Справа № 149/687/18
Провадження №1-кп/149/82/18
Номер рядка звіту 28
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

21.05.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику кримінальне провадження № 0000110, внесене до ЄРДР 07.03.2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будків Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , освіта середня, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У 1976 році ОСОБА_4 від покійного батька залишився у користування багнет магазинного карабіна системи Маузера № 1790 зразку 1898/1935 років, К98К (Німеччина). Даний багнет ОСОБА_4 зберігав за місцем свого проживання в приміщенні гаражу за адресою АДРЕСА_1 . Надалі, ОСОБА_4 в порушення вимог наказу № 622 від 21.08.1998 року "Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів", зазначений багнет незаконно носив при собі без відповідного дозволу до моменту його вилучення працівниками поліції.

7 березня 2018 року о 16:10 годині на перехресті вулиць Вишнева та Вузькоколійна в місті Хмільнику Вінницької області, ОСОБА_4 добровільно видав працівниками Хмільницького відділення поліції багнет магазинного карабіна системи Маузера № 1790 зразку 1898/1935 років К98К (Німеччина), який відповідно до висновку експерта № 80 від 15.03.2018 являється холодною зброєю колюче - ріжучої дії, виготовленого заводським способом.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно, без передбаченого законом дозволу, носив холодну зброю в АДРЕСА_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

23.03.2018 року між сторонами кримінального провадження прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно даної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 за ст. 263 КК України - носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, а також істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, також суд приймає до уваги відсутність обставин, що обтяжують покарання. Судом враховано, що ОСОБА_4 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374,394,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 23.03.2018 року між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень. Стягнути з ОСОБА_4 до державного бюджету України процесуальні витрати пов`язанні із залученням експертів в розмірі 1144 гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - багнет магазинного карабіна системи Маузера № 1790 зразку 1898/1935 років К98К (Німеччина), який перебуває на зберіганні в УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні: багнет 3-лінійної магазинної гвинтівки системи Мосіна зразка 1891/1930 (СРСР), багнет 3-лінійної магазинної гвинтівки системи Мосіна зразка 1891 (Росія), які перебувають на зберіганні в УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області, три патрони, повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1