АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3591/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з ІТТ ГУ НП України у м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2018 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 20.08.2018 року, але не більше строку досудового розслідування, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , 2013 року народження, уродженця с. Грузьке, Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, п.п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, п.п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 22.06.2018 року продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Свої апеляційні вимоги, захисник ОСОБА_6 обґрунтовував тим, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не відповідає вимогам кримінально процесуального закону, а саме приписам ст.ст. 184, 199 КПК України, оскільки матеріали додані до клопотання слідчого не містять будь яких документів, що свідчать про вчинення органом досудового розслідування необхідних слідчих (розшукових) дій, які неможливо завершити до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Захисник зазначає, що досудове розслідування триває близько восьми місяців, протягом цього часу ОСОБА_7 був допитаний лише один раз, на проведення інших слідчий дій не викликався.
Органом досудового розслідування, як вказує апелянт, не надано до клопотання жодного доказу на підтвердження наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Слідчим суддею, за переконанням захисника, не було взято до уваги, той факт, що стан здоров`я підозрюваного під час перебування його під вартою значно погіршився, у зв`язку з чим, останній потребує належної медичної допомоги, а також не взято до уваги наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, сім`ї, неповнолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні, наявність у нього постійного місця проживання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0005707 від 11.11.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, п.п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.129, ч. 1 ст. 255 КК України.
27.02.2018 року ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України.
27.02.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 8, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
01.03.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 27.04.2018 року, із альтернативою внесення застави у розмірі 352 400 грн.
03.03.2018 року в ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у зчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, п.п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, п.п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
03.03.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без альтернативи внесення застави.
23.04.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 22.06.2018 року.
Постановою Генерального прокурора України від 19.06.2018 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 11.11.2018 року.
20.06.2018 року слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_7 строку тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
22.06.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання було задоволено та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 20.08.2018 року, але не більше строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, п.п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, п.п. 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, які були встановлені судом при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та також встановлені під час розгляду обставин справи, а ризики на час вирішення клопотання про продовження строк тримання під вартою не зменшилися.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження тримання ОСОБА_7 під вартою.

Таким чином, твердження апелянта про недоведеність органом досудового розслідування наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, колегія суддів до уваги не приймає.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині відсутності доданих до клопотання документів , які свідчать про вчинення органом досудового розслідування необхідних слідчих (розшукових) дій, які неможливо завершити до закінчення строку дії попередньої ухвали, оскільки завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді неможливо у зв`язку зі складністю кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих дій, обґрунтованість та необхідність проведення яких, перевірена Генеральним прокурором України при винесенні процесуального рішення - постанови про продовження строку досудового розслідування від 19.06.2018 року та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які у апеляційній скарзі посилається захисник, та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 , більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Крім того, слідчий суддя з урахуванням заяв підозрюваного про погіршення стану його здоров`я за час перебування його під вартою в Київському СІЗО, правомірно, у відповідності до вимог ст. 206 КПК України зобов`язав прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні забезпечити належне медичне утримання підозрюваного ОСОБА_7 .

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 20.08.2018 року, але не більше строку досудового розслідування, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3