Справа№ 309/1230/18
Провадження № 1-кп/309/343/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Хуст обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000136 від 30.01.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 07.05.2018 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 296 ч. 2 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечила щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, надавши клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав відсутності чіткого формулювання обвинувачення, оскільки не вказана причина виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим; не розмежовані дії обвинуваченого та громадянина ОСОБА_7 , не зазначено де і коли закінчилась подія кримінального правопорушення.

Адвокат потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні також висловила думку про повернення обвинувального акта прокурора, оскільки вона та потерплий не були присутніми при виконанні слідчим вимог ст. 290 КПК України, а саме при відкритті сторонами матеріалів кримінального провадження та слідчим не повідомлено про закінчення досудового розслідування.

За результатами підготовчого судового засідання суд, врахувавши думку учасників судового провадження стосовно можливості призначення судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначено що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, які суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду) (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Палісьє та Сассі проти Франції» [ВП]. № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п, 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини». № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. З ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісье та Сассі проти Франції». п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Таким чином, для забезпечення ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення пред`явлене особі обвинувачення повинно бути детальним, повним, чітким та зрозумілим та містити у собі усі відомості щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, форми вини, мотиву та мети кримінального правопорушення, тощо.

Однак, вищевказаним вимогам обвинувальний акт не відповідає у зв`язку з наступним.

Обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, оскільки не вказана причина виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим; не розмежовані дії обвинуваченого та громадянина ОСОБА_7 ; не зазначено де і коли закінчилась подія кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що в обвинувальному акті відсутній повний, докладний та зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що безумовно перешкоджає здійсненню обвинуваченим ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 290, 291 КПК України обвинувальний акт складається і затверджується прокурором після відкриття сторонами матеріалів досудового розслідування.

Відсутність письмових доказів відкриття прокурором потерпілому матеріалів досудового розслідування, впливає на допустимість доказів, що передбачено ч.12 ст. 290 КПК України та перешкоджає проведенню судового розгляду.

Тобто, обвинувальний акт складений та затверджений, в порушення процедури передбаченої ст.ст. 290, 291 КПК України.

Таким чином, обвинувальний акт та додані до нього матеріалами, не відповідають вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, а тому у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягають поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - повернути прокурору, який склав обвинувальний акт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення через Хустський районний суд.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1