У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року відносно засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

За вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Апеляційний суд Харківської області ухвалою від 07 серпня 2018 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року відносно ОСОБА_4 - без змін.
Як установив суд, 17 березня 2017 року, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 придбав у невстановленої в ході судового розгляду особи особливо небезпечні психотропні речовини «PVP», «амфетамін», «АDB-Fubicana». Цього ж дня, об 11:20 годині ОСОБА_4 , знаходившись на вул. Єлізарова,4, в м. Харкові, був зупинений співробітниками поліції та під час огляду у нього в рюкзаку та кишенях було виявлено та вилучено 24 полімерних пакетика з порошкоподібною речовиною «PVP» масою 2,7445 грам, 41 полімерний пакетик з порошкоподібною речовиною «амфетамін» масою 11,6967 грам, 10 полімерних пакетиків з речовиною рослинного походження «АDB-Fubicana» масою 0,2883 грам, які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

У касаційній скарзі прокурором викладено вимогу про скасування ухвали апеляційного судуіпризначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Вимогу мотивовано невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості у зв`язку із застосуванням положень статей 75, 76 КК України. Вказав також на недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України, оскільки при залишені без задоволення апеляційної скарги прокурора, рішення апеляційного суду є немотивованим.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Висновки суду про винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи касаційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості є необґрунтованими.
Призначене покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_4 , попередження вчинення нових злочинів і є відповідним вчиненому.

Судом при призначенні покарання повною мірою враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України єзлочином середньої тяжкості, дані про особу засудженого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно,працює, має постійне місце проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття, а обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Також судом першої інстанції при призначенні покарання засудженому враховано досудову доповідь інспектора Основянського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, згідно якої виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку про призначення покарання у межах санкції статті, у виді позбавлення волі, водночас, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та конкретних обставин вчиненого злочину.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості всебічно розглянуті апеляційним судом, який відмовив у їх задоволенні з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року відносно засудженого ОСОБА_4 .
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3