Справа №390/1079/17
Провадження №1-кп/390/52/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0001201 від 05 жовтня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , немаючого судимості:

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

На початку січня 2016 року в післяобідній час (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи біля вежі мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», що розташована поблизу опори № 3, що неподалік від вул. Перемоги, с. Володимирівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, яка огороджена металевим парканом, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, демонтував та таємно викрав одну секцію металевого паркану вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №112 від 24.02.2017 року становить 603,83 грн. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ПрАТ «ВФ Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 603,83 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному визнав повністю за обставин викладених у обвинувальному акті та пояснив, що на початку січня 2016 року в післяобідній час демонтував та таємно викрав одну секцію металевого паркану вежі мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», що розташована поблизу опори № 3, що неподалік від вул. Перемоги, с. Володимирівка, Кіровоградського району. Обставини вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорює, згодний з кваліфікацією його дій та оцінкою викраденого, щиро кається у скоєному, просить суворо не карати. Цивільний позов визнав повністю.

Представник потерпілого в судовому засіданні не допитаний у зв`язку з зміною порядку дослідження доказів по справі, відповідно до якого встановлено не проводити допит представника потерпілого.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що з 2006 року 2017 року працював головою Володимирівської сільської ради Кіровоградського району, повідомив, що на території с. Володимирівка, Кіровоградського району стоїть вишка МТС України, яка огороджена парканом, земля під вишкою орендована МТС Україна. Вказав, що приблизно в 2016-2017 рр., надходили повідомлення до сільської ради від жителів села про зрив замка огорожі вишки, після чого сільська рада повідомляла МТС України про пошкодження замка огорожі, повідомив, що не бачив, щоб були знятті металеві секції з огорожі вишки.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що проїжджав по селі, приблизно в січня 2016 року ОСОБА_5 запропонував придбати паркану сітку розміром 1,5х2,0 м., як металобрухт, вагу сітки не пам`ятає, вказану сітку свідок прийняв.

Відповідно до зміненого порядку дослідження доказів запропонованого прокурором та погодженого обвинуваченим та його захисником, досліджено лише характеризуючі матеріали справи на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Винність обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні визнанням вини самим обвинуваченим, поясненнями свідків та матеріалами справи.

Органами досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України за ознакою повторності.

Проте суд не може погодитись з такою кваліфікацією дій обвинуваченого виходячи з того, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин (ч.2 ст.185 КК України), вчинений в грудня 2013 року та був засуджений вироком Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2014 року до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строком на один рік.

Крім того, вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України, тобто за злочин який був вчинений в липня 2016 року, та який був вчинений пізніше ніж злочин по даній справі, який вчинений в січні 2016 року, що свідчить про те, що ОСОБА_5 на момент вчинення злочину по даній справи був таким, що не має судимості, а отже ознака повторності відсутня.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;

Згідно з ч.3 ст.88 КК України особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Відповідно до ч.1 ст.32 КК України ознака повторності виключається, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності або якщо судимість за раніше вчинений злочин була погашена або знята.

Таким чином, аналізуючи надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , в межах пред`явленого обвинувачення, підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При обранні покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості, але тяжких наслідків по справі не наступило. Обвинувачений ОСОБА_5 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням особи винного, керуючись вимогами ст.ст.53,65 КК України, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, даний вирок та вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016, яким ОСОБА_5 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки необхідно виконувати самостійно.

По справі потерпілою стороною ПрАТ «ВФ Україна» на досудовому слідстві заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальних збитків в сумі 7911,75 грн.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки обвинувачений винний у вчиненні злочину і його злочинними діями потерпілому завдано матеріальної шкоди в розмірі 603,83 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 112 від 24.02.2017 року та матеріалами кримінального провадження, тобто в розмірі доведеного обвинувачення, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 на користь ПрАТ «ВФ Україна» матеріальної шкоди в сумі 603,83 грн.

Судові витрати по справі за проведення судової експертизи в сумі 30 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази по справі - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України даний вирок та вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016, яким ОСОБА_5 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки - виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПрАТ «ВФ Україна» 603,83 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 30 грн. 00 коп. судових витрат.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1