Дата документу Справа № 320/3027/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/412/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/3027/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.272 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №004141, за апеляційною скаргою заступника прокурора області ОСОБА_9 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новобогданівка Мелітопольського району, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.
Призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із забороною обіймати посаду електромеханіка на 1 рік
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України додатково покладено на засудженого ОСОБА_7 обов`язки:
1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно зі змістом вироку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 27.08.2014 відповідно до наказу обіймав посаду електромеханіка дільниці групи тягових підстанцій «Південь» ВСП «Запорізька дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця». Вимогами «Посадової інструкції електромеханіка по ремонту обладнання тягової підстанції групи тягових підстанцій «Південь» ВСП «Запорізька дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця» ОСОБА_7 , з якою він ознайомлений під підпис, передбачено: « II. Завдання та обов`язки: Дотримання виробничої дисципліни, Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. Відповідає за організацію і безпеку робіт, що виконуються в електроустановках. Відповідає за чіткість і повноту інструктажу. Керівництво бригадою й особиста участь у роботах. Контроль за дотриманням технології ремонтних робіт та за дотриманням Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів членами бригади». Вимогами ГОСТ 12.3.002-78* «Процессы производственные. Общие требования безопасности» регламентовано: «...1.1.Безопасность технологических процессов достигается упреждением опасной аварийной ситуации... и должна быть обеспечена применением технологических процессов... соблюдением установленного порядка и организованности на каждом рабочем месте, высокой производственной, технологической и трудовой дисциплины ...». Вимоги щодо організації та безпечного виконання робіт в діючих електроустановках приведені в нормативно-правових актах з охорони праці (НПАОП) 40.1-1.21-98 «Правилах безпечної експлуатації електроустановок споживачів»: «... 2.1. Вимоги до працівників: Порядок навчання і перевірки знань працівників має бути відповідним до галузевого положення про навчання, інструктаж і перевірку знань працівників з питань охорони праці, узгодженого з Держнаглядохоронпраці, а також до вимог до електротехнічної обслуги, які містяться в правилах технічного обслуговування. Працівники, що обслуговують електроустановки, зобов`язані знати ці Правила відповідно до займаної посади чи роботи, яку вони виконують, і мати відповідну групу з електробезпеки. Забороняється виконання розпоряджень та завдань, що суперечать вимогам цих Правил. Кожний працівник особисто відповідає за свої дії в частині дотримання вимог цих Правил. У випадку, якщо працівник самостійно не спроможний вжити дійових заходів з усунення виявлених ним порушень Правил, він зобов`язаний негайно повідомити про це безпосереднього керівника, а у випадку його відсутності керівника вищого рівня. Працівник, який дає дозвіл на підготовку робочих місць і на допуск, несе відповідальність за достатність передбачених для безпечного виконання робіт заходів по вимкненню та заземленню устаткування і можливість їх здійснення, а також за координацію часу і місця роботи бригад, що допускаються. Давати дозвіл на підготовку робочих місць і на допуск мають право оперативні працівники з групою V в електроустановках понад 1000 В і групою IV в електроустановках до 1000 В. Працівник, який готує робоче місце, відповідає за правильне виконання заходів щодо підготовки робочого місця, вказаних у наряді, а також тих, що вимагаються умовами роботи (встановлення замків, плакатів, огорож). Готувати робочі місця мають право чергові або оперативно-ремонтні працівники, які допущені до оперативних перемикань в даній електроустановці. Допускач відповідає за правильність і достатність вжитих заходів безпеки та їх відповідність до характеру і місця роботи, зазначених у наряді, за правильний допуск до роботи, а також за повноту та якість проведеного ним інструктажу. Допускачами призначаються оперативні або оперативно-ремонтні працівники. Стаття 6 Закону України «Про охорону праці» встановлює: «... Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. До нормативно-правових актів з охорони праці (НПАОП) належать правила, переліки, норми, регламенти, положення, стандарти, інструкції, порядки та інші документи, обов`язкові для виконання, та які затверджуються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з нагляду за охороною праці (Держнагляд охорон праці України) ...». Щодо обов`язків працівників при проведенні робіт Законом передбачено: Стаття 13 Закону України «Про охорону праці» Управління охороною праці та обов`язки роботодавця вимагає: «... Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; Стаття 14 Закону України «Про охорону праці» Працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту ...». Контроль за організацією та порядком ведення робіт покладається на особу, відповідальну за безпечне ведення робіт, яка визначена нормативними документами (посадовими інструкціями), оскільки вони повинні забезпечити безпечні умови праці та дотримання всіма працівниками заходів і правил безпеки та вимог нормативних документів з охорони праці безпосередньо на даній дільниці. 27.08.2014 заплановано проведення поточного ремонту електричного обладнання першої секції шин ВРП-35 кВ тягової підстанції Федорівка. Працівники ремонтно-ревізійної дільниці електромеханіки дільниці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , старший електромеханік ОСОБА_13 прибули до тягової підстанції Федорівка (ЕЧЕ-52), що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. Горького, 126/1, приблизно о 08 годині 00 хвилин і розташувалися у приміщені прийому. З 08 год. 00 хв. 27.08.2014 на тягову підстанцію Федорівка Придніпровської залізниці заступив на чергування електромеханік дільниці групи тягових підстанцій «Південь» ОСОБА_7 . Для виконання робіт у цей день старшим електромеханіком дільниці групи тягових підстанцій «Південь» ОСОБА_14 , 5 група з електробезпеки був оформлений наряд-допуск № 6. Згідно наряду-допуску №6 бригадою у складі: ОСОБА_15 - керівник робіт, 5 група з електробезпеки; ОСОБА_7 - допускач, 5 група з електробезпеки; ОСОБА_10 - член бригади, 4 група з електробезпеки; ОСОБА_11 - член бригади, 4 група з електробезпеки; ОСОБА_12 - член бригади, 3 група з електробезпеки; ОСОБА_13 - член бригади, 5 група з електробезпеки, необхідно було провести поточний ремонт електричного обладнання першої секції шин ВРП-35 кВ, ТФЗМ-35. Близько 09 год. 20 хв. електромеханік дільниці ОСОБА_7 спільно з керівником робіт ОСОБА_14 розпочали підготовку робочого місця, а саме відкрили хвіртку входу до відкритих розподільчих пристроїв та винесли переносні заземлення до місць їх подальшої установки та вивісили мотузкове огородження робочого місця. О 09 год. 45 хв. ОСОБА_7 отримав наказ № 770 від Запорізької дистанції електропостачання ОСОБА_16 на відключення лінійного роз`єднувача Л-835-0. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_14 виконали відключення, після чого о 09 год. 50 хв. ОСОБА_14 відлучився з тягової підстанції на вокзал станції Федорівка Придніпровської залізниці для передачі кореспонденції. У той час, коли ОСОБА_7 давав повідомлення Запорізької дистанції електропостачання № 771 про виконане відключення Л-835-0 та отримував наказ №772 на включення заземлюючого ножа ЗН Л-835-0, працівники ремонтно-ревізійної дільниці ОСОБА_11 та ОСОБА_10 приблизно о 09 год. 51 хв. вийшли зі службового приміщення тягової підстанції та направились до ВРП-35 кВ. Під час включення заземлюючого ножа ЗН Л-835-0 ОСОБА_7 побачив біля лінії Л- 835 ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які перебували на землі та повернувся в службове приміщення для подальших оперативних переговорів щодо підготовки робочого місця. Далі о 09 год. 59 хв. ОСОБА_7 отримав від енергодиспетчера ОСОБА_16 наказ № 774 на відключення лінійного роз`єднувача Л-649-0 і, виконавши наказ, незважаючи на допущені порушення при підготовці робочого місця, ОСОБА_7 , недбало ставлячись до виконання своїх обов`язків допускача, будучи особою, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, не усвідомлюючи наслідків у виді заподіяння шкоди життю людини, хоча міг і повинен був передбачити, направився до будівлі тягової підстанції. Не отримавши цільового інструктажу та допуску до виконання робіт ОСОБА_11 та ОСОБА_10 розпочали роботи з ремонту селікогелевих патронів в трансформаторах струму ТФЗН-35 та ТФН-35 приєднання лінії електричного живлення Л-835 напрямку трансформаторної підстанції «Матвіївка» ВАТ«Запоріжжяобленерго». Тобто на період виконання робіт з підвищеною небезпекою по наряду-допуску №6, ОСОБА_7 виконував обов`язки допускача і був зобов`язаний дотримуватися наведених правил безпеки під час виконання цих робіт, визначених Правилами безпечної експлуатації електроустановок, затверджених Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 257 від 06.10.1997 р., а також вимог посадової інструкції електромеханіка по ремонту обладнання тягової підстанції групи тягових підстанцій «Південь» ВСП «Запорізька дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця», вимог «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» та інших нормативних актів, що регламентують даний вид діяльності. В цей час ОСОБА_11 піднявся по металевій несучій конструкції до трансформаторів струму, на фазі «А» з ТФЗМ-35 він зняв масляний затвор та подав його ОСОБА_10 , який знаходився на землі. Потім ОСОБА_11 по цій же несучій конструкції перейшов до трансформатора ТФН-35 фази «С», зняв з нього селікогелевий патрон і також передав ОСОБА_10 . О 10 год. 06 хв. ОСОБА_11 був уражений електрострумом напругою 35 кВ з боку першої секції шин, які на той час ще перебували під напругою. Роботи по підготовці робочого місця не були закінчені. Згідно висновку судової комплексної електротехнічної та в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності експертизи № 1073/8163 від 05.08.2016 «Дії як самого постраждалого, електромеханіка ремонтно-ревізійної дільниці ВСП «Запорізька дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця» ОСОБА_11 так і електромеханіка ОСОБА_10 та електромеханіка дільниці групи тягових підстанцій «Південь» ВСП «Запорізька дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця» ОСОБА_17 , якими не забезпечено виконання вищевикладених вимог нормативних документів щодо здійснення організаційних та технічних заходів, що створюють безпечні умови виконання робіт, перебувають з технічної точки зору у причинному зв`язку з настанням 27.08.2014 досліджуваного нещасного випадку». Згідно висновку судово-медичної експертизи №427 від 27.08.2016 причиною смерті ОСОБА_11 є ураження електричним струмом, що підтверджується виявленими ознаками: множинними «електромітками» з ознаками термічного впливу - голови, шиї, надпліч, правого плеча, грудної клітини, лівої бокової поверхні тазу, лівої руки, ніг, головного мозку, легенів, серця, нирок, переважне повнокров`я внутрішніх органів. Таким чином, електромеханік дільниці групи тягових підстанцій «Південь» ВСП «Запорізька дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця», ОСОБА_7 , будучи на період проведення вказаних робіт допускачем, при виконанні передбачених нарядом-допуском № 6 електромонтажних робіт, які відносяться до робіт з підвищеною небезпекою поточного ремонту електричного обладнання першої секції шин ВРП-35 кВ, ТФЗМ-35с, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. Горького, 126/1, недбало ставлячись до своїх службових обов`язків, допустив порушення: 1. Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 257 від 06.10.1997 року, 2. Вимог п. 3.2.7. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що виразилося у незабезпеченні здійснення постійного нагляду за членами бригади і відсторонення від роботи членів бригади, які порушують Правила; 3. Вимог Розділу ІІІ Посадової інструкції електромеханіка групи тягових підстанцій «Південь», якою передбачено «усувати від роботи ремонтний персонал, який допустив порушення і докладати про це начальнику групи підстанцій»; 4. Вимог ст. 14 Закону, якими передбачено:«... Працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту, будучи особою, яка зобов`язана їх дотримувати, допустив їх порушення, а саме: не забезпечив здійснення постійного нагляду за членами бригади і відсторонення від роботи членів бригади, які порушують Правила; не усунув від роботи ремонтний персонал, який допустив порушення і не доповів про це начальнику групи підстанцій; не забезпечив безпеку життю і здоров`ю ОСОБА_11 під час виконання ним робіт, що спричинило загибель останнього. При цьому ОСОБА_7 не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення загибелі ОСОБА_11 , хоча повинен був і міг їх передбачити.

В апеляційній скарзі заступник прокурора запорізької області ОСОБА_9 вказує, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_7 від призначеного покарання не навів підстав, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без відбування з випробуванням. На переконання апелянта, обставини, які були зазначені у вироку, давали суду підстави для призначення покарання не максимальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст.272 КК України, однак не давали підстав звільняти обвинуваченого від покарання з випробуванням.

На підставі викладеного прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.272 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади електромеханіка на 3 роки.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений та його захисник зазначають, що висновки викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими. При постановленні вироку судом першої інстанції враховано особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, позицію потерпілої сторони, обґрунтовано призначено покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора; обвинуваченого його захисника, які, заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів вирок суду в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України колегія суддів не досліджує і не перевіряє вирок в частині доведеності вини ОСОБА_7 , кваліфікації його дій, та розміру покарання, оскільки питання про це в апеляційній скарзі фактично не порушується.

Доводи прокурора на предмет невідповідності призначеного покарання обставинам та тяжкості кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого внаслідок його м`якості є неправильним, адже ним не оскаржується вид і розмір покарання, а фактично оскаржується рішення суду про застосування положень ст.75 КК України і звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням. Відтак правильним є посилання прокурора на положення п.2 ч.1 ст.413 КПК України - неправильне застосування судом положень закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону який не підлягав застосуванню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував відомості про особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, його наслідки, обставини які пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом було встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю та щиросердно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, за місцем роботи характеризується добре, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває.
На переконання колегії суддів, встановлені обставини, з урахуванням позиції потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, давали підстави суду першої інстанції звільнити обвинуваченого на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, п.1 ч.2 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_7 від призначеного покарання, не навів підстав, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без відбування з випробуванням, не ґрунтуються на вимогах ані матеріального, ані процесуального закону. Колегія суддів вважає, що апелянт в цьому контексті мав на увазі те, що судом не зазначені обставини (а не підстави), що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Однак положення матеріального і процесуального закону при прийнятті такого роду рішення не зобов`язує суд зазначати ці обставини, адже такі вимоги висуваються при прийнятті рішення про застосування положень ст.69 КК України, а не ст.75 цього кодексу. Мотиви за яких суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання у вироку зазначені.
Доводи апелянта, що обставини, які були зазначені у вироку, давали суду підстави для призначення покарання не в максимальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст.272 КК України, однак не давали підстав звільняти обвинуваченого від покарання з випробуванням судова колегія вважає також необґрунтованими. Законодавцем визначені, як менш суворі так і більш суворі види покарань, а також різні їх розміри з тією метою, щоб призначене винному покарання, з урахуванням усієї різноманітності обставин (ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини що пом`якшують чи обтяжують покарання), було справедливим. Зі змісту же доводів апелянта випливає, що покарання може бути призначене не в максимальних межах, лише у випадку коли наявні обставини, які пом`якшують покарання, і особа характеризується позитивно, що є неправильним. Положення ж ст.75 КК України не вказує на те, що суд при прийнятті рішення про можливість звільнення особи від покарання не має права враховувати ті обставини, які були враховані при призначенні покарання.

Отже, висновок суду щодо виду та розміру покарання призначеного ОСОБА_7 , а також можливість звільнення від його відбування з встановленим терміном випробування та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених законом про кримінальну відповідальність, можна визнати достатньо обґрунтованим.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі прокурора правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження, також не встановлено.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4