Справа № 128/1082/18
УХВАЛА
Іменем України

14 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, до засудження не працюючого, раніше судимого:

1) 27.07.1992 року Тернопільським міським судом за ст. 140 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 12.09.1992 року на підставі п. «А» ст.1 Указу Президента України « Про амністію» від 17.08.1992 року;

2) 31.03.1993 року Тернопільським міським судом за ст. 143 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06.07.1996 року по відбуттю строку покарання;

3) 25.09.2000 року Тернопільським міським судом за ст. ст. 229-6 ч.2,45 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та до штрафу в розмірі 500 гривень.

4) 29.01.2001 року Тернопільським міським судом за ст.ст. 229-6 ч.2, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.11.2003 року на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково на 6 місяців 10 днів.

16.06.2005 року Тернопільським міським судом за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 187 ч.2, 70 ч.1 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Постанова суду від 15.07.2011 року невідбута частина покарання замінена на обмеження волі. Звільнився 30.03.2012 року на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково на 11 місяців 2 дні.

5)30.01.2013 року Вінницьким міським судом за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільненого 04.06.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково на 3 місяці 2 дні

6)27.05.2016 року Кам`янець - Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.

7)14.07.2016 року Кам`янець - Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

По даній справі засуджений 28.12.2016 року Вінницьким міським судом за ст. 185 ч.2,70 ч.4 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі

про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в ДУ «СВК №81» звернувся до суду з заявою, в якій просив звільнити його умовно достроково на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 заяву підтримав просив її задоволити, враховуючи його поведінку під час відбуваття покарання та відсутність дисциплінарних стягнень.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви, оскільки ОСОБА_4 неодноразово раніше був засуджений за вчинення тяжких умисних злочинів, тричі до нього застосувались ст.81 КК України та один раз був звільнений від відбування покарання на підставі п. «А» ст.1 Указу Президента України « Про амністію» від 17.08.1992 року, після чого засуджений знову вчиняв умисні корисні злочини, тому вважає відсутніми підстави вважати, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

Представник Стрижавської ВК №81 у вирішенні клопотання засудженого поклався на думку суду.

Врахувавши позиції сторін, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд враховує, що частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (п.2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 по даній справі засуджений 28.12.2016 року Вінницьким міським судом за ст. 185 ч.2,70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення : з 23.09.2016 року по 13.03.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі. Згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області від 13.03.2016 року, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення : з 20.05.2016 року по 23.09.2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 20.05.2016 року. Кінець строку: 28.09.2018 року. В ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» ОСОБА_4 прибув 11.05.2017 року із УВП № 1 м. Вінниці, в якій характеризувався посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання характеризується наступним чином: дотримується вимог режиму відбування покарання та правил поведінки для засуджених, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, два рази заохочувався. На виробництві установи працевлаштований в бригаді № 6 в якості різноробочого. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Вину в скоєному злочині визнав, у вчиненому розкаявся.
Згідно Протоколу № 15 від 22.05.2017 року засудженому ОСОБА_4 застосуванню ст.101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 18.08.2016 року) комісією відмовлено та було вирішено не представляти засудженого до ДСР тому, так як він не стає на шлях виправлення.
Крім того, комісією було відмовлено засудженому ОСОБА_4 в застосуванні ст.82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким), за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 26.02.2017 року, оскільки останній не став на шлях виправлення.
Також в застосуванні ст.81 КК України (умовно-достроковому звільненню), за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 08.09.2017 року) засудженому комісією було відмовлено, про що винесено протокол №26 від 12.09.2017 року з підстав, що засуджений не довів свого виправлення.
Таким чином, суд, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що останній раніше неодноразово судимий за умисні корисні злочини.
Також, суд враховує, що до засудженого ОСОБА_4 тричі застосовувалось умовно-дострокове звільнення, один раз був звільнений на підставі п. «А» ст.1 Указу Президента України « Про амністію» від 17.08.1992 року, але засуджений висновків для себе не зробив та скоїв умисний тяжкий злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись, та відсутність позитивної посткримінальної поведінки, зокрема і в період умовно-дострокового звільнення.
08.09.2017 року комісією установи розглянуто питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення та відмолено засудженому в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.
Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 немає, оскільки хоча засуджений і відбув більше 2/3 строку покарання, однак не довів своєю сумлінної поведінки під час відбування всього покарання своє виправлення, а тому з огляду на викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за відсутністю підстав для застосуванням до засудженого умов ст.81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

Ухвалив:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1