Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/489/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4301/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження №0000939, за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2018 року, якою

задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 06.04.2017 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1,2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановила:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2018 року, задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня, строком до 12.06.2018 року. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначила, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, вважала не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшла до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби.

В апеляційній скарзі (з доповненнями) прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 посилається необґрунтованість ухвали слідчого судді та вважає, що висновки слідчого судді не є підставою для часткового задоволення клопотання слідчого. Слідчим суддею не в повній мірі враховано особу підозрюваного, який не працює, проживає в орендованій квартирі, невиконання попереднього вироку, вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, встановлено факт невиконання підозрюваним обраного слідчим суддею запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу процесуального прокурора, зазначила, що ухвалою слідчого судді від 12.06.2018 року підозрюваному змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою; підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги процесуального прокурора; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погодилася із висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органами досудового розслідування та стороною захисту.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2018 року підозрюваному ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави. Вказана ухвала обґрунтована тим, що підозрюваним не виконувались обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді від 17.04.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахувала обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, його вік та соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та обґрунтовано прийшла до висновку про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не переконливі і доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, суд у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, тяжкості покарання що загрожує, наявності постійного місця проживання, стан здоров`я, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внаслідок чого задовольнив клопотання частково та обґрунтовано обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2018 року, якою задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня, строком до 12.06.2018 року. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4