В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тростянець кримінальне провадження №0000252 від 15.07.2018 з обвинувальним актом та угодою про примирення відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Ворожба Лебединського району Сумської області, з професійно технічною освітою, не працюючого, проживаючого у фактичних шлюбних стосунках, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У середині червня 2018 року, точний дати встановлено не було, ОСОБА_4 прийшов до свого односельця та знайомого ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом вони відпочивали, спілкувалися, вживали спиртні напої. Декілька разів ОСОБА_5 виходив до інших кімнат будинку у власних справах, а ОСОБА_4 залишався сам у кімнаті, де вони відпочивали. Саме у той час, коли ОСОБА_4 з дозволу власника залишився сам у вищевказаній кімнаті будинку ОСОБА_5 , у нього раптово виник умисел на викрадення належного потерпілому мобільного телефону марки «Nokia 1616», що у цей час знаходився на столі. Пересвідчившись, що у вищезазначеній кімнаті нікого немає, таємно, реалізуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на викрадення чужого майна з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 викрав мобільний телефон, який у подальшому використовував у власних потребах, завдавши, таким чином, потерпілому ОСОБА_5 майнових збитків на суму, визначену за висновком товарознавчої експертизи №19/119/11-1/2473е від 31.07.2018 - 192 (сто дев`яносто дві) гривні.
Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Не зупинившись на вчиненому, 12 липня 2018 року, у обідній період часу ОСОБА_4 знову прийшов до ОСОБА_5 у господарство за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час ОСОБА_5 саме збирався йти з дому у власних справах, тому ОСОБА_4 попрохав останнього, щоб він залишив йому ключі від будинку, для того, щоб подивитися телевізор, на що ОСОБА_5 погодився і віддав ОСОБА_4 ключі. У той час, коли ОСОБА_4 з дозволу власника залишився один у будинку ОСОБА_5 , маючи вільний доступ до кімнат останнього, у нього раптово виник умисел на викрадення металевих речей власника, а саме: чавунної плити, трьох саморобних металевих кілків, а також металевої корморізки. Пересвідчившись, що у будинку нікого немає, тобто таємно, реалізуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на викрадення чужого майна з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 , діючи повторно, вчинив крадіжку вказаного майна. У подальшому ОСОБА_4 викрадені металеві вироби продав, а виручені за них грошові кошти витратив на власні потреби, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнових збитків, розмір яких визначений .висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/11-1 /2467е від 30.07.2018 -905 (дев`ятсот п`ять) гривень.
Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 07.08.2018 про примирення, за змістом якої сторони погодились щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.ч.1,2 ст.185 КК України, ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт, за ч.2 ст.185 КК України з урахуванням ст.69 КК України у виді 90 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 90 годин громадських робіт.
Відповідно до положень вказаної угоди потерпіла особа цивільного позову не заявляє.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений та потерпілий підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті не оспорював, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.
Потерпілий ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про примирення, зазначивши, що претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які згідно ст.12 КК України є злочином невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання, з огляду на наступне. Покарання за санкцією ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком на 80 годин узгоджено сторонами та визначене у межах цього закону.
Крім того, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення обвинуваченим, з урахуванням сукупності пом`якшуючих провину обставин - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування збитків потерпілому, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини 2 статті 185 КК України (ст.69 КК України), призначивши обвинуваченому покарання у виді громадських робіт у узгодженому сторонами розмірі 90 годин і саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, необхідно визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 90 годин громадських робіт.
Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 1001 грн.
Цивільний позов не пред`являвся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 7 серпня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному 15 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України у виді вісімдесяти годин громадських робіт;
- за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді дев`яноста годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді дев`яноста годин громадських робіт.
Строк відбуття покарання рахувати із часу приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 1001 (одна тисяча одна) грн.
Речові докази: чавунну плиту радянського виробництва, мобільний телефон марки «Nokia 1616 вважати повернутим власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим, потерпілою особою, прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в ч.3 ст.394 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1