печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 з під-варти,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 16.02.2018 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням і просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів. Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , не менше 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; - не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним. У провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000081 від 16.02.2018 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України.

У ході проведення досудового слідства встановлено, що приблизно на початку січня 2017 у невстановленому слідством місці (точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , не маючи законного джерела доходів, переслідуючи мету збагачення шляхом виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, збуту незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, увійшов до складу організованої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злочинну групу до складу якої також увійшли: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та невстановлені особи.

Кожний з учасників групи, будучи поінформованим про злочинні наміри та плани групи, в розробці, прийнятті та реалізації яких він брав безпосередню участь, дав згоду на вступ до групи та виконання доручень її організатора, бажаючи об`єднати зусилля з іншими учасниками для досягнення єдиного злочинного результату незаконного збагачення від виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, збуту незаконно виготовлених голографічних захисних елементів.

Організоване ОСОБА_9 стійке об`єднання мало чітку ієрархічну структуру, відповідно до якої ОСОБА_9 являвся організатором, якому були підпорядковані інші члени групи, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та невстановлені особи.

Функції кожного учасника групи були чітко розподілені відповідно до розробленого ОСОБА_9 плану злочинної діяльності.

ОСОБА_9 , як організатор злочинної групи, підшукав учасників групи, відвів собі функції розробки детальних планів вчинення злочинів, інструктажу усіх учасників групи перед вчинення злочинів і керівництва їх діями під час реалізації злочинного плану, схваленого усіма учасникам групи, забезпечення взаємозв`язку між діями усіх учасників, розподілення коштів між учасниками групи отриманих від злочинної діяльності.

Крім того, ОСОБА_9 безпосередньо приймав участь у вчиненні злочинів, а саме розміщував і мережі Інтернет на сайтах «OLX», «АUTO RIO» та інших оголошення з інформацією щодо можливості отримання за короткий проміжок часу документів різного гатунку, зокрема: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (на пластиковій основі), посвідчення водія (на пластиковій основі), доручення, експертиз науково-дослідного бюро судових експертиз «Сантодор», тобто стосовно незаконного виготовлення та збуту документів з елементами голографічного захисту, а також в оголошеннях вказував номера мобільних телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 за якими можливо здійснити замовлення вищевказаних документів.

У подальшому ОСОБА_9 , використовуючи зазначені номери мобільних телефонів приймав замовлення на виготовлення підроблених документів, від осіб, які виявили бажання отримати такі документи (посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, нотаріального доручення, висновку науково дослідного бюро судових експертиз «Сантодор» та інших), роз`яснював, які саме документи будуть виготовлені (види категорій водійських прав), запевняв замовників документів у тому, що виготовлений документ офіційно буде зареєстрований у відповідних органах, після чого отримував завдаток у розмірі 500 гривень, за один підроблений документ, на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка була відкрита на ім`я його матері ОСОБА_13 .

Після внесення замовником документу завдатку ОСОБА_9 використовуючи месенджер «VIBER» на абонентському номері НОМЕР_4 отримував конкретну інформацію в залежності від виду замовленого документу (анкетні дані, фотокартки, відомості про автомобіль та інші).

В подальшому невстановлена особа, яка обіймає посаду з доступом до інформаційних баз (автоматизованої системи «АРМОР» та «НАІС») Національної поліції та МВС України, за грошову винагороду в розмірі 150-200 гривень підбирав та надавав для ОСОБА_9 на його електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_6 та месенджер «VIBER» витяги з інформаційних баз для виготовлення підроблених документів.

Після цього, ОСОБА_9 передавав зібрану ним інформацію безпосередньо ОСОБА_10 , на якого були покладені функції виготовлення та відправлення замовникам готових підроблених документів через відділення кур`єрської служби доставки ТОВ «Нова Пошта» безпосереднім замовникам. При цьому ОСОБА_10 використовував анкетні дані інших осіб.

Крім того, на ОСОБА_11 також було покладено функції виготовлення електронних варіантів документів та пересилання їх каналами електронної пошти ОСОБА_12 , який разом з ОСОБА_4 , виконуючи відведені їм функції відповідно до розробленого плану виготовляв вказані підроблені документи з елементами голографічного захисту та самостійно відправляв через відділення кур`єрської служби доставки ТОВ «Нова Пошта» безпосереднім замовникам, при цьому використовуючи анкетні дані інших осіб.

Описані ознаки свідчать про зорганізованість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та невстановлених осіб у стійке об`єднання для незаконного виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, збуту незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, наявність єдиного плану з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи та керівну роль ОСОБА_9 .

Так, члени організованої групи в період часу з січня 2017 року по липень 2018 року незаконно виготовили, зберігали, перевезли, переслали та збули незаконно виготовленні голографічні захисні елементи ряду мешканців різних населених пунктів на території України, при наступних обставинах:

05.07.2018 року о 17 годині 52 хвилин ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, являючись організатором та активним учасником створеної організованої групи, спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та невстановленими особами, з метою незаконного виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання та збуту незаконно виготовлених голографічних елементів, відповідно до єдиного плану злочинних дій, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_14 замовлення на виготовлення підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «BMW-523» з номером кузова НОМЕР_5 та посвідчення водія на своє ім`я.

ОСОБА_9 , запевнившись у своїй спроможності виконати вказане замовлення надав ОСОБА_14 для внесення завдатку номер карткового рахунку НОМЕР_3 , який відкрито у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я його матері ОСОБА_13 .

ОСОБА_14 , отримавши вказаний номер карткового рахунку для внесення завдатку за замовлені документи, о 18 годині 54 хвилині перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 18, використовуючи термінал самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк» перерахував грошові кошти в сумі 1000 гривень за замовлені у ОСОБА_9 документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «BMW 523» з номером кузова НОМЕР_5 та посвідчення водія на своє ім`я.

ОСОБА_9 отримавши завдаток попросив ОСОБА_14 переслати йому фото закордонного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний автомобіль, фото автомобіля та фото копії свого паспорта громадянина України шляхом месенджера «VIBER», що останній і зробив.

У подальшому ОСОБА_9 , зв`язався з невстановленою особою, яка обіймає посаду з доступом до інформаційних баз (автоматизованої системи «АРМОР» та «НАІС») Національної поліції та МВС України, та попросив його підшукати в інформаційних автомобіль схожий на автомобіль «BMW 523» з номером кузова НОМЕР_5 і надати йому.

В свою чергу невстановлена особа за грошову винагороду в розмірі 150-200 гривень 08.07.2018, в невстановлений час, перебуваючи за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23 підібрав та надавав для ОСОБА_9 на його електрону пошту та месенджер «VIBER» витяги з інформаційних баз (автоматизованої системи «АРМОР та НАІС») Національної поліції та МВС України для виготовлення підроблених документів.

Отриману інформацію ОСОБА_9 переслав ОСОБА_11 , який 09.07.2018, в невстановлений час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виготовив електронний варіант свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «BMW 523» з номером кузова НОМЕР_5 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 та електронною поштою переслав ОСОБА_12 .

У подальшому 08.07.2018 о 10.00 годині ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 та перебуваючи за вказаною адресою виконуючи спільний умисел незаконно виготовили свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «BMW 523» з номером кузова НОМЕР_5 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 09.07.2018 о 18 годині 27 хвилин ОСОБА_12 прибув на відділення кур`єрської служби доставки ТОВ «Нова Пошта» №249, за адресою: м. Київ, вул. Михайла Максимовича, 6 ж, зберігаючи при собі та перевізши незаконно виготовлені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «BMW 523» з номером кузова НОМЕР_5 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 з елементами голографічного захисту. Далі ОСОБА_12 вказані підроблені документи з елементами голографічного захисту самостійно відправив через відділення ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_14 наложним платежем, при цьому використовуючи анкетні ОСОБА_15 , здійснивши таким чином збут незаконно виготовлених документів з голографічними захисними елементами.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у виготовленні, зберіганні, перевезенні, пересиланні, збуті незаконно виготовлених голографічних захисних елементів вчинених організованою групою, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 199 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: - протоколом обшуку від 11.07.2018 за адресою АДРЕСА_3 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 ;- протоколи допиту свідків;- протоколи огляду;- іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Слідство вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового слідства і суду.

Наявність ризику переховування від органів досудового слідства і суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, що може стати одним з чинникові переховування останнього органів досудового слідства.

