Справа № 559/1905/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000688, на підставі обвинувального акту та угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Птича Дубенського району Рівненської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не заміжньої, із середньою освітою, раніше неодноразово судимою, востаннє Дубенським міськрайонним судом Рівненської області 29.03.2018 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, - у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,
за участі: зі сторони обвинувачення прокурор ОСОБА_4 , зі сторони захисту обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
відповідно до постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, їй заборонено виходити з дому з 22:00 години до 06:00 години, відвідувати заклади торгівлі, де продаються спиртні напої на розлив з метою їх вживання, виїжджати за межі Радивилівського району без дозволу начальника Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та зобов`язана з`являтися на реєстрацію в Радивилівський ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області кожний понеділок місяця.

Відповідно до заяв ОСОБА_3 від 22 березня 2018 року остання змінила місце проживання на адресу: АДРЕСА_2 та від 20 червня 2018 року на адресу: АДРЕСА_3 .

Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомлена із вказаними заборонами, грубо порушуючи правила адміністративного нагляду, в період часу з 11.06.2018 до 20.06.2018 без поважних причин та без дозволу працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, була відсутня за місцем свого проживання у визначений час в обраному нею місці проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а з 21.06.2018 до 07.09.2018 без поважних причин та без дозволу працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду була відсутня за місцем свого проживання у визначений час в обраному нею місці проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

До того ж, за період встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 складено 15 протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.175-1, ст.183, ч.1 ст.181-1, ч.1 ст.187, ст.176, ч.2 ст.187 КУпАП та вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.03.2018 засуджено за вчинення 16.02.2018 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік з встановленням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: на період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

13.09.2018 між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 (а також підписана захисником обвинуваченої ОСОБА_5 ) у кримінальному провадженні №0000688 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні та в подальшому подібного не вчиняти, розкаюється в скоєному. При обрані міри покарання ОСОБА_3 враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої (постійно змінює місце проживання, за останнім місцем реєстрації скарг на її адресу не надходило (а.с. 41), на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.42), за період встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 складено 15 протоколів та постанов про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 175-1, ст.183, ч.1 ст.181-1, ч.1 ст.187, ст.176, ч.2 ст.187 КУпАП та вироком Дубенського міськрайонного суду від 29.03.2018 засуджено за вчинення 16.02.2018 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік з встановленням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України), обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), обставини, що обтяжують покарання не встановлені. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 1 місяць. Відповідно до абзацу «а» п. 1 ч. 1 ст.72 КПК України перевести покарання у виді арешту строком 1 місяць у 1 місяць позбавлення волі, з розрахунку 1 день арешту відповідає 1 дню позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю покарань остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, повністю приєднавши частину покарання згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.03.2018.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою, суд вважає наступне.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила затвердити дану угоду про визнання винуватості. Просить обрати запобіжний захід обвинуваченій у виді тримання під вартою із зали суду, бо існують великі ризики ухилитися від суду, оскільки ОСОБА_3 залишила постійне місце проживання, неодноразово його змінюючи, перебуваючи під адімннаглядом, а також притягувалася до адмінвідповідальності за заняття проституцією та самогоноваріння.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою вину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому. Пояснила, що поїхала в Полтавську область, бо познайомилася з одним чоловіком. Не повідомила про зміну свого місця проживання, бо хотіла ухилитися від адміннагляду. Сподівається виправитися. Угоду уклала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просить затвердити угоду про визнання винуватості. Фактичні обставини справи не оспорює, все вказано правильно. Підтримує думку прокурора.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винною, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ст. 395 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Приймаючи до уваги, що злочин вчинено в період іспитового строку,ОСОБА_3 залишила постійне місце проживання, спосіб життя обвинуваченої, при якому відсутні сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання (а.с. 14-26), наявні вагомі ризики ухилитися від суду, які не усунуться за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, й до обвинуваченої має бути обраний такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 178, 183, 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
затвердити угоду про визнання винуватості від 13 вересня 2018 року між прокурором і ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000688.
Визнати ОСОБА_3 винною за ст. 395 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до абзацу «а» п. 1 ч. 1 ст.72 КПК України перевести покарання у виді арешту строком 1 місяць у 1 місяць позбавлення волі, з розрахунку 1 день арешту відповідає 1 дню позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю покарань остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, повністю приєднавши частину покарання згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.03.2018.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», взявши її під варту в залі суду.

Початком строку відбування покарання вважати 13.09.2018.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: