УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7528/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокурора тури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 15 червня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обгрунтування якого зазначив про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2018 близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік буд. № 10, що знаходиться на перехресті вул. Б. Тена та Хлібна в м. Житомирі, де побачив раніше невідомого йому чоловіка. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до ОСОБА_9 та запитав у останнього котра година. Після чого ОСОБА_7 не дочекавшись відповіді потерпілого, наніс йому удар дерев`яною палкою в область лівою частини обличчя. Від даного удару ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження, ступінь яких на даний час встановлюється.
В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії взяв у ОСОБА_9 , який перебував без свідомості мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Lumia 635» ІМЕІ: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив напад поєднаний із застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в ході якого заволодів майном ОСОБА_9 , а саме; мобільним телефоном марки "Nokia", моделі «Lumia», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1000 грн., чим спричинив останньому майнового збитку на загальну суму 1000 грн.
Після чого, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі місце злочину покинув та розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодінням чужим майном, поєднаний із застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (розбій), ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.
14.06.2018 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з визначенням попередньої правової кваліфікації - ч. 1 ст. 187 КК України;
14.06.2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Фактичний час затримання 18 година 50 хв. в м. Житомир, протокол про затримання останнього складено 14.06.2018 року о 20 годині 45 хвилин.
15.06.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 15 червня 2018 року Клопотання слідчого задоволено частково. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації та місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з моменту фактичного затримання, а саме з 14.06.2018 року.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 , залишати місце постійного проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 , протягом строку тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування та прокуратури; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме за викликом; не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки слідчим суддею слідчий суддя не врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя га здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Окрім цього, слідчий суддя не надав належну оцінку обставинам, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що останній не має міцних соціальних зв`язків в місці свого постійного проживання, в тому числі не маг на утриманні неповнолітніх дітей, не має постійного місця роботи чи навчання, раніше судимий, а саме вироком Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2018 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Наведені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_7 . Зважаючи на те, що вказана особа має схильність до вчинення умисних корисливих злочинів, то більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належного виконання останнім своїх процесуальних обов`язків та не убезпечить від вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Враховуючи вищезазначене, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник в інтересах підозрюваного просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без зміни. Вказує, що ухвала слідчого судді є цілком законною та обгрунтованою, а матеріали провадження не місять доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги прокурора.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, який заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Разом з тим розглядаючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею вірно встановлено, що такий запобіжний захід в даному випадку обрано бути не може, оскільки ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проте враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, мас зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , позитивну характеристику, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Доказів про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, прокурором та слідчим не надано, а також вони відсутні в матеріалах провадження.
З вказаним висновком також погоджується і колегія суддів, оскільки зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні як прокурором, так і слідчим та відповідають матеріалам кримінального провадження.
З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що слідчий суддя з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність обрання такого запобіжного заходу, не надав аналізу ризикам та те, що тільки такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків є безпідставними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Не знайшли свого підтвердження також і доводи прокурора про те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, оскільки він проживає з батьками та неповнолітньою сестрою однією сім`єю. А той факт, що він на даний час неодружений та не має дітей, не може бути розцінений як відсутність таких зв`язків.
Посилання прокурора в судовому засіданні апеляційного суду на те, що 22.06.2018 року ОСОБА_7 було додатково повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.2 ст. 186 КК України, не може бути прийнято до уваги апеляційним судом, оскільки на час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею вказаної обставини не існувало. Крім того, як вбачається з пояснень прокурора, даний злочин підозрюваним вчинено 14.06.2018 року до його затримання, а не після обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Таким чином зазначена обставина не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги.
На переконання колегії суддів саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 15 червня 2018 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту , - без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :