Справа № 495/3714/18
№ провадження 1-кс/495/2063/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, -
В С Т А Н О В И В:

03.05.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

В клопотанні зазначено, що 03.04.2018 року Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано гр. ОСОБА_4 про те, що 01.12.2017 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2016 року зупинено рішення апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016 року до закінчення касаційної скарги, незаконно здійснила реєстрацію договору купівлі-продажу садовий будинок АДРЕСА_1 на ОСОБА_6 , чим завдав ОСОБА_7 істотну шкоду.

04.04.2018 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000985 за ст.364 ч.1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.07.2012 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі продажу садового будинку АДРЕСА_1 , кооператив садоводів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельної ділянки на якій розташований вказаний будинок, кадастровий номер №:02:002:003. Даний договір купівлі продажу будинку та земельної ділянки засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі №2433 та №2435. При цьому державна реєстрація права власності на садовий будинок та земельну ділянку не проводилась.

27.05.2014 року на підставі договору дарування ОСОБА_8 подарувала вищевказаний садовий будинок та земельну ділянку ОСОБА_9 .

06.06.2014 року ОСОБА_9 на підставі укладено договору купівлі-продажу, реалізувала вказаний будинок та земельну ділянку ОСОБА_10 .

09.07.2014 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 було укладено договір купівля-продажу зазначеного будинку та земельної ділянки.

Придбавши садовий будинок потерпілий ОСОБА_4 розпочав ремонті роботи, придбав будівельні матеріали, провів облаштування подвір`я, збудував новий цегляний паркан, придбав та встановив побутову техніку тощо, чим здійснив витрату грошових коштів.

В 2016 році ОСОБА_6 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 із позовом, де вона вважає себе єдиним власником садового будинку, і зазначає, що ОСОБА_8 на момент укладання вищевказаних договорів дарування садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_11 , вже не була власником даного садового будинку.

В свою чергу, ОСОБА_8 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 із позовом до ОСОБА_6 третій особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання договорів купівлі продажу вказаного будинку між ОСОБА_8 в особі ОСОБА_12 та ОСОБА_6 з підстав їх фіктивності.

Своїм позовні вимоги ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що в 2012 році вона лікувалась від онко-захворювання, у зв`язку із чим попросила свого сина ОСОБА_12 звернутися до нотаріуса із проханням підготувати доручення, в якому вона наддасть останньому повноваження обслуговувати належний їй на праві приватної власності садовий будинок, а саме сплачувати всі необхідні платежі, комунальні, кооперативні внески, за послуги охорони, податки на землі, приймати участь в зборах садоводів. Підписуючи довіреність позивач не знала, що вона надає своєму сину повноваження щодо розпорядження даним садовим будинком та земельною ділянкою на якій він розташований. Бажання на волевиявлення на відчуження спірного садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_8 не мала, про те, що її син ОСОБА_12 уклав договір купівлі продажу зазначеного садового будинку та земельної ділянки не знала. Про наявність вказаних договорів купівлі продажу садового будинку ОСОБА_8 дізналася лише отримавши копію позовної заяви ОСОБА_6 .

Встановлено, що в 2009 році ОСОБА_12 позичив у ОСОБА_13 велику суму коштів від 60 % річних. В зв`язку з тим, що ОСОБА_12 не повернув вчасно позичені кошти, розмір боргу збільшився в декілька разів за рахунок відсотків. Тому, в якості гарантій повернення боргу ОСОБА_12 уклав договір купівлі-продажу зазначеного садового будинку, в якості застави. Сторони при укладанні договір домовились, що ОСОБА_6 не буде реєструвати право власності на майно, розпоряджатися майном буде сім`я ОСОБА_14 . Договори були укладені, але фактично будинок і земельна ділянка не передавалася, кошти від продажу садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_8 не отримувала.

Розглянувши позовні заяви, 14.03.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом у позові ОСОБА_6 відмовлено, а позов ОСОБА_8 задоволено, де визнано недійсний договір купівлі-продажу вказаного садового будинку та земельної ділянки між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з підстав його фіктивності.

Будучи не згодним, із даним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення та постановити нове рішення, яким її первісний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

31.08.2016 року рішенням апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.03.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено, а саме визнано недійсним договори дарування садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_9 від 27.05.2014 року; витребувати із незаконного володіння потерпілого ОСОБА_4 вказаний садовий будинок та земельну ділянку; задоволення зустрічного позові ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 11.07.2012 року відмовити.

05.09.2016 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області накладено арешт на вказаний садовий будинок та на земельну зелінку.

20.10.2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , де було зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 14.03.2016 року.

22.11.2016 року державний реєстратор ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_15 , зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2016 року зупинено рішення апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016 року до закінчення касаційної скарги, незаконно здійснив реєстрацію права власності на садовий будинок АДРЕСА_1 на ОСОБА_6 ..

01.12.2017 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2016 року зупинено рішення апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016 року до закінчення касаційної скарги, незаконно здійснила реєстрацію договору купівлі-продажу садовий будинок АДРЕСА_1 на ОСОБА_6 ..

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи щодо реєстрації договору купівлі-продажу садового будинку, мають суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження є - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин по кримінальному провадженню №0000985 від 04.04.2018 року, тому необхідно надати можливість вилучити (провести виїмку) копій реєстраційної справи щодо реєстрації договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0632 га, кадастровий номер :02:002:0033 з садовим будинком АДРЕСА_1 , серії та номеру 1546, виданого 01.12.2017 року, які знаходяться у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст. 159-164 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчому СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , а також за його дорученням іншим співробітникам Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю виготовлення та вилучення копій документів, а саме: реєстраційної справи щодо реєстрації договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0632 га, кадастровий номер :02:002:0033 з садовим будинком АДРЕСА_1 , серії та номеру 1546, виданого 01.12.2017 року.

Ухвала діє строком до 03.06.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя