Справа № 336/3959/18
Провадження № 1-в/336/153/2018
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву адвоката ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення, -
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_5 звернулась до суду з вищевказаною заяву за змістом якої просить суд скасувати заходи, які були застосовані до ОСОБА_5 у зв`язку з можливою конфіскацією належного їй майна та з метою забезпечення цивільного позову: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2779893; зареєстровано: 11.01.2006 15:47:52 за №2779893 реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, , 224-02-67; підстава обтяження: Постанова про накладення арешту на майно, 384, 26.12.2005, СВУСБУ в Запорізькій області; об`єкт обтяження: невизначене майно, Все нерухоме майно; Власник: ОСОБА_5 ; Заявник: СВ УСБУ в Запорізькій області.
В обґрунтування поданої заяви зазначається, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2006 року у кримінальній справі № 1-876/2006 ОСОБА_5 була засуджена за частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України з кінцевим покаранням за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією усього належного майна. Під час проведення досудового слідства постановою № 384 слідчого СВУСБУ в Запорізькій області від 26.12.2005 року, у зв`язку з: можливою конфіскацією належного ОСОБА_5 майна; з метою забезпечення цивільного позову, був накладений арешт на нерухоме майно обвинуваченого/підозрюваного ОСОБА_5 / ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 11.11.1998 року), який зареєстрований 11.01.2006 за № 2779893 ЗФ ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
За твердженням заявника, нанесена ОСОБА_5 майнова шкода у розмірі 3 520 266, 79 грн. повністю погашена у добровільному порядку ПАТ «Акціонерно-комерційний промислово-інвестиційний банк». Також повністю погашена сума 679 863, 05 грн. у стягненні якої було відмовлено судом під час винесення 28.12.2006 року вироку суду.
Покарання, яке визначено вищевказаним вироком суду у вигляді позбавлення волі ОСОБА_5 відбула повністю.
Заявник також зазначає про те, що, керуючись статтею 126 КПК України (1960 року), вона від імені ОСОБА_5 звернулась до управління Служби безпеки України в Запорізькій області з заявою про скасування арешту нерухомого майна, однак, управління Служби безпеки України в Запорізькій області, посилаючись на пункт 8 частини 1 статті 324 КПК України (1960 року) повідомило, що суд, постановляючи вирок, повинен вирішити, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації.
Однак, у вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2006 року питання скасування заходів забезпечення вирішено не було.
Як зазначає заявник, з вищевикладеного та належних, достовірних доказів, на теперішній час з об`єктивних та правомірних підстав відпала потреба у застосуванні арешту на будь-яке майно ОСОБА_5 . На теперішній час ОСОБА_5 , у зв`язку з наявністю вказаного арешту, позбавлена можливості зареєструвати право власності на будь-яке нерухоме майно. Крім того, наявність вказаного арешту на майно ОСОБА_5 порушує права останньої передбачені статтею 41 Конституції України та статтею 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Адвокат ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_5 в судовому засіданні просила заяву задовольнити з вищенаведених підстав.
Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні заяви відмовити, оскільки відсутні докази про виконання вироку в частині відшкодування заподіяної шкоди ПАТ «Акціонерний комерційний банк промислово-інвестиційний банк» у розмірі 3 520 266, 79 грн.
Представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк промислово-інвестиційний банк») в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду пояснення відповідно до яких повідомив, що заперечує проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на те, що на даний час вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2006 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь Акціонерного комерційного банку промислово-інвестиційного банку матеріальної шкоди, завданої злочином у сумі 3 520 266, 79 грн. виконаний лише частково у сумі 4 971, 08 грн.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та за змістом якої просила заяву подану її адвокатом ОСОБА_4 задовольнити.
Суд, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 9 Перехідних положень КПК 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до чатсини 1 статті 126 Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Частиною 1 статті 409 Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року) передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 своєї Постанови «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року №11- у порядку, передбаченому статтею 411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, в тому числі і про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Судом встановлено, що під час проведення досудового слідства постановою № 384 слідчого СВУСБУ в Запорізькій області від 27.12.2005 року (а.с. 98, т. 2) було накладено арешт на все нерухоме невизначене майно ОСОБА_5 , де б воно не знаходилося, та в чому б воно не виражалося, зареєстровано 11.01.2006 року за № 2779893 ЗФ ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2006 року, з урахуванням змін внесених ухвалою Апеляційного суду Запорізької області 19.03.2007 року, ОСОБА_5 визнано винною в скоєнні злочинів передбачених частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України та з урахуванням статей 70, 72 Кримінального кодексу України призначено остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна з самостійним виконанням покарання у вигляді позбавлення права займати посади, пов`язані зі зберіганням та розподілом матеріальних цінностей строком на 3 роки.

Вказаним вироком суду цивільний позов Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Шевченківське відділення Промінвестбанк в м. Запоріжжя» задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Шевченківське відділення Промінвестбанк в м. Запоріжжя» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином суму 3 520 266, 79 грн.

У задоволені цивільного позову Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Шевченківське відділення Промінвестбанк в м. Запоріжжя» до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про стягнення суми у розмірі 679 863, 05 з кожної відмовлено.

На виконання вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2006 року у кримінальній справі № 1-876/2006 28.12.2007 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Шевченківське відділення Промінвестбанк в м. Запоріжжя» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином суму 3 520 266, 79 грн.

Адвокат ОСОБА_4 звернулась до управління Служби безпеки України в Запорізькій області з заявою про скасування арешту невизначеного майна, всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_5 , який було накладено в рамках кримінального провадження щодо останньої на підставі постанови № 384 слідчого СВУСБУ в Запорізькій області від 26.12.2005 року.

Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на вказану заяву надало відповідь, за змістом якої повідомило, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України (1960 року) суд, постановляючи вирок, повинен вирішити, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, присуджена до відшкодування шкода засудженою ОСОБА_5 не відшкодована, вирок в цій частині ОСОБА_5 не виконаний, виконавчий лист № 1-876/07 виданий 18.06.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення зі ОСОБА_5 на користь АК «Промислово-інвестиційний банк» правонаступником якого є ПАТ «Промінвестбанк» заборгованості у розмірі 3 520 266, 79 грн. повернутий стягувачу без виконання. Доказів протилежного суду не надано.
Заявник посилається на те, що вказаний арешт майна порушує права ОСОБА_5 як власника.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
У даному випадку обмеження права власності ОСОБА_5 відбулося у спосіб, передбачений законом.
Сукупність наведених фактів, їх правова оцінка приводять до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування арешту майна.
Суд вважає не доведеним обставини, на які у своїй заяві посилається особа, яка його подала, відтак, у заяві адвоката ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення слід відмовити.
Керуючись пунктом 9 Розділу Х1 «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, статтями 126, 409, 411 Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року), суд-
ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви адвоката ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи діб.

Суддя ОСОБА_1