АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/447/18 Справа № 702/638/18 Категорія: ст. 183, 197 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Болград Одеської області, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001190 від 03.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.08.2018 приблизно о 09 год. 10 хв. ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна, прибули до буд. 5а по зав. І. Богуна в м. Умань Черкаської області, де по заздалегідь узгодженому між собою плану, в дворі неподалік під`їзду до вказаного будинку залишилася стояти ОСОБА_7 , яка спостерігала за навколишньою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб мала б повідомити по мобільному телефону ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В свою чергу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зайшли в під`їзд вказаного будинку та шляхом підбору ключа, відкрили замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 та проникли в квартиру, де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно, таємно, викрали з комоду спальної кімнати золоту обручку вагою 1,53 грама, вартістю 1 380 грн., золоту обручку вагою 1,26 грам, вартістю 1 160 грн., що належать ОСОБА_12 , чим спричинили матеріальної шкоди на загальну суму 2 540 грн.

03.08.2018 ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

04.08.2018 ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 01.09.2018.

22.08.2018 слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим з прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 до 60 діб.

29.08.2018 ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання слідчої Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 .

Як на підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого суддя вказав на те, що органом досудового розслідування на підтвердження наявності ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не надано жодного належного та допустимого доказу, а їх наявність обґрунтовується припущенням та спростовується показаннями підозрюваної наданими в судовому засіданні. Також, зазначено, що прокурором не доведено необхідності продовження міри запобіжного заходу з підстав проведення трасологічної експертизи, оскільки встановлено, що питання її проведення виникло лише під час подання клопотання про продовження строку тримання під вартою, а не безпосередньо після вилучення речей і документів, тому таке затягування розслідування кримінального провадження щодо особи, яка утримується під вартою, є неприпустимим.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді від 30.08.2018 через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 на 30 діб.

Апелянт, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яка висунута на підставі доказів, зібраних під час досудового розслідування та відповідність внесеного слідчим клопотання вимогам ст. 184 КПК України, зазначає про доведеність в судовому засіданні ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дають підстави для продовження дії застосованого запобіжного заходу.

Крім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, являється жителькою іншої області, злочин вчинила за попередньою змовою з іншими особами, одна з яких перебуває в розшуку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області, про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0001190, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , слідчий суддя місцевого суду виходив з того, органом досудового розслідування на підтвердження наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, не надано жодного належного та допустимого доказу, а наявність їх обгрунтовується припущеннями, вони спростовуються показаннями підозрюваної, наданих у судовому засіданні.

Також, суду не надано доказів необхідності продовження строку міри запобіжного заходу, зокрема, з підстави проведення трасологічної експертизи. З наданих суду показань встановлено, що питання проведення трасологічної експертизи виникло лише під час подання клопотання про продовження строку тримання під вартою, а не безпосередньо після вилучення речей та слідів. Слідчий суддя вважає таке затягування розслідування кримінального провадження при наявності групи слідчих і прокурорів щодо особи, яка перебуває під вартою, є неприпустимим.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , слідчий суддя місцевого суду по суті дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, так як органом досудового розслідування не доведено, що підозрювана буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи прокурора, як на підставу скасування постанови слідчого судді місцевого суду в зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам справи, є помилковими, оскільки, на думку колегії суддів, так як підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що стороною обвинувачення не було доведено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахувавши докази, надані стороною обвинувачення, прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 та у зв`язку із наведеним, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу учасників процесу, що на даний час, як повідомив прокурор, досудове розслідування даного кримінального провадження закінчено.

Враховуючи указане вище та керуючись ст.ст. 177, 181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :