№707/706/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2018 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000103 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тубільці Черкаського району Черкаскьої області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, пенсіонерки, раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 26.11.2017 року, близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи в будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , раптово, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_5 , умисно, нанесла останній один удар кулаком правої руки в ділянку лівої частини обличчя, після чого схопила ОСОБА_5 руками за волосся та різко потягнула до низу, ти самим завдавши ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які згідно висновку судово медичної експертизи № 02-01/416 від 27.03.2018 відносяться до категорії легких.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що дійсно в листопаді 2017 року у неї був конфлікт з ОСОБА_5 в ході якого вона завдала їй тілесні ушкодження, вину свою визнає повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в листопаді 2017 року у неї був конфлікт з ОСОБА_4 в ході якого остання завдала їй тілесні ушкодження.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку,що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: визнання вини обвинуваченою та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та №43771/12», в п. 74 зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною та щиро розкаялася в скоєному, на час вчинення злочину раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває; думку потерпілої, яка при визначенні міри покарання покладалася на розсуд суду; а тому вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 125 Кримінального Кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 510 /п`ятсот десять/ грн.)
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, а учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні надсилається не пізніше наступного дня.

Суддя: ОСОБА_1