Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 520/438/17
Провадження №1-кп/523/214/18
УХВАЛА

27.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_8 , у відкритому судовому засіданні з розгляду кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и л а:

Захисником, за згодою обвинуваченого, заявлено клопотання про визнання в якості недопустимого доказу рапорту прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 керівнику зазначеної прокуратури, що був розглянутий останньою службовою особою 14 березня 2016 року, про результати розгляду заяви ОСОБА_6 з приводу неправомірних дій ОСОБА_9 . В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що даний документ не передбачений чинним КПК України, складений з порушенням передбаченого ч.1 ст.214 цього ж кодексу 24-годинного строку, а також містить як суперечливу інформацію щодо джерела виявлення злочину, так і відомості про вчинення ОСОБА_9 злочину, що в останньому випадку порушує презумпцію невинуватості.

З`ясувавши заперечення прокурора та представника потерпілого, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, що складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною, цього Кодексу та інших законів України.

Посилання прокурора на можливість застосування в якості кримінально процесуального законодавства України і відомчих інструкцій Генеральної прокуратури України, якими передбачено подання прокурором рапорту вищому за рівнем прокурору про факт виявлення злочину чи отримання заяви чи повідомлення про злочин, не ґрунтується на вимогах чинного КПК України.

Окрім того, слід визнати, що викладення в змісті рапорту прокурора ОСОБА_10 категоричного ствердження про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, незважаючи на фактичне виявлення прокурором лише відповідних ознак даного злочину, порушує щодо останньої особи передбачений ст.17 КПК України принцип невинуватості та забезпечення доведеності вини.

На думку суду вищезазначені обставини, без надання оцінки щодо джерела виявлення злочину та дотримання строків внесення даних щодо нього до ЄРДР, є достатніми для висновку про очевидну недопустимість рапорту прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 , що тягне за собою припинення дослідження даного документу в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.1,17 та ч.2 ст.89 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Визнати в якості недопустимого доказу та припинити досліджувати рапорт прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 керівнику зазначеної прокуратури, що був розглянутий останньою службовою особою 14 березня 2016 року, про результати розгляду заяви ОСОБА_6 з приводу неправомірних дій ОСОБА_9 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3