Справа №539/2629/17
Провадження №1кп/539/38/2018
В И Р О К

іменем України

23 серпня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої та законного представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10

законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12

представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження № 0000367 про обвинувачення :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Хрестителево Чорнобаївського району Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2017 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по нерівнозначному перехрестю автодороги «Київ-Харків-Довжанський» та автодороги «Лубни-Мгар» в Лубенському районі Полтавської області в напрямку с. Мгар, порушив вимоги п.п. 10.1, 16.11, 2.1 розділу 33 ПДР України, а саме, під час руху на ділянці дороги не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не переконався в безпеці виконання свого маневру, не надав перевагу автомобілю «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_15 , який рухався по головній дорозі з боку м. Харкова в напрямку м. Києва, в результаті чого допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_16 , згідно висновку судово-медичної експертизи №158 від 04.09.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо правого ока, переривчастого садна в області лобу з права з розповсюдженням на праву скроневу ділянку голови, забитої рани в лобно-тім`яній ділянці волосяної частини голови справа, кровопідтічності м`яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-скронево-потиличній ділянці, крововилив під тверду мозкову оболонку в правій півкулі головного мозку у вигляді рідкої крові та рихлих згортків крові загальним об`ємом до 120 мл., крововилив під м`яку мозкову оболонку тотально по всій поверхні правої та лівої півкулі головного мозку, крапкові крововиливи в корі головного мозку правої півкулі; переломи ребер справа: 1,2 по біляхребетній лінії, 2,3,4,5,6,7 по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, крововилив у черевну порожнину до 50 мл. рідкої крові, деревоподібний розрив капсули правої долі печінки, масивний крововилив в клітковину тазу справа, обширний крововилив у заочеревну клітковину справа, крововилив в корінь брижі справа, крововилив у заочеревну клітковину зліва, синці: по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні правого передпліччя в верхній третині синець з садном, по зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині синець, по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині синець, по внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині синець, садно по зовнішній поверхні правого колінного суглобу, які носять характер при життєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такі, можливо при ДТП і відносно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілої. Причиною смерті ОСОБА_16 являється закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.

Також, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_17 згідно висновку судово-медичної експертизи №275 від 27.09.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, перелому лобної кістки зліва та кісток лівої орбіти зі зміщенням, забою головного мозку 1 ст., гематоми навколо лівого ока, в області лобу зліва мається рубець, який є наслідком загоювання забитої рани, тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такий, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.

У відповідності до висновку автотехнічної експертизи № 465 від 26.09.2017 року у діях водія ОСОБА_8 вбачається невідповідність з вимогами п.п. 10.1, 16.11, 2.1 розділу 33 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди. ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.11, 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що 30.07.2017 року він сів за кермо автомобіля Шевролет, пасажирами якого були його цивільна дружина ОСОБА_16 , її дочка ОСОБА_9 , та його товариш ОСОБА_18 . Коли він під`їхав до перехрестя з головною дорогою «Київ-Харків», то зупинився, щоб пропустити транспорт, який їхав з м. Києва. При цьому автомобіль в напрямку з м. Харкова був дуже далеко. Він рушив з місця і через деякий час відчув удар в праву задню частину автомобіля, коли колеса автомобіля вже з`їхали з траси. Вважав, що у даному ДТП є не лише його вина, а й вина водія автомобіля Хонда, який не дотримався швидкісного режиму руху. В результаті ДТП загинула ОСОБА_16 та отримала тілесні ушкодження дитина ОСОБА_9 . Грошові кошти на поховання та лікування у нього не взяли і він перерахував 5000 грн. на банківську картку на лікування дитини, коли в газеті прочитав оголошення про допомогу. Вибачається перед усіма потерпілими. На час ДТП у нього було посвідчення водія, однак тоді він був позбавлений права керування транспортними засобами за рішенням суду. Працівники поліції на місці ДТП у нього посвідчення водія забрали. Крім цього, прохав суд застосувати відносно нього п.в ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 7.09.2016 року та звільнити від призначеного покарання у зв`язку з тим, що він має малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав та на нього поширюється дія даного закону, про що надав до суду відповідне письмове клопотання від 20.07.2018 року (т.2 а.с. 12).

Суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України також повністю підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що її дочка ОСОБА_16 з осені 2016 року проживала з ОСОБА_8 , 30.07.2017 року останній зателефонував їй і повідомив, що її дочка та дитина знаходяться в реанімаційному відділенні. Онука була в тяжкому стані. За цей період обвинувачений жодного разу не зателефонував. Онука розповідала, що з матір`ю сиділа ззаду, а спереду сидів дядько. Коли сталося ДТП вилетіла з автомобіля. Вважає, що ОСОБА_8 повинно бути призначено найсуворіше покарання, оскільки допомоги від нього не було. Зазначила, що кошти надходили на картковий рахунок, але від кого вона не знає;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що був водієм автомобіля «Honda Accord». 30.07.2017 року близько 11 год. 00 хв. їхав зі сторони м. Полтава. Погода була похмурою і він рухався з увімкненим ближнім світлом фар та ввімкненими протитуманними фарами зі швидкістю близько 90 км/год. При під`їзді до перехрестя зі сторони м. Лубни різко вискочив автомобіль «Chevrolet Aveo» і відбулося зіткнення. В цей час в його авто було 3 особи, йому не знайомі, яких він підвозив. Спочатку він побачив як автомобіль «Chevrolet Aveo» стояв на межі перехрестя. ОСОБА_8 пропустив зустрічний автомобіль, а потім різко почав рух через перехрестя. Після чого він зразу натиснув на гальма. В результаті гальмування в його автомобілі спрацювала АБС. Зіткнення відбулося на його смузі руху. Удар стався передньою частиною його автомобіля по центру в задню праву бокову частину автомобіля обвинуваченого. Його автомобіль має коробку автомат, після ДТП він переключав ричаг КПП та поставив в положення «паркінг» так як автомобіль видавав якісь звуки. Зіткнення відбулося моментально, коли автомобіль «Chevrolet Aveo» почав рухатися через перехрестя.

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що була пасажиром автомобіля «Honda Accord» їхала до м. Києва. Сиділа позаду водія. Автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 90 км/год. Близько 11 год. 00 хв., проїхавши пост ДАІ, відчула різке гальмування автомобіля. В цей час вона побачила автомобіль, який вискочив з перехрестя зліва на право. Зіткнення відбулося в задню дверку. Процес гальмування при цьому не закінчувався. Інших маневрів водій «Honda Accord» не вчиняв. Удар відбувся по центру полоси для руху автомобіля Хонда;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що літом 2017 року до обіду їхав із с. Мгар на автомобілі «Мазда». Під`їхавши до перехрестя побачив, що зі сторони м. Лубни їхав автомобіль «Chevrolet», який пропустив транспорт, який рухався зі сторони м. Києва та почав рухатися, але відбулося зіткнення з автомобілем «Hondа», який рухався зі сторони м. Харкова. Автомобіль «Honda» вдарив правою передньою частиною в задню праву сторону автомобіля «Chevrolet» Швидкість автомобіля «Hondа» була не менше 80 км/год. Автомобіль «Chevrolet» переїжджав перехрестя зі швидкістю приблизно 30 км/год. В цій ситуації він зрозумів, що чоловік не встигне переїхати перехрестя. При такій ситуації він би не ризикнув перетинати перехрестя. На зупинці в цей час стояли близько 10 осіб;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що є знайомим ОСОБА_8 . В липні 2017 року їхали в с. Крутий Берег по гриби. За кермом автомобіля був ОСОБА_8 . Він же сидів спереду біля водія. ОСОБА_22 сиділа позаду нього, а ОСОБА_23 за водієм ОСОБА_8 був тверезий. Дорога була суха. Перед перехрестям водій зупинився та пропустив транспорт, який рухався зі сторони м. Києва. Зі сторони м. Харкова приблизно за 250 метрів він побачив автомобіль. Він сказав ОСОБА_8 що справа ще є автомобіль, а той сказав, що бачить і почав рух автомобіля, після чого відбулося зіткнення. Через перехрестя переїжджали нешвидко. Швидкість автомобіля «Hondа» була дуже велика. ОСОБА_22 теж сказала «Юра машина».

- протоколом огляду місця ДТП від 30.07.2017 року із схемою та фототаблицями до нього, яким зафіксовано місце ДТП після зіткнення автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_8 із автомобілем «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_15 , місце розташування транспортних засобів на проїзній частині, їх пошкодження та інші сліди ДТП (т.1 а.с.53-71);

- протоколом огляду транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 з фото таблицею до нього де зафіксовані пошкодження автомобіля при ДТП, що мало місце 30.07.2017 року (т.1 а.с.75-84);

- висновком експерта №275 від 27.09.2017 року, згідно якого у ОСОБА_9 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, перелому лобної кістки зліва та кісток лівої орбіти зі зміщенням, забою головного мозку 1 ст., гематоми навколо лівого ока, в області лобу зліва мається рубець, який є наслідком загоювання забитої рани, тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такий, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя (т.1 а.с.85-86);

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_16 , згідно якого ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.87);

- висновком експерта №158 від 04.09.2017 року, згідно якої у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо правого ока, переривчастого садна в області лобу з права з розповсюдженням на праву скроневу ділянку голови, забита рани в лобно-тім`яній ділянці волосяної частини голови справа, кровопідтічність м`яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-скронево-потиличній ділянці, крововилив під тверду мозкову оболонку в правій півкулі головного мозку у вигляді рідкої крові та рихлих згортків крові загальним об`ємом до 120 мл., крововилив під м`яку мозкову оболонку тотально по всій поверхні правої та лівої півкулі головного мозку, крапкові крововиливи в корі головного мозку правої півкулі; переломи ребер справа: 1,2 по біляхребетній лінії, 2,3,4,5,6,7 по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які тканини в місцях переломів, крововилив у черевну порожнину до 50 мл. рідкої крові, деревоподібний розрив капсули правої долі печінки, масивний крововилив в клітковину тазу справа, обширний крововилив у заочеревну клітковину справа, крововилив в корінь брижі справа, крововилив у заочеревну клітковину зліва, синці: по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні правого передпліччя в верхній третині синець з садном, по зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині синець, по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині синець, по внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині синець, садно по зовнішній поверхні правого колінного суглобу, які носять характер при життєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такі, можливо при ДТП і відносно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілої. Причиною смерті ОСОБА_16 являється закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку. Згідно даних медичної документації на ім`я ОСОБА_16 її смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:35 год. (а.с.89-91);

- висновком експерта №420 від 07.09.2017 року, згідно якого місце зіткнення автомобіля «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 та «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться на 202 км. автошляху Київ-Харків в Лубенському районі Полтавської області, в межах перехрестя автодоріг Київ-Харків та Лубни-Мгар, перед розливом рідини, в місці ближнього (до правої межі смуги руху в напрямку автошляху Київ-Харків) сліду бокового здвигу Шевроле, позначка 1 на смузі руху в напрямку м. Київ, тобто на смузі руху автомобіля «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 (т.1 а.с.93-95);

- протоколом додаткового огляду від 05.09.2017 року за участі свідка ОСОБА_15 , в ході якого на місці ДТП було здобуто дані в частині місця зіткнення, відстані, яку подолав автомобіль Шевролет з початку руху до місця зіткнення та час, за який він подолав дану відстань, тобто дані для проведення судової експертизи (т.1 а.с.96-100);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2017 р., за участю свідка ОСОБА_19 , яка розповіла та на місці показала, як саме сталося ДТП 30.07.2017 року за участю автомобілів Шевролет та Хонда (т.1 а.с.101-105);

- протоколом додаткового огляду від 15.09.2017 року за участі водія ОСОБА_8 , в ході якого на місці ДТП було здобуто дані в частині місця зіткнення, відстані, яку подолав автомобіль Шевролет з початку руху до місця зіткнення та час, за який він подолав дану відстань, тобто дані для проведення судової експертизи (т.1 а.с.106-110);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2017 р. за участю свідка ОСОБА_24 , який розповів та на місці показав, як саме сталося ДТП 30.07.2017 року, при цьому було здобуто вихідні дані для проведення судової експертизи, а саме в частині місця зіткнення, відстані, яку подолав автомобіль Шевролет з початку руху до місця зіткнення та час, за який він подолав дану відстань (т.1 а.с.111-115);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2017 р., за участю свідка ОСОБА_20 , який розповів та на місці показав, як саме сталося ДТП 30.07.2017 року, при цьому було здобуто вихідні дані для проведення судової експертизи, а саме в частині місця зіткнення, відстані, яку подолав автомобіль Шевролет з початку руху до місця зіткнення та час, за який він подолав дану відстань (т.1 а.с.116-120);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2017 р., за участю свідка ОСОБА_21 , який розповів та на місці показав, як саме сталося ДТП 30.07.2017 року, при цьому було здобуто вихідні дані для проведення судової експертизи, а саме в частині місця зіткнення, відстані, яку подолав автомобіль Шевролет з початку руху до місця зіткнення та час, за який він подолав дану відстань (т.1 а.с.121-125);

- висновком експерта від 26.09.2017 року № 465, згідно якого у діях водія ОСОБА_8 вбачається невідповідність з вимогами п.п. 10.1, 16.11, 2.1 розділу 33 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди. ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.11, 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил. (т.1 а.с. 127-139);

Фактичне часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні даного злочину суд розцінює як спосіб захисту, при чому позиція обвинуваченого спростовується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема висновку судової автотехнічної експертизи, в умовах даного ДТП водієм ОСОБА_8 було допущено порушення вимог ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди та наслідками у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_16 та тяжких тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_9 , що настали, за всіма здобутими вихідними даними, в тому числі і на підставі показань самого обвинуваченого.

При цьому, враховуючи межі судового розгляду, передбачені ст. 337 КПК України, судом не вирішувалося питання щодо наявності в умовах даного ДТП порушень іншого водія, а саме ОСОБА_15 , які б перебували в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди, тобто чи вчинявся ще і даним водієм злочин.

Таким чином, оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2. ст. 286 КК України поза розумним сумнівом.

Суд вважає, що вина ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_16 та тяжкі тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_9 , встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України обставин справи, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд не вбачає.

При цьому суд враховує, що відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції від 30.07.2017 року у ОСОБА_8 ознак сп`яніння не виявлено (т.1 а.с.146).

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_8 , який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, вважає за необхідне призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

При цьому суд враховує наступне.

Відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.12.2016 року по справі № 539/3711/16-п ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (т.1 а.с. 195).

Таким чином, станом на час ДТП 30.07.2017 року ОСОБА_8 вже був позбавлений права керувати транспортними засобами в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак мав при собі посвідчення водія.

Разом з тим, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом як додаткове покарання незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що за викладеним обставин є підстави для призначення обвинуваченому даного додаткового покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину та особу винного, думку потерпілої, те, що в результаті вчинення злочину загинула людина та було спричинено малолітній дитині тяжкі тілесні ушкодження, суд вважає, що, не дивлячись на висновок досудової доповіді відділу пробації (т.1 а.с. 49-50) підстав для застосування відносно ОСОБА_8 ст. ст. 69, 75 КК України не має.

Разом із тим, 20 липня 2018 року обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою, в якій прохав застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнити його від призначеного покарання на підставі статті 1 пункту «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» (т.2 а.с. 12).

В судовому засіданні обвинувачений подану заяву підтримав, прохає застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування покарання, оскільки обвинувачується у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, має малолітню дитину.

При вирішенні заяви обвинуваченого про застосування амністії судом було з`ясовано думку учасників судового провадження, зокрема потерпіла ОСОБА_10 заперечувала щодо застосування амністії.

За змістом ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Згідно ч.2 ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році». Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається що обвинувачений ОСОБА_8 має малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с. 11). Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що обвинувачений позбавлявся батьківських прав відносно даної дитини з урахуванням направлення судом відповідного запиту до органу РАЦСу та відповіді на нього від 24.07.2018 року.

ОСОБА_8 є винуватим у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. ОСОБА_8 даний злочин вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обвинувачений ОСОБА_8 дав згоду на застосування відносно нього амністії.

Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_8 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія щодо нього раніше не застосовувалась.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Отже, на обвинуваченого поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році" та останній підлягає звільненню від основного покарання, призначеного за даним вироком.

