Справа № 336/3306/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, пенсіонера, непрацевлаштованого, інваліда першої групи від загального захворювання, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 і ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив замах на таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

О 14 годині 30 хвилин 4 травня 2018 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, в приміщенні магазину товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-Фуд» в будинку № 74 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, куди він проник шляхом вільного доступу, намагався таємно заволодіти однією банкою ікри зернистої кети вартістю 320 грн. 83 коп., однією банкою ікри лососевої зернистої «Камчатська» вартістю 208 грн. 33 коп., однією банкою ікри лососевої зернистої «Шаланда» вартістю 290 грн. 83 коп., проте не довів умисел на викрадення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.

Загальна вартість майна товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-Фуд», замах на викрадення якого вчинив обвинувачений, становить 819 грн. 99 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що в зазначений в обвинуваченні день він робив покупки в магазині «Сільпо» по вул. Чарівній, 74, в м. Запоріжжі, під час перебування в якому у нього виник умисел на крадіжку кількох банок ікри для вручення лікарям, які опікуються його здоров`ям під час численних госпіталізацій у зв`язку з низкою хронічних хвороб, на які він страждає. Переконавшись у відсутності перешкод для здійснення крадіжки, не зміг утриматися від спокуси і заволодів вказаним майном, розпорядитися яким не сталося можливим через його затримання в приміщенні магазину співробітниками охорони. У зв`язку з описаними обставинами майно було повернуто володільцю, хоча він пропонував співробітникам магазину оплатно придбати ці харчі.

Пояснив, що на цей вчинок його спонукало тяжке майнове становище.

У вчиненні злочину щиро розкаявся. Пояснив, що усвідомив протиправність вчиненого та щиро жалкує про скоєні дії, бажав би принести вибачення представнику потерпілого.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи встановлені статтею 50 КК України цілі покарання.

Обвинувачений вперше скоїв кримінально каране правопорушення середньої тяжкості.

У вчиненому він щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, через повернення представнику потерпілого викраденого майна усунено заподіяну злочином шкоду.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

З урахуванням згаданих пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, який є пенсіонером МВС, особою з інвалідністю першої групи від загального захворювання, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше підданий кримінальному переслідуванню, є особою похилого віку, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 найбільш м`яке покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачений в санкції частини статті звинувачення, що, на думку суду, сприятиме реалізації цілей покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази - предмети викрадення, передані на зберігання представнику потерпілого, - підлягають поверненню йому за належністю.

Процесуальних витрат в провадженні немає.

У відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, який на стадії досудового розслідування, не застосовувався, суд не вбачає підстав для його обрання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого не застосовувати.

Речові докази одну банку ікри кети зернистої вартістю 320 грн. 83 коп., одну банку ікри лососевої зернистої «Камчатська» вартістю 208 грн. 33 коп., одну банкою ікри лососевої зернистої «Шаланда» вартістю 290 грн. 83 коп., передані на зберігання представнику потерпілого, - повернути товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-Фуд» за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1