Провадження №1-кп/447/8/18
Справа №447/1868/15-к
У Х В А Л А

12.07.2018 ро ку Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

голов уючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під №0000271 від 18.03.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України , -

в с т а н о в и в :

В провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушеннь, не працюючий, раніше неодноразово судимий, суспільно-корисною діяльністю не займається, на утриманні будь-яких осіб не має, проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 , не має стійких соціальних зв`язків, що дає підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1. 3. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПІК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду підтверджується тим. що обвинувачеинй не має стійких соціальних зв`язків та обгрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду майнових кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 К1ІК України, а саме те, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та експертів, підтверджується тим, що під час судового розгляду вказаного кримінального провадження заявлені свідки сторони обвинувачення на даний час не допитані.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим. що обвинувачений будучи неодноразово судимим за майнові злочини, належних висновків для себе не зробив та знову обгрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень у майновій сфері, одне з яких є тяжким..

На даний час ОСОБА_4 , засуджений вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 27.12.2016 року за ч.1 ст. 296. ст. 389-1. ст. 70. ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 5 місяців обмеження волі та на даний час перебуває у місцях попереднього ув`язнення (ДУ «Львівська УВП (№19»), а відтак останньому відповідно до ст. 72 КК України зараховується 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі та як вбачається з матеріалів справи строк покарання визначений вищевказаним вироком завершується, у звязку з чим просив застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді триманння під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КІІК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Заслухавши думку обвинуваченого, захисника обвинуваченого, прокурора суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає до задоволення, оскільки на даний час обвинувачений ОСОБА_4 перебуває в місцях попереднього ув"язнення (ДУ "Львівська УВП (№19)"), а тому такі ризики, як переховування від суду та незаконний вплив на свідків та експертів не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Окрім того, суд не бачить в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ризику вчинення іншого кримінального правопорушення так, як знову ж таки такий знаходиться в місцях попереднього ув"язнення. Суд не бере до уваги, посилання прокурора на той факт, що строк покарання , що визначений вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 27.12.2016 року за ч.1 ст. 296. ст. 389-1. ст. 70. ч.4 ст. 70 КК України у виді 3 років 5 місяців обмеження волі завершується, оскільки в клопотанні відсутні докази, коли саме даний строк покарання завершується.

Враховуючи зазначене, суд приходить до переконанн про відсутність обгрунтованих підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 у разі звільнення з місць попередньою ув`язнення може ухилятися від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та вчинити інший злочин, що перешкодить проведенню неупередженого судового розгляду, об`єктивних даних, які б стверджували про те, що заявлені ризики на даний час не існують, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1