Наявність ризику, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що він ніде офіційно не працює та постійного джерела доходу не має.

Таким чином, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування ОСОБА_4 під вартою зможе забезпечити запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність, необґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали не створюють враження можливої причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, яке розслідується. Крім того, сторона захисту вказувала та надала на підтвердження своїх тверджень відомості про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, його постійного місця проживання та навчання, позитивність даних про підозрюваного та відомості про стан його здоров`я.

Окрім цього, стороною захисту в особі адвоката ОСОБА_6 подано клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з під варти в порядку ст.206 КПК України, враховуючи те, що з часу фактичного затримання , яким є 07.00 год. 11липня 2018 року, та повідомленням про підозру минуло більше 24 годин, що є безумовною підставою до негайного звільнення затриманого з під варти.

Вказане клопотання об`єднано в одне провадження із клопотанням сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу.

Вислухавши сторін кримінального провадження, вивчивши надані ними докази, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду питання було встановлено, що 11 липня 2018 року у період часу з 07.00год. по 16.43год. за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , було проведено обшук , за результатами якого складено протокол та вилучено речі та документи, які на погляд органу досудового розслідування мають ознаки речових доказів, вказують на причетність даної особи до вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, вказані речі та документи, які описані в протоколі, разом із викладеними у повідомленні про підозру обставинами вчинення кримінального правопорушення, свідчать про можливу причетність ОСОБА_4 до події, яка розслідується у кримінальному провадженні №0000081.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору їх допустимості та можливості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Європейській суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (Заява N 42310/04) від 21 квітня 2011 року, яке набуло остаточного значення 21/07/2011 зазначив наступне: «Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства"(Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови" (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).»

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Крім цього, саме після завершення обшуку, а саме о 16.43год. 11 липня 2018 року, ОСОБА_4 було оголошено про те, що він затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч3 ст.199 КПК України.

Згідно ст.278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення затриманій особі про підозру вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Повідомлення про підозру складено 12 липня 2018 рок та вручено о 11.50год.

Згідно ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Згідно ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатись поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою особою.

Слід визнати безпідставним твердження сторони захисту що фактичне затримання ОСОБА_4 відбулось 11 липня 2018 року о 07.00год., оскільки в цей час було розпочато обшук. Слід зазначити, що відповідно до ст. 236 КПК України слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Отже слід відхилити як безпідставні твердження сторони захисту щодо незаконності утримання підозрюваного .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція особливо тяжкого злочину передбачає покарання від восьми до дванадцяти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце проживання, навчається, має батьків, має позитивні характеристики за попередній період, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Проте слід врахувати те, що на даній стадії досудового розслідування є необхідність убезпечити підозрюваного від вчинення дій визначених ст.177 КПК України, враховуючи достатність даних які свідчать про обгрунтованість пред`явленої йому підозри.

За викладених обставин слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому визначивши розмір застави відповідно до ч5 ст. 182 КПК України.

Розмір застави доцільно визначити в межах встановлених даною нормою, виходячи із майнового стану підозрюваного, можливості внесення застави за нього іншою особою, але яка буде посильною для сплати, в той же час буде стримуючим фактором та забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, створить перешкоди для вчинення дій з метою перешкоджання належному здійсненню кримінального провадження.

Слід відхилити розмір застави запропонований прокурором, а саме 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 881 000,00грн., оскільки для застосування положень абзацу другого частини 5 ст.182 КПК України не наданого належного обгрунтування, доводів та доказів .

Отже слід виходити з середьного рівня доходу підозрюваного та членів його сім`ї, наявності нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,183,184, 192-194,196,198, 202,205, 206- 208, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 16.43год. 11 липня 2018 року. Строк дії ухвали - до 08 вересня 2018 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 264 300грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р 2089; отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу застава за (ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) , від (дата ухвали), по справі №, кримінальне провадження №, внесені (ПІБ особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції) .

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строків досудового слідства до 08.09.2018 включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваному, що, у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДП «Київського слідчого ізолятора».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДП «Київського слідчого ізолятора» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_4 та повідомити усно і письмово слідчого ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_3 та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосування запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити застоводавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 -відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1