Ухвала
Іменем України
21 травня 2018 року

м. Київ
справа № 522/22638/17
провадження № 51-6216ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на рішення суду апеляційної інстанції,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку рішення суду апеляційної інстанції щодо нього у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2, 5 статті 427 КПК у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, а також до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зокрема, у касаційній скарзі засуджений не наводить обґрунтованих доводів щодо незаконності оскаржуваногосудового рішення відповідно до положень статті 438 КПК, не зазначає дати постановлення цього рішення та не додає його до касаційної скарги.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень у вказаному засудженим провадженні є дві ухвали Апеляційного суду Одеської області від 05 січня та 23 квітня 2018 року.
Однак з касаційної скарги засудженого не вбачається яке саме рішення ним оскаржується. Внаслідок зазначеного не можливо визначити чи дотримано засудженим строку на касаційне оскарження.
Отже, така позиція засудженого позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за його касаційною скаргою та дотриманням строку на її подачу.
Крім того, засуджений вказує на порушення своїх прав, однак не розкриває суть таких порушень.
Тобто у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Водночас касаційна скарга засудженого не містить вимоги щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями статті 436 КПК.

Також, касаційна скарга засудженого адресована до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, тоді як, у відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Одночасно звертаємо увагу засудженого на те, що він не позбавлений права самостійно звернутися за правовою допомогою до Регіональних центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що регулюється статтею 59 Конституції України, частиною 2 статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України, пунктом 7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Тобто для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії та права на правову допомогу.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на рішення суду апеляційної інстанціїщодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3