АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/128/18 Номер провадження 11-кп/786/644/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області 01 лютого 2018 року ,-

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Приймаючи таке рішення місцевий суд послався на те, що аналіз динаміки поведінки засудженого ОСОБА_7 у період відбуття покарання не дає підстав вважати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали

Не погодившись з вказаним рішення суду засудженим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу , в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно з ст. 81 КК України.

В обґрунтування поданої апеляції вказує на те, що ухвала прийнята з порушенням кримінального процесуального законодавства, отриманні за час відбування покарання стягнення - погашені, має заохочення, працевлаштований, після звільнення має намір забрати рідну сестру з тимчасово окупованої території України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні засуджений апеляцію підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав. Прокурор заперечувала з приводу задоволення апеляції , вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні клопотання , місцевий суд дійшов правильного висновку , що засуджений не довів своє виправлення.

Доводи апеляції засудженого щодо незаконності судового рішення про відмову у задоволенні клопотання, є непереконливими.

Так, судом в ході розгляду клопотання було встановлено, що ОСОБА_7 засуджений Апеляційним судом АР Крим від 06.02.2009 року за ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 194 ч.2,70,71 КК України до 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 28.01.2016 року ОСОБА_7 зараховано з 27.01.2008 року по 20.08.2009 року у відповідності до ст..72 ч.5 КК України ( в редакції від 26.11.2015 року) 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням, ОСОБА_7 формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, за час перебування у БВК-16, а саме: з 06.12.2017 року засуджений ОСОБА_7 мав лише одну подяку, проте під час перебування в інших установах мав 28 стягнень, які в установленому законом порядку погашені та 11 подяк.

Вказані обставини в своїй сукупності із даними про особу засудженого , який до того ж у скоєному злочині вину не визнає, покарання вважає занадто суворим, свідчать про те , що засуджений не довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду , що засуджений ОСОБА_7 не відповідає критеріями , передбаченим положеннями ст.81 КК України і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, розглядаючи справу по суті, суд належним чином дослідив обставини, належним чином вмотивував своє рішення і правильно дійшов висновку про відсутність підстав на даний час для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону , які ставили б під сумнів законність судового рішення , судом першої інстанції допущено не було.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляція засудженого підлягає відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ________________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4