АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

27 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0008030 від 16.09.2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 369, ч.1 ст. 377 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та накладено арешт на рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме: автомобіль "Nissan Patrol" д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля "Nissan Patrol" д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від протиугінного пристрою; брелок автосигналізації; електронна мітка «StarLine»; копія договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016.

Заборонено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим особам у володінні (користуванні), яких перебуває вказане рухоме майно розпоряджатися та користуватися ним.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.06.2018 р. про арешт належного ОСОБА_6 майна та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що слідчим суддею, під час постановлення оскаржуваної ухвали про накладення арешту на майно, було порушено вимоги КПК України щодо недопустимості необґрунтованого процесуального обмеження при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження.

Також, представник власника майна наголошує на тому, що накладаючи арешт слідчий суддя поверхнево дослідив підстави та докази, якими обґрунтовано клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в результаті чого, всупереч ст. 132 КПК України, застосовано захід забезпечення кримінального провадження за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи особи.

Додатково апелянт звертає увагу колегії суддів на те, що слідчим суддею було безпідставно та в супереч ст. 170 КПК України накладено арешт на належне ОСОБА_6 майно, оскільки у вказаному кримінальному провадженні йому про підозру органом досудового розслідування не повідомлялось, у зв`язку з чим, на думку апелянта, у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на належне йому майно.

Крім того, представник власника майна вказує на те, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем автомобіля Nisan Patrol д.н.з. НОМЕР_1 , який придбав його за дійсним на теперішній час договором купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016 року, а тому, на переконання апелянта, слідчим суддею, при накладенні арешту на майно ОСОБА_6 , слідчим, при зверненні з клопотання про накладення арешту, не в повній мірі були враховані вимоги кримінального процесуального закону, відповідно до яких не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Також, апелянтзазначає про те, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, безпідставно не викликав для участі в судовому засіданні власника майна та/або його представника, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки позбавив можливості володільця майна прийняти участь в судовому розгляді клопотання слідчого, надати документи та пояснення з приводу заявленого клопотання слідчого.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.06.2018 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику власника майна та/або його представника, а копію ухвали слідчого судді представник власника майна зміг отримати лише 28.07.2018 р.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 26.06.2018 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, слідчими Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України у складі групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008030 від 16.09.2014 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 377 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що на території України діє злочинна організація, до якої входять особи, які раніше притягалися до кримінальної відповідальності, колишні та діючі співробітники правоохоронних органів, а також інші особи, які зорганізувалися у стійке ієрархічне об`єднання з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя, здоров`я, свободи, недоторканності та власності осіб. У продовж 2016 - 2018 років учасниками злочинної організації із застосуванням фізичного насильства вчинено ряд тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Києва, Київської області та інших регіонів України.

У період з червня 2015 року до лютого 2017 року, учасники злочинної організації, діючи у складі організованої групи, шляхом погроз застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої та її близьких родичів, а також застосування такого насильства відносно потерпілої ОСОБА_10 , вимагали у останньої здійснити передачу грошових коштів у сумі 500000 доларів США.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , будучи службовою особою - начальником відділу по боротьбі з міжнародними та етнічними організованими групами і злочинними організаціями управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Київській області, у період з 13.09.2016 р. по 14.09.2016 р., перебуваючи за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , діючи умисно, у складі організованої групи з ОСОБА_12 та іншими невстановлені на даний час слідством співробітники правоохоронного органу, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна організував вимагання та вимагав від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 передачі їм автомобіля марки «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_4 , погрожуючи ОСОБА_13 його затриманням та видачею компетентним органам Російської Федерації, які розшукують останнього для притягнення до кримінальної відповідальності. Після чого, близько 11 год. 40 хв. 14.09.2016 р. незаконно за результатами такого вимагання заволодів ключами від автомобіля марки «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтвом про його реєстрацію а також самим автомобілем. Вказаний транспортний засіб 24.09.2016 р. було реалізовано гр. ОСОБА_6

16.05.2018 р. ОСОБА_15 та ОСОБА_12 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім того, 16.05.2018 р. було проведено санкціонований обшук транспортного засобу автомобілю «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 та за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , за результатами проведення якого було виявлено та вилучено наступні речі, які мають значення по справі: автомобіль «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 ; ключ від автомобіля «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від протиугінного пристрою; брелок автосигналізації; електронна мітка «StarLine»; копія договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016 р.

У ході огляду зазначених речей: автомобілю «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 , ключа від автомобіля «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , ключа від протиугінного пристрою, брелка автосигналізації, електронної мітки «StarLine», копії договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від24.09.2016 р. було виявлено відомості, які можуть бути використанні як докази вимагання ОСОБА_16 та ОСОБА_12 транспортного засобу «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_6 , погрожуючи потерпілому його затриманням та видачею компетентним органам Російської Федерації, які розшукують останнього для притягнення до кримінальної відповідальності.

21.05.2018 р. постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 автомобіль "NissanPatrol" д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля "Nissan Patrol" д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від протиугінного пристрою; брелок автосигналізації; електронна мітка «StarLine»; копія договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016 р. були визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Крім того, відповідно до протоколу огляду від 18 червня 2018 року автомобіль «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 опечатано та передано на відповідальне зберігання представнику ЦОП ГУНП України в м. Києві.

Також сторона обвинувачення вказує на те, що, відповідно до відомостей, які містяться в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі МВС України «АРМОР» рід діяльності та життя підтверджує, що до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надходять погрози щодо пошкодження його автомобіля.

26.06.2018 р. старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 , ключ від автомобіля «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , ключ від протиугінного пристрою, брелок автосигналізації, електронна мітка «StarLine», копія договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016 р., посилаючись на те, що вказані речі являються предметом злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

26.06.2018 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме: автомобіль "Nissan Patrol" д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля "Nissan Patrol" д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від протиугінного пристрою; брелок автосигналізації; електронна мітка «StarLine»; копія договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016 р.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме: автомобіль «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від протиугінного пристрою; брелок автосигналізації; електронна мітка «StarLine»; копія договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016 р., з тих підстав, що вказане майно є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи зокрема ОСОБА_6 з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, а саме: автомобіль «NissanPatrol» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від протиугінного пристрою; брелок автосигналізації; електронна мітка «StarLine», може бути передані, знищені, приховані чи відчужені, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України з огляду на те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 про підозру органом досудового розслідування не повідомлялось, у зв`язку з чим, на думку апелянта, у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на належне ОСОБА_6 майно, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна про те, що накладаючи арешт слідчий суддя поверхнево дослідив підстави та докази, якими обґрунтовано клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в результаті чого, всупереч ст. 132 КПК України, застосовано захід забезпечення кримінального провадження за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи особи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання представника власника майна на те, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем автомобіля Nisan Patrol д.н.з. НОМЕР_1 , який придбав його за дійсним на теперішній час договором купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016 року, а тому, на переконання апелянта, слідчим суддею, при накладенні арешту на майно ОСОБА_6 , слідчим, при зверненні з клопотання про накладення арешту, не в повній мірі були враховані вимоги кримінального процесуального закону, відповідно до яких не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно. якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна про те, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, безпідставно не викликав для участі в судовому засіданні власника майна та/або його представника, чим позбавив можливості останніх прийняти участь в судовому розгляді клопотання слідчого, надати документи та пояснення з приводу заявленого клопотання слідчого, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, з огляду на те, що в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження майно, на яке просив накласти арешт слідчий, а саме: автомобіль «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від протиугінного пристрою; брелок автосигналізації; електронна мітка «StarLine»; копія договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016 р., постановою прокурора від 21.05.2018 р. було визнано речовим у кримінальному провадженні №0008030 від 16.09.2014 року, а тому арешт на вказане майно накладено слідчим суддею у спосіб і у межах діючого законодавства, на засадах розумності та співмірності.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_6 , апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 ,обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , строк а апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0008030 від 16.09.2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 369, ч.1 ст. 377 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та накладено арешт на рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме: автомобіль «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ; ключ від автомобіля «Nissan Patrol» д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від протиугінного пристрою; брелок автосигналізації; електронна мітка «StarLine»; копія договору купівлі-продажу 8046/2016/088927 транспортного засобу від 24.09.2016, із забороною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим особам у володінні (користуванні), яких перебуває вказане рухоме майно розпоряджатися та користуватися ним, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 с і к