Справа №295/5271/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2018 року м. Житомир
Слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «IFA50» д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номером кузова НОМЕР_2 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
В судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, що не перешкоджає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, розгляду клопотання про арешт майна.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказала, що оскільки висновок комплексного дослідження транспортного засобу стосовно автомобіля «IFA50» д.н.з. НОМЕР_1 не надійшов, існують достатні підстави вважати, що він є доказом вчинення кримінального правопорушення. Крім того, зазначила що вході досудового розслідування, з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаної події, необхідно провести експертне дослідження, зокрема: судову експертизу дослідження транспортних засобів автомобіля «IFA50» д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб автомобіль "«IFA50» д.н.з. НОМЕР_1 був вилучений до майданчику тимчасового утримання УМВ України в Житомирській області , що за адресою: Житомирський район, смт. Гуйва, вул. Бердичівське шосе, 64, і відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб вважається тимчасово вилученим майном.
Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «IFA50» д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номером кузова НОМЕР_2 , що знаходиться у розпорядженні та користуванні ОСОБА_4 , з метою недопущення відчуження, розпорядження та користування зазначеного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: