Справа № 531/1315/18
Провадження №1-кс/550/411/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року смт. Чутове

Слідчий суддя Чутівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , директора Карлівського районного будинку культури особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 13.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Чутівського районного суду Полтавської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме журналу прийому/здачі чергування Карлівського РБК з метою його збереження в кімнаті речових доказів Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Карлівка, вул. Симоненка, 1, Полтавської області.
В обґрунтування клопотання заступник начальника слідчого відділу посилається на те, що вищевказаний журнал являється важливим речовим доказом, а його повернення власнику та користувачу може негативно вплинути на його збереження, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу просить накласти арешт на вказаний журналу прийому/здачі чергування Карлівського РБК.
У судове засідання з`явились прокурор, слідчий та директор Карлівського РБК.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.
Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме журналу прийому/здачі чергування Карлівського РБК.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 13.05.2017 р. за № 0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, встановлено, що 26.04.2017 р. до Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява ОСОБА_6 з приводу можливих, неправомірних дій директора Карлівського РБК - ОСОБА_5 , а саме в частині призначення на посаду сторожа Карлівського РБК дружину ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , яка фактично на своє робоче місце не виходила та отримувала заробітну плату за виконану роботу.
Для перевірки вказаної інформації було вилучено та оглянуто журнал прийому/здачі чергування Карлівського РБК за період з 2007 р. по теперішній час, в якому наявні відмітки про приймання/здачу чергування сторожем Карлівського РБК - ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 02.09.2018 року.
Постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 02.09.2018 року вилучений 02.09.2018 р. під час огляду місця події журнал прийому/здачі чергування Карлівського РБК, визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати речових доказів Карлівського ВП ГУНП в Полтавської області.
03.09.2018 р. заступник начальника СВ Карлівського відділу поліції ГУНП в Полтавській області подав до Карлівського районного суду Полтавської області клопотання про накладення арешту на майно вилучене під час огляду місця події.
У розумінні положень ст. 131, ч. 2 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді, суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого під час огляду місця події, що зафіксовано у відповідномк протоколі огляду місця події від 02.09.2018 р., слідчим дотримано вимоги ст. 171 КПК України.
Так, клопотання погоджене з прокурором та подане у встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк.
Також, слідчим суддею встановлено, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.
Метою накладення арешту на журнал прийому/здачі чергування Карлівського РБК - є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що журнал прийому/здачі чергування Карлівського РБК є знаряддям злочину, зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. А відчуження зазначеного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, що в подальшому може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Також у клопотанні визначено спосіб накладення арешту на майно.
Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на журнал прийому/здачі чергування Карлівського РБК, шляхом заборони користування, розпоряджання та доручити його зберігання в кімнаті речових доказів Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Карлівка, вул. Симоненка, 1, Полтавської області - є розумним та співрозмірним обмеженням права власності та відповідає завданням кримінального провадження, що здійснюється за ч. 2 ст. 191 КК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання заступника начальника слідчого відділу про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника СВ Карлівського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погодженого з начальником Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , про накладання арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: журнал прийому/здачі чергування Карлівського РБК, шляхом заборони користування, розпоряджання та доручити його зберігання в кімнаті речових доказів Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Карлівка, вул. Симоненка, 1, Полтавської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1