Справа №23.
УХВАЛА
Іменем України

23.07.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000063 про обвинувачення ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 229; ч. 2 ст. 209 КК України,ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 229; ч. 2 ст. 209 КК України,ОСОБА_7 ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 2 ст. 205-1; ч. 2 ст. 209 КК України,ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 229 КК України,ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України,ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_13 ,

представників потерпілих: ПрАТ «Колос» ОСОБА_14 , ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» ОСОБА_15 , ТОВ «Укрресурскомплект» ОСОБА_16 , ПАТ «Кам`янець-Подільськсільмаш» ОСОБА_17 , ТОВ « Виробнича фірма «Західенергоремонт» ОСОБА_18 , ТОВ «Атон Сервіс» ОСОБА_19 ,

представника цивільних позивачів ФОП « ОСОБА_20 » та ФОП « ОСОБА_21 » - ОСОБА_22 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 ,-

встановив:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшов затверджений прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні висловив думку, підтриману представниками потерпілих та цивільних позивачів, про призначення справи до судового розгляду, оскільки справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира, угод у кримінальному провадженні не укладалось, підстави для закриття провадження відсутні, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Захисник ОСОБА_23 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. В обґрунтування клопотання послався на те, що до обвинувального акту додано розписку обвинуваченого ОСОБА_31 про отримання ним обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від слідчого, а не від прокурора; правова кваліфікація дій обвинувачених є неконкретною та не відповідає диспозиції статей КК України, посилається на те, що при кваліфікації дій обвинувачених за ч. 4 ст. 190 КК України не зазначено, у чому виразилася об`єктивна сторона злочину, яким способом мало місце заволодіння чужим майном обману чи зловживання довірою, оскільки вони не є тотожними. Зазначив, що при кваліфікації дій обвинувачених за ч. 1 ст.255 КК України вказано, що злочин вчинено шляхом створення злочинної організації, тобто участі у злочинах, вчинюваних цією організацією, що не відповідає диспозиції цієї статті, викладеній у КК України. Зазначені порушення допущені і щодо конкретизації способу вчинення злочину, передбаченого ст. 209 КК України. Вказав, що вчинення злочинів обвинуваченим інкримінується у період 2014-2016 років, орган досудового розслідування зазначив, що кваліфікує дії в редакції кримінального закону від 10.10.2013, у той час, як редакція статей КК України, за якими кваліфіковано їх дії, після 2013 року змінювалася. Зазначив, що у обвинуваченні вказані прізвища інших осіб, обвинувальний акт щодо яких не складався, у формулюванні обвинувачення не зазначено, яке саме фірмове найменування було незаконно використане; відсутні описи знаків для товарів і послуг які були незаконно використані; неправильно кваліфіковані дії обвинувачених з зайвим посиланням на норми Загальної частини КК України, дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_32 не кваліфіковані за відповідною частиною ст. 190 КК України. Крім цього, послався на неправильність встановлення обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Інші обвинувачені та захисники підтримали думку захисника ОСОБА_23 .

Прокурор, представники потерпілих та представники цивільних позивачів просили відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, посилаючись на відсутність підстав для повернення обвинувального акту.

Представники потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_14 щодо повернення обвинувального акту прокурору покладаються у вирішенні заявленого клопотання на розсуд суду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_25 заявила клопотання про направлення кримінального провадження до Верховного Суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційний судів за територіальною підсудністю, посилаючись на те, що останній за часом злочин, який інкриміновано обвинуваченим і який є найбільш тяжким, вчинено не на території юрисдикції Богунського районного суду м. Житомира.

Прокурор, представники потерпілих та представники цивільних позивачів просили відмовити у задоволенні клопотання про направлення кримінального провадження для визначення підсудності, а представник ОСОБА_14 покладається на розсуд суду.

Захисники та обвинувачені підтримали клопотання захисника ОСОБА_25 .

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається з обвинувального акту він не відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

До обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, тощо.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію підозрюваному і його захиснику.

Зазначений обов`язок прокурора є суттєвою гарантією дотримання права на захист обвинуваченого, оскільки прокурор, який діє від імені держави, визначає чітке і конкретне коло звинувачень щодо особи. У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення в суді.

Як вбачається зі змісту розписок про отримання обвинувального акту, цей процесуальний документ вручений усім обвинуваченим та захисникам слідчим, у той час, як згідно з вимогами ст. 293 КПК України, обов`язок вручення цього процесуального документу покладається виключно на прокурора.

Так обвинувальний акт, в порушення п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, які є неконкретними та не відповідають диспозиції статей КК України, які інкриміновані обвинуваченим.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, при викладенні фактичних обставин справи, формулюванні обвинувачення та кваліфікації дій обвинувачених за ч. 4 ст. 190 КК України (68 епізодів) не зазначено, у чому ж саме виразилася об`єктивна сторона злочину на стадії його вчинення: яким шляхом мало місце заволодіння чужим майном обману чи зловживання довірою, та у чому вони виразилися, оскільки диспозиція статті містить декілька способів вчинення цього злочину, які не є тотожними та підлягають розмежуванню, оскільки одночасно не можуть утворювати склад злочину, передбачений цією статтею Кримінального кодексу.

Також, при формулюванні обвинувачення та кваліфікації дій обвинувачених за ч. 1 ст.255 КК України (більше 60 епізодів) зазначено, що вказаний злочин вчинено шляхом створення злочинної організації, тобто участі у злочинах, вчинюваних цією організацією, що не відповідає диспозиції цієї статті, викладеній у КК України. У той час, як цією статтею Особливої частини КК України передбачена відповідальність за створення злочинної організації, а також керівництво такою організацією, з зазначенням обов`язкової мети вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, або участь у злочинах, вчинюваних такою організацією, тобто передбачено як кримінально карані різні, окремо визначені законом дії, які можуть утворювати об`єктивну сторону складу цього злочину.

Зазначені порушення допущені і щодо конкретизації способу вчинення злочину допущені як при викладенні фактичних обставин, формулюванні обвинувачення, так і при кваліфікації дій обвинувачених за ст. 209 КК України, яка інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Крім цього, кваліфікація кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, в порушення п. 5 ст. 291 КПК України не відповідає диспозиції інкримінованих статей також і з тих підстав, що оскільки, як вбачається з змісту обвинувального акту вчинення злочинів обвинуваченим інкримінується у період 2014-2016 років, орган досудового розслідування зазначив, що кваліфікує дії в редакції кримінального закону від 10.10.2013, у той час, як редакція ст. ст. 205-1, 358, 229, 209 КК України, за якими кваліфіковано їх дії, змінювалася як до, так і після часу, зазначеного у обвинувальному акті, як час вчинення злочину.

Правова кваліфікація дій обвинувачених викладена одним реченням, без їх розмежування щодо кожного з інкримінованих кожній особі злочинів з зазначенням правової кваліфікації кожного з епізодів обвинувачення.

Доводи про зазначення у обвинуваченні більшої кількості осіб, ніж кількість обвинувачених, зазначення у обвинувальному акті прізвищ інших учасників вчинення злочинів, щодо яких не складено обвинувальний акт, неправильність кваліфікації дій обвинувачених з підстав зайвого посилання на норми Загальної частини КК України, не зазначення у обвинувальному акті інших обставин справи, неправильність встановлення обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин не є такими, що відповідно до ст. 314 КПК України можуть тягнути за собою повернення обвинувального акту прокурору, а тому суд їх відкидає.

Посилання сторони захисту на те, що дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_32 не кваліфіковані за відповідною частиною ст. 190 КК України, спростовуються даними у обвинувальному акті, а тому також не можуть бути покладені в основу прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

За таких обставин, оскільки обвинувальний акт з додатками до нього не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з урахуванням того, що неконкретне обвинувачення позбавляє обвинувачених можливості здійснення захисту від конкретного обвинувачення, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Клопотання захисника ОСОБА_25 про направлення кримінального провадження до Верховного Суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до іншого суду на даний час задоволенню не підлягає, оскільки питання щодо підсудності з таких підстав вирішувалось Верховним Судом за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 , за результатами якого клопотання залишено без задоволення.

Керуючись ст. 314 КПК України, -

ухвалив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000063 про обвинувачення ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 229; ч. 2 ст. 209 КК України,ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 229; ч. 2 ст. 209 КК України,ОСОБА_7 ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 2 ст. 205-1; ч. 2 ст. 209 КК України,ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 229 КК України,ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України,ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, - повернути прокурору Генеральної прокуратури України.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_25 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченим. Інші учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3