Справа № 487/1016/18
Провадження № 1-кп/487/388/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва підготовче судове засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

По вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Вирішується питання щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, потерпілих, які вважали можливим призначити справу до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства і підстав для його повернення прокурору не вбачається. Підстав, передбачених п.п. 4-8 частини першої та частиною другою статті 284 КПК України, для закриття провадження немає.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною 2 ст.27 КПК України відсутні.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має місця реєстрації та постійного місця проживання, не одружений, дітей немає, тобто не має соціально сталих зв`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому відоме місце їхнього проживання, з метою уникнення відповідальності, також у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не працює тобто немає законного джерела доходу, може продовжити кримінальне правопорушення або вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, вважав про можливість застосування більш м`який запобіжний захід.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинуваченого 15.06.2018 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємого кримінального правопорушення, вчинення тяжкого злочину, у тому числі беручи до уваги особу обвинуваченого те, що він раніше судимий, не має місця реєстрації та немає постійного місця проживання, не одружений, дітей немає, тобто не має соціально сталих зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності, оскільки ОСОБА_4 відоме їх місце проживання, крім того, ОСОБА_4 не працює, тобто немає законного джерела доходу, тому може продовжити кримінальне правопорушення або вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Таким чином, суд приходить до переконання, про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування у відношенні нього вказаного виду запобіжного заходу з утриманням в СІЗО м. Миколаєва .
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення йому захисника, оскільки у нього відсутні кошті, щоб самостійно запросити захисника для забезпечення його права на захист.

Заслухавши думку прокурора та потерпілих, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного:

Відповідно до вимог ст. 49 ч.1 п. 2 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи інших причин не може його залучити самостійно.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення йому захисника відповідно до вимог ст. 49 ч.1 п. 2 КПК України є підставою для залучення захисника за призначенням та є необхідним для забезпечення прав обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 177, 314-316, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.06.2018 року о 13-00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 04.08.2018 року до 17-00 годин.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення захисника задовольнити.

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області призначити ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, захисника для здійснення захисту інтересів обвинуваченого та забезпечити його прибуття до Заводського районного суду м. Миколаєва на 13:00 годин 15 червня 2018 року.

Копію ухвали направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Миколаївській області, для виконання.

Невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання ухвали про доручення призначити захисника тягнуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1