Разом із тим, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_8 від додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами враховуючи наступне.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується з урахуванням обставин конкретної справи, даних про особу винного та інших обставин, які суд при вирішенні такого питання визнає необхідними для постановлення законного, справедливого та достатнього покарання.

Як встановлено даним судовим рішенням, призначення додаткового покарання було обумовлено встановленими обставинами, за яких засуджений вчинив злочин, спричиненими наслідками та іншими обставинами, врахованими судом, зокрема, що в результаті вчинення даного злочину загинула людина та було спричинено тяжкі тілесні ушкодження малолітній дитині, завдана потерпілим шкода в результаті вчинення даного злочину не відшкодована обвинуваченим, оскільки з огляду на спричинені злочином наслідки, встановлене судом відшкодування в розмірі 5000 грн. не могло забезпечити відновлення прав потерпілих.

Крім цього, суд також враховує, що станом на час вчинення злочину ОСОБА_8 вже був позбавлений права керувати транспортними засобами в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст .130 КпАП України, однак не дивлячись на це, знову сів за кермо та вчинив даний злочин.

Таким чином, з урахуванням сукупності викладених судом обставин і досліджених матеріалів, суд вважає за можливе застосувати ЗУ "Про амністію у 2016 році", звільнити засудженого від відбування основного покарання та залишити додаткове покарання, що буде пропорційним, справедливим і виваженим рішенням з урахуванням зазначених обставин у кримінальному провадженні.

Викладене відповідає правовим позиціям Верховного Суду, висловленим у постановах від 20.03.2018 року по справі №199/4789/16-к, від 17.05.2018 року по справі №492/884/16-к, від 13.07.2018 року по справі №766/1782/17.

По справі прокурором в інтересах держави в особі бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до ОСОБА_8 заявлено позов про відшкодування витрат Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_9 в сумі 11 187 грн. 52 коп.

Позов мотивовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_9 було завдано тілесні ушкодження, після отримання яких вона 30.07.2017 року була госпіталізована до відділення анестезіології та інтенсивної терапії дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави та 01.08.2017 року переведена до хірургічного відділення, де знаходилася на стаціонарному лікуванні по 23.08.2017 року, а саме 24 ліжко днів, згідно довідки головного лікаря на лікування витрачено 11 187 грн. 52 коп. (т.1 а.с. 19-22).

Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи , яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07.07.1995 року № 11 питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Суд вважає, що заявлений цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки витрати закладом охорони здоров`я понесені в результаті злочинних дій обвинуваченого та підтверджені належними доказами (т.1 а.с. 31-33).

Згідно обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосовувався.

Відповідно до ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України витрати за проведення експертизи здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Матеріали справи містять витрати на залучення експерта, а саме : у зв`язку з проведенням експертизи від 07.09.2017 року №420 в сумі 988,70 грн. та у зв`язку з проведенням експертизи від 26.09.2017 року №465 в сумі 593,22 грн., а всього на суму 1581,92 грн.

Враховуючи, що судом ухвалено обвинувальний вирок, вказані витрати на залучення експерта за проведення експертиз в сумі 1581,92 грн. суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Згідно ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 09.08.2017 року на автомобілі «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 та «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 накладено арешт.

Враховуючи обставини справи, прийняте по справі рішення, те, що їх власниками не є водії за участі яких відбулося ДТП, суд вважає за необхідне скасувати арешти, накладені на дані автомобілі.

Речові докази по справі підлягають вирішення згідно ст. 100 КПК України, а саме автомобілі «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 та «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 мають бути повернуті їх власникам, а флеш-картка пам`яті із відеореєстратора підлягає зберіганню у матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Керуючись ст. 374 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до ОСОБА_8 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради 11 187 грн. 52 коп. витрат на лікування потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи, а саме : від 07.09.2017 року №420 в сумі 988,70 грн., від 26.09.2017 року №465 в сумі 593,22 грн., а всього на суму 1581 грн. 92 коп.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 09.08.2017 року на автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 09.08.2017 року на автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази по справі : автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 повернути його власнику ОСОБА_25 , автомобіль «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 повернути його власнику ОСОБА_26 , флеш-картку пам`яті із відеореєстратора залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1