ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4015/18
Провадження № 1-кс/210/1461/18

"20" липня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: слідчий суддя- ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , слідчим ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні № 0000400 від 23.06.2018 року, про арешт майна та дозвіл на його реалізацію,-
В С Т А Н О В И В:
20 липня 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу полвції Головного управління Національної полвції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні № 0000400 від 23.06.2018 року, про арешт майна та дозвіл на його реалізацію, в якому просить накласти арешт на майно, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме посів сільськогосподарської культури - соняшнику, що засіяний на самовільно зайнятих земельних ділянках, а саме: 1) земельна ділянка орієнтовною площею 1,5 га, з південної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0252, з північної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0186; земельну ділянку орієнтовною площею 0,5 га, з західної сторони межує з населеним пунктом с. Золота Поляна, зі східної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0177; 3) земельну ділянку орієнтовною площею 0,5 га, з західної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0179, зі східної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0180; 4) земельна ділянка орієнтовною площею 0,5 га, з західної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0180, зі східної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0181; 5) дві земельні ділянки які межують між собою, мають орієнтовну площу по 0,5 га кожна, з західної сторони межують з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0182, зі східної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0184; 6) земельна ділянка орієнтовною площею 0,5 га, з західної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0184, зі східної сторони межує з земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0186; які знаходяться на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області і відносяться до земель запасу, шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого звернення врожаю в дохід держави/законних власників.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, у клопотанні слідчого про арешт відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, що належить арештувати, не надано вказаних документів слідчим і у судовому засіданні, також не вказано розміру шкоди, яка отримана юридичною особою, відповідно до частини другої статті 171 КПК України.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру. Вказані обставини позбавляють можливості слідчому судді при винесенні судового рішення взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України.
Тобто, слідчий в своєму клопотання не визначив розмір та вартість майна, що не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, що позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.
При цьому слідчий суддя враховує, що цивільний позов в даному провадженні відсутній, а санкція вказаної статті кримінального кодексу не передбачає спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.
Також, слідчий суддя звертає увагу, на те, що статтею 131 КПК України, не передбачено такого заходу забезпечення кримінального провадження, як надання дозволу на реалізацію врожаю сільськогосподарської культури, а саме: соняшнику, про яку зазначає слідчий, подаючи клопотання до суду.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст. 79 Земельного Кодексу України).
Посилання слідчого в клопотанні про арешт майна, що насіння соняшника, яке засіяне на спірній земельній ділянці зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є майном, набутим кримінально-противоправним шляхом необґрунтоване.
З урахуванням матеріалів кримінального провадження, не встановлення шкоди, що є обов`язковою ознакою складу, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, тому слідчий суддя вважає що клопотання містить недоліки, які унеможливлюють його розгляд слідчим суддею.
Так, з урахуванням положень ст. ст. 2,7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.

Керуючись ст. ст. 107,170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні № 0000400 від 23.06.2018 року, про арешт майна та дозвіл на його реалізацію - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1