Справа № 203/2378/18
Провадження № 1-кп/0203/462/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2018 м.Дніпро

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 14.06.2018 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, українця, маючого середньо - технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 у червні 2014 року, знаходячись в зоні проведення Антитерористичної операції смт. Станиця Луганська Луганської області, точна дата та місце досудовим слідством не встановлені, знайшов предмет у чохлі за зовнішніми ознаками схожий на мисливський ніж, після чого підняв його, відкрив чохол та витяг за рукоятку предмет, тим самим впевнившись, що даний предмет є мисливським ножем. В цей момент у ОСОБА_5 , виник раптовий умисел спрямований на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння вказаного ножа без передбаченого законом дозволу, порушуючи Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, ОСОБА_5 поклав знайдений ніж у чохлі до речового мішка, після чого став умисно без передбаченого законом дозволу носити його при собі, маючи можливість швидкого його застосувати, що створювало сприятливі умови для вчинення правопорушень з використанням вказаної зброї та загрожувало громадській безпеці.
13.06.2018, о 21 год. 50 хв., ОСОБА_5 прибув на станцію Дніпро, розташовану за адресою: м. Дніпро, Центральний район, площа Вокзальна, 11, де у західній залі очікування залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, під час перевірки працівниками поліції на підставі ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» документів, що посвідчують його особу, на запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, повідомив, що має при собі ніж у чохлі, який знаходиться в його рюкзаку і який він погодився видати. У подальшому під час огляду в період часу з 22 год. 30 хв. по 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції з належного йому рюкзака ніж у чохлі, який згідно висновку судової експертизи зброї № 25/3.3/621 від 27.06.2018 є холодною зброєю колюче-ріжучою дії, мисливським ножем загального призначення виготовлений саморобним способом, який ОСОБА_5 , незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення, склад якого передбачений ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В ході досудового розслідування 10.07.2018 між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, була укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яка відповідно до ч.1 ст.473 КПК України була направлена до суду разом із обвинувальним актом.

Виходячи із змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

У підготовчому судовому засіданні суд, відповідно до ч.4 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим, вид покарання, приходить до висновку, що обвинувачений цілком розуміє їх, беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до ч.6 ст.474 КПК України, на підставі пояснень обвинуваченого суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши, відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, угоду, суд встановив її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, та приходить до висновку, що угода не порушує законних прав та інтересів сторін і не суперечить інтересам суспільства та може бути затверджена.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази по даному кримінальному провадженню підлягають розподілу, відповідно до ст.100 КПК України.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст.ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 10.07.2018 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ:

-ніж в чохлі, який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

-
Відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1