Дата документу Справа № 314/706/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/984/18
Єдиний унікальний № 314/706/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 березня 2018 року, якою

задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Зараховано засудженому ОСОБА_7 , в строк відбування покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 року, час його попереднього ув`язнення з 30.06.2013 року по 21.04.2015 року за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Згідно зі змістом судового рішення, до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№ 1)», про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, пп.1, 9 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.04.2015 року вирок залишено без змін.

ОСОБА_7 був етапований до міста Києва для розгляду касаційної скарги вже після набрання законної сили вироком, за яким він відбуває покарання, тому цей період, відповідно до зазначеного вище Закону, не відноситься до строку попереднього ув`язнення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання підлягало частковому задоволенню та зарахував засудженому час його попереднього ув`язнення з 30.06.2013 року по 21.04.2015 року за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 посилаючись на рішення ВСУ від 26.10.2017 року вважає, що заява засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні. Просить зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк попереднього ув`язнення з 26.05.2016 року по 26.06.2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII викладено у редакції ч.5 ст.72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, його положення застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено та зараховано засудженому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 30.06.2013 року по 21.04.2015 року за правилами передбаченими ч.5 ст.72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Доводи ж апеляційної скарги, стосовно зарахування засудженому ОСОБА_7 в порядку ч.5 ст.72 КК України строку його перебування в умовах СІЗО з 26.05.2016 року по 26.06.2016 року (етапований до міста Києва для розгляду касаційної скарги), колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, нормами чинного законодавства чітко визначено, який саме строк включається до строку попереднього ув`язнення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_7 у період з 26.05.2016 року по 26.06.2016 року був етапований до міста Києва для розгляду касаційної скарги вже після набрання законної сили вироком, за яким він відбуває покарання, тому цей період, відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», не відноситься до строку попереднього ув`язнення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, на думку колегії суддів, правильність вищевказаних висновків суду не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження також не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 березня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4