11-кп/775/309/2018(м)
266/483/18

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе, Таджикистан, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні і виховуванні двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_8 2007р.н., сина ОСОБА_9 2009р.н., раніш судимого: 1)04.06.2002р. Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 3 роки; 2)18.03.2004 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.15ч.2, ч.3ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 07.09.2006 року на підставі ухвали Жданівського міського суду Донецької області умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 8 днів; 3)19.04.2007року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.309 КК України до арешту на строк 1 місяць; 4)27.09.2017 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, ухвалою Апеляційного суду Донецької області вирок змінено та призначено покарання строком на 1 рік позбавлення волі; 5)30.01.2018 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.15, ст.185 ч.2 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання новопризначеного покарання та покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 30 січня 2018 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі. Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, 16 вересня 2017 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 , проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , помітив, що в квартирі АДРЕСА_3 даного будинку, на першому поверсі, в кімнаті світиться ноутбук. Підійшовши ближче, ОСОБА_7 побачив, що вікно даної кімнати є відчиненим, а в кімнаті нікого не має. В цей час у ОСОБА_7 виник протиправний, корисливий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний, корисливий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , пішов до себе додому, за адресою: АДРЕСА_1 , де виготовив спеціальний пристрій для викрадення майна, оскільки на вікні квартири АДРЕСА_4 встановлені решітки, та повернувся назад. Усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, вважаючи, що його дії залишаються непоміченими, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, таємно, за допомогою спеціального пристрою проник до кімнати квартири АДРЕСА_4 , а саме просунув пристрій через решітку вікна, за допомогою нього підтягнув ноутбук, який знаходився на столі, до краю, після чого підняв ноутбук на свій пристрій та витягнув його через вікно. Таким чином, вчинивши крадіжку ноутбуку Lenovo G 575, вартість якого складає 3500 гривень, завдавши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на вказану суму, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. На підставі ст.ст. 70 ч.4, 72 КК України зарахувати в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання відбуте частково ОСОБА_7 за вироком Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.01.2018 року за період з 27.09.2017 року по 25.03.2018 рік. Виключити з мотивувальної частини вироку рішення суду про зарахування в строк відбуття покарання період знаходження під вартою з 27.09.2017 року по 25.03.2018 рік. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та відповідно кваліфікував дії останнього.

Суд розглянув справу у відповідності за ст. 349 КПК України.

А тому висновки суду в частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, в частині зарахування в строк відбуття покарання періоду знаходження під вартою з 27 вересня 2017 року по 25 березня 2018 року, являються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

З оскаржуваного вироку суду першої інстанції вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_7 було зараховано в строк відбуття покарання період знаходження під вартою з 27 вересня 2017 року по 25 березня 2018 року, однак з такими твердженнями місцевого суду колегія суддів погодитись не може.

При вивченні матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 почав відбувати покарання за попереднім вироком Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 січня 2018 року з 27 вересня 2017 року, а за оскаржуваним вироком з 26 березня 2018 року, тобто зарахуванню підлягає період з 27.09.2018 року по 25 березня 2018 року.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 не обирався. Останній був взятий під варту в залі суду за вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27.09.2017 року. Таким чином, судом першої інстанції в порушення вимог ч.5 ст. 72 КК України безпідставно зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період знаходження під вартою з 27.09.2017 року по 25.03.2018 року, оскільки даний проміжок часу необхідно вважати періодом відбуття покарання за вироком Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 січня 2018 року.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині зарахування в строк відбуття покарання періоду знаходження під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині зарахування строку відбуття покарання.

На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання відбуте частково ОСОБА_7 за вироком Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.01.2018 року у період з 27.09.2017 року по 25.03.2018 року.

Виключити з мотивувальної частини вироку рішення суду про зарахування в строк відбуття покарання період знаходження ОСОБА_7 під вартою з 27.09.2017 року по 25.03.2018 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Касаційний кримінальний суд Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: