Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1079/18
Провадження № 1-кс/572/268/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000436 від 20 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.240 КК України.

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 19.04.2018 у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який реєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні останнього, а саме: автомобіль марки «Ford Transit» іноземні номерні знаки НОМЕР_1 та мотопомпа кустарного виробництва на базі двигуна «Мерседес-Бенс» з пожежними шлангами, котрі зберігаються в Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області, що в м. Сарни по вул. Технічна, 1.

Відповідно до клопотання, 19.04.2018 до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення, про те що приблизно о 19 год. 50хв. 19.04.2018 в м. Сарни вул. Белгородська, 44 працівниками поліції було зупинено автомобіль, у вантажному відділені якого виявлено знаряддя для незаконного видобутку бурштину-сирцю.

Так, 19.04.2018 ОСОБА_5 було добровільно надано згоду для проведення огляду автомобіль марки «Ford Transit» іноземні номерні знаки НОМЕР_1 в багажному відділенні якого виявлено мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна «Мерседес-Бенс», пожежні шланги у кількості двох штук та пластикові каністри. Оглянуті вищеперераховані предмети можуть бути приготовлені для використання, як знаряддя, для незаконного видобування бурштину-сирцю, у зв`язку з чим були вилучені в Сарненський ВП ГУНП в Рівненській області.

У засіданні прокурор підтримав клопотання та просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 , який представляє інтереси власника майна ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечив, просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання. Надав квитанцію про купівлю мотора мерседес 3,0 дизель, насос для перекачки води, та довідку Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області №621 від 23.04.2018 року про те, що ОСОБА_5 дійсно мав намір відкачати мотопомпою водойму (ставок).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Проте, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що вилучений автомобіль та мотопомпа відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема в клопотанні про арешт майна прокурор не довів підстав вважати, що тимчасове вилучене майно відносно якого було подано клопотання про арешт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також прокурор не навів доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню у разі ненакладення арешту на автомобіль, мотопомпу, стосовно якого будь-які процесуальні дії не проводяться.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки власнику майна ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14, ч. 2 ст. 240 КК України, не оголошена, тимчасово вилучене майно не містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14, ч. 2 ст. 240 КК України, відповідно не має доказового значення у вказаному кримінальному провадженні, а також прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, із застереженням його відчуження та розпорядження на момент розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про арешт майна: автомобіля марки «Ford», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 , мотопомпи кустарного виробництва з двигуном іноземного виробництва на базі двигуна «Мерседес» в кримінальному провадженні № 0000436 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 240 КК України відмовити.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 10.05.2018 о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя: