Справа № 458/767/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року м.Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю начальника Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури: ОСОБА_3

та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 : адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Турці обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не депутата, інвалідності не має, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в кінці серпня 2017 року, з метою незаконної порубки лісу в лісовому масиві, з корисливих мотивів, перебуваючи у кварталі №13, обходу №1 Либохорівського лісництва Державного підприємства «Боринське лісове господарство», території якого відноситься до загальнозоологічного заказника місцевого значення «Либохорівський», та розташований на території Карпатської сільської ради Турківського району Львівської області, умисно, незаконно зрізав бензопилою одне сироростуче дерево породи «ялиця», загальною кубомасою 4,83 м.куб., чим завдав матеріальну шкоду інтересам держави розміром 12786 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконній порубці дерева на території загальнозоологічного заказника місцевого значення, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України.

12.07.2018 року між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього ст.246 КК України. ОСОБА_4 зобов`язався під час досудового розслідування беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування вказаного покарання, оскільки не позбавлений батьківських прав і має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також отримана згода ОСОБА_4 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні начальник Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив суд цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 просили угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджений у ній вид покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим згідно з ст.246 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди від 12.07.2018 року про визнання винуватості між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 12.07.2018 року, укладену між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним за ст.246 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12.07.2018 року, покарання у виді штрафу п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, оскільки не позбавлений батьківських прав і має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: одне сироростуче дерево породи «ялиця», яке розрізане на шість хлистів, загальною кубомасою 4,83 м.куб. - залишити у розпорядженні ДП «Боринське лісове господарство» як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку вручається негайно прокурору та обвинуваченому після його проголошення.

Головуючий: