Справа № 182/4326/18
Провадження № 1-кп/0182/669/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001147 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українеця, громадянина України, з професійно- технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Грушівка (Ленінське) Апостолівського району Дніпропетровської області, українеця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченних ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 10.05.2018 року приблизно о 13.00 годині, знаходились в супермаркеті «Продукти - 119» ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Героїв Чорнобиля, 100 - А, де зайшовши до торгівельної зали та взявши з собою закупочний візок, що належить ТОВ «АТБ - Маркет», поклали до нього сіль у кількості 50 пачок по 1 кг кожна. Підійшовши до каси розрахувались за сіль, та поклали її назад до візка. Виходячи з магазину у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме закупочного візка.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці, в той самий час, під приводом вивезти товар із приміщення супермаркету «Продукти - 119» ТОВ «АТБ-Маркет» до автомобіля «Мерседес Спринтер», на якому вони приїхали до супермаркету та який перебував на стоянці, шляхом вільного доступу, через вхідні двері викотили закупочний візок на вулицю. Після чого, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, вважаючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, завантажили до багажного відділення автомобіля «Мерседес Спринтер» (державні номерні знаки НОМЕР_1 ) вказаний закупочний візок, та поїхали в невідомому напрямку. їх дії були помічені працівником охорони супермаркету «Продукти - 119» ТОВ «АТБ-Маркет», який з відповідним повідомленням зателефонував на лінію «102». Тобто, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 незаконно, умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали закупочний візок «Wanzl EL-75», вартістьякого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 256 від 24.05.2018 складає 725,00 грн., що належить ТОВ «АТБ - Маркет», чим завдали підприємству збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та суду показав, що він разом із ОСОБА_4 10.05.2018 року приблизно о 13.00 годині, знаходились в супермаркеті «Продукти - 119» ТОВ «АТБ-Маркет». Зайшли до торгівельної зали та взяли з собою закупочний візок, поклали до нього сіль у кількості 50 пачок по 1 кг кожна. Підійшовши до каси розрахувались за сіль, та поклали її назад до візка. Сіль разом з візком погрузили до автомобіля «Мерседес Спринтер», та поїхали звідти. Навіщо взяли візок пояснити не може. Через декілька днів їм позвонили з поліції і вони привезли візок до поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_3 . В скоєно щиро кається.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву в які просить суд розглянути кримінальне провадження за його відсутності, в якій зазначено, що викрадене майно йому повернуто.

Суд, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, визнав недоцільнимдослідження інших доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, особу винних, їх характеристику, визнання вини і вважає необхідним призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Обставинами що пом`якшують покарання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття в скоєному, повернення викраденого майна, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставинами що пом`якшують покарання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному, повернення викраденого майна, притягнення до кримінальної відповідальності вперше

Обставин що обтяжують покарання кожного з обвинувачених, судом не встановлено.

При цьому суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбуття покарання, а тому необхідно до них застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ належить залишити в користуванні власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, та відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік , та відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речовий доказ залишити в користуванні власника.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1