Справа № 175/1971/18
Провадження № 1-кс/175/523/18
У Х В А Л А
Іменем України

25 травня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Нікольське на Дніпрі, Солонянського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, військовозобов`язаного, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, яке надійшло до суду 24 травня 2018 року, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000595 від 23.05.2018 року, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання,
В С Т А Н О В И В:
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000595 від 23.05.2018 року відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, 24 травня 2018 року є підпис підозрюваного та його захисника про вручення зазначених документів.

Підозрюваний був затриманий 23.05.2018 року та доставлений до зали суду під конвоєм.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 23.05.2018 року слідчим відділенням Дніпровським РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 травня 2018 року приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_6 перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 , де у недобудованому будинку, який не має даху та в якому не встановлені вхідні двері і вікна, побачив алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів та алюмінієву миску. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення вищевказаного майна.

Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник до вищевказаного недобудованого будинку та з метою доведення свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна до кінця, з метою подальшого транспортування, почав виливати воду з вищевказаного алюмінієвого бідону.

В цей час, з будівлі, що також розташована за адресою: АДРЕСА_3 , вийшла потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_6 , побачивши останню, проявляючи несподівану короткочасну агресію, раптово, взяв в руку ніж, що належав потерпілій ОСОБА_8 і знаходився поруч із бідоном та з метою доведення свого корисливого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, виражаючись в бік потерплої ОСОБА_8 нецензурною лайкою та погрожуючи застосуванням насилля небезпечного для життя чи здоров`я, направився в сторону останньої, тим самим застосував психічне насильство та подавив волю потерпілої ОСОБА_8 до опору.

Потерпіла ОСОБА_8 , сприймаючи погрози ОСОБА_6 реальними та вважаючи ніж, який ОСОБА_6 тримав у руці, як предмет що являє собою небезпеку для її життя чи здоров`я, забігла до приміщення будинку з якого вийшла та зачинила вхідні двері з внутрішньої сторони.

Подавивши волю потерпілої ОСОБА_8 до опору, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій корисливий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, взяв у руки вищевказані алюмінієвий бедон і алюмінієву миску та покинув місце вчинення злочину, а саме територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_6 викрадене майно помістив до автомобіля марки «Ford Transit», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким керував на момент вчинення кримінального правопорушення, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , матеріальний збиток.

Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`ям особи (розбій), кваліфікуються за ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України.

24.05.2018 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що оскільки є наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи раніше судимою особою, за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив умисний корисливий злочин, у зв`язку із чим ОСОБА_6 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинене, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду; також підозрюваному ОСОБА_6 відомо місце проживання потерпілої ОСОБА_8 , може незаконно впливати на потерпілу; враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, офіційно не працевлаштований, на життя заробляє тимчасовими заробітками, вчинить нове корисливе кримінальне правопорушення, існують обґрунтований ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштований, що в свою чергу надає ґрунтовні підстави вважати, що останній продовжить вчиняти кримінальні правопорушення та буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор у судовому засідання клопотання підтримав, вважає, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання вважає, що можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів дізнання та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Суд враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

24.05.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надані органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавлення волі.

До того ж в судовому засіданні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1ст. 177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органу досудового розслідування; впливати потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, однак не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, такі ризики, як вільне спілкування з потерпілим в даному кримінальному провадженні та можливість здійснювати вплив на нього, можуть бути усунені шляхом покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків у вигляді заборони у спілкуванні з даними особами. А такі ризики, як ухилення від явки до слідчого, можуть бути усунені шляхом покладення судом на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

А тому, враховуючи пред`явлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні тяжкого злочину, положення вищевказаної Конвенції, дані про особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_6 , раніше судимий, має фактичне місце проживання, перебуває на обліку у фтизіатра, слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або суду за кожним викликом; не залишати цілодобово місце фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, оскільки даний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та дієвості кримінального провадження щодо останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 діб - до 23 липня 2018 року включно з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 виконання наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або судді за першою вимогою;

-не залишати цілодобово місце фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-утримуватися від спілкування, у будь-якій формі з потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Продовження зазначеного строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1