Справа № 201/6833/18
Провадження № - 1кп/201/585/2018
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001483 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

18.06.2018 року приблизно 8 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, побачив на столі в бесідці в чоловічому гаманці грошові кошти в розмірі 1000 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 та які визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, своєю правою рукою взяв грошові кошти в розмірі 1000 гривень із чоловічого гаманця та поклав у свою передню праву кишеню чоловічих брюк одягнутих на ньому та із таємно викраденим майном ОСОБА_3 місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальні збитки на загальну суму 1000 гривень 00 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що він 18.06.2018 року приблизно 8 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , побачив на столі бесідці в чоловічому гаманці грошові кошти в розмірі 1000 гривень та своєю правою рукою взяв грошові кошти та поклав у свою передню праву кишеню чоловічих брюк одягнутих на ньому. Потім з викраденим майном ОСОБА_3 місце вчинення злочину покинув.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 ,відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого а також на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини злочину, що описано вище, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1