АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/173/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1377/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника, адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.01.2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 30 січня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що відповідно до ст. 9 Закону України, амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду засуджений та його захисник, адвокат ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.01.2018 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 та застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
В обгрунтування вимог вказують на помилкові висновки суду щодо вчинення ОСОБА_7 злочину в період відбуття покарання, оскільки вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 23.03.2016 року ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України, а отже останній не може вважатись таким, що вчинив злочин в період і до повного відбуття покарання.
Крім того заначають, що відповідно до ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, а ОСОБА_7 в період іспитового строку було вчинено злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК Украаїни, який є злочином середньої тяжкості, а отже вищевказаних обмежень в законі, не існує та ОСОБА_7 є особою на якого розповсюджується ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь судді ; пояснення обвинуваченого та захисника , які підтримали апеляційні скарги; думку прокурора, який вважав, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню; вивчивши матеріали справи , колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження раніше ОСОБА_7 було засуджено вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 23.03.2016 р. за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 18.11.2015р. за ч.3 ст. 185 ч.1 ст. 289 КК України, остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75,104 КК України ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

В теперішній час ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 06.09.2017р. , яким він засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 23.03.2016 р. і остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання на підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Даючи таке тлумачення п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд першої інстанції не врахував, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 23.03.2016 р. ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з випробуванням , а злочин , передбачений ч.2 ст. 185 КК України , за вчинення якого він в теперішній час відбуває покарання, ОСОБА_7 вчинив під час іспитового строку, а не в період відбування покарання до повного відбуття.
Давши таке тлумачення, суд першої інстанції штучно звузив категорію осіб на яких розповсюджується амністія.

Відповідно до ст.413 КПК України незастосування судом закону , який підлягає застосуванню та неправильне тлумачення закону , яке суперечить його точному змісту, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність
Відповідно до ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає необхідним ухвалу районного суду скасувати та постановити в справі нову ухвалу.

Враховуючи , що ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості в неповнолітньому віці до набрання законної сили Законом України « Про амністію у 2016 році» , а даних про наявність обмежень , передбачених ст. 9 Закону України « Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України» в справі не міститься, до засудженого слід застосувати п. «а» ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році» і звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 06 вересня 2017 року .

Керуючись ст.ст. 405,407,413 КПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 30 січня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати .
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування амністії задовольнити. На підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 6 вересня 2017 року .
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: