АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/253/17 Номер провадження 11-кп/786/457/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 115 КК- О.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавськоїобласті в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю: секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
та обвинуваченої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000491 за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Даним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянка України, з повною середньою освітою, учениця ПТУ №4, не одружена, не працююча, не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 та ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст. 115 КК України 8 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі,

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 7752 грн. 32 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.11.2017 року скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і внаслідок цього невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винною та засудити за ч.1 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі і на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі.

В обгрунтування зазначає, що фактично обвинувачена ОСОБА_9 вчинила злочин з використанням особи, яка страждає психічним захворюванням, що згідно положень п.9 ч.1 ст. 67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання, однак суд не взяв цю обставину до уваги, належним чином необгрунтувавши це у своєму рішенні, а тому призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 вказує, що вирок суду є незаконним, необгрунтованим та невмотивованим через порушення норм процесуального та матеріального права. Просить вирок суду скасувати та закрити провадження в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.

В обгрунтування зазначає, що висновки суду першої інстанції не свідчать про те, що саме ОСОБА_9 позбавила життя ОСОБА_10 , оскільки у вироку суду не вказано які саме тілесні ушкодження було заподіяно нею, а які її сестрою ОСОБА_11 , в якому порядку наносились удари ножем, та який механізм спричинення ножових поранень, їх послідовність та інше. Зазначає, що посилання суду, як на доказ скоєння вбивства ОСОБА_9 , на показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є безпідставними, оскільки ніхто з вказаних осіб не був очевидцем вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення. Також вказує на ряд проведених судових експертиз, які жодним чином не доводять того, що ОСОБА_9 реалізуючи свій раптово виниклий умисел на заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_10 вчинила дії по нанесенню йому тілесних ушкоджень з метою заподіяння смерті останньому, дані висновки суд зробив лише на припущеннях. Окрім того, відносно вчинення ОСОБА_17 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України щодо викрадення майна, належного ОСОБА_10 , суд взагалі не прийшов до жодних переконань, як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_9 , вона лише в автобусі виявила, що сестра забрала деякі речі, які належали ОСОБА_10 і ніякого відношення до заволодіння ними вона немає. Дані свідчення ОСОБА_9 жодними доказами в судовому засіданні, не спростовані.

Районним судом встановлено, що 08.10.2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , перебуваючи на автовокзалі у м. Полтава познайомились із ОСОБА_10 , 1973 року народження, який запросив їх до себе в гості, вони погодились і поїхали до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де перебували з 08.10. по 12.10.2016 року.

Перебуваючи у данному будинку, 11.10.2016 сестри ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вживали із ОСОБА_10 горілку, під час чого близько 20 год. між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник конфлікт, на підставі того, що остання назвала ОСОБА_10 нецензурними словами. У відповідь ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 один раз долонею по обличчю. ОСОБА_9 вступилась за сестру і також отримала декілька ударів долонею від ОСОБА_10 в область голови. В цей момент в ОСОБА_9 виник раптовий умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень та смерті іншій людині. З цією метою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , стосовно якої змінено порядок розслідування у зв`язку з її неосудністю, накинулись на ОСОБА_10 та нанесли йому невстановленими в ході розслідування тупими предметами не менше сорока дев`яти ударів по тулубу та обличчю, спричинивши йому наступні тілесні ушкодження: садна, що розташовані на задній поверхні грудної клітини зліва, по лопатковій лінії, на рівні 3-го ребра; на задній поверхні грудної клітини зліва, по біля хребтовій лінії, на рівні 10-го ребра; на задній поверхні правого плечового суглобу; на лівій щоці (на фоні синця); на лівому крилі носа; на правому крилі носа; на спинці носа (на фоні синця); в ділянці надперенісся; на нижній повіці лівого ока; в ділянці проекції тіла нижньої щелепи праворуч (на фоні синця); на правій щоці (на фоні синця); в ділянці проекції правої навколовушної залози; в лобній ділянці праворуч; в лобній ділянці ліворуч; у зовнішньому куті лівого ока; на передній поверхні шиї ліворуч; на передній поверхні шиї праворуч; на передній поверхні грудної клітини ліворуч, по середньо-ключичній лінії, на рівні 7-10 ребер; в ділянці правого підреберя; на грудній клітині праворуч, по середньо-ключичній лінії, на рівні 7-го ребра; на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; на задній поверхні правого плеча, в середній третині; в ділянці лобка та статевого члену; синці, що розташовані на передній поверхні правої гомілки, в середній третині; на правій щоці (навколо рани та садна); на спинці носа (навколо саден); на лівій щоці (навколо саден); на нижній щелепі праворуч (навколо саден), крововилив у мякі тканини голови скроневої ділянки праворуч, перелом 2, 3 ребер зліва, по середньо-ключичній лінії.

У подальшому, схопивши зі столу кухонний ніж, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 нанесли ним вісім ударів по тілу та обличчю ОСОБА_10 , внаслідок чого йому спричинено наступні тілесні ушкодження: поверхневі рани, що розташовані на задній поверхні грудної клітини ліворуч, по лопатковій лінії, на рівні 2-го ребра; на правій щоці (на фоні синця); на нижній губі, в середній частині; в ділянці підборіддя; на передній поверхні шиї, в середній третині, в ділянці проекції щитовидного хряща; на передній поверхні шиї праворуч, в середній третині; по передній поверхні лівого плечового суглобу, проникаючу рану в 4-му міжребер`ї з ушкодженням серця. Через кілька хвилин після отримання ножового поранення ОСОБА_10 помер.

Згідно з висновком експерта № 234 від 06.01.17 смерть ОСОБА_10 настала внаслідок ножового поранення грудної клітини з ураженням серця, що ускладнилось гострою крововтратою організму.

У подальшому труп ОСОБА_10 сестри ОСОБА_9 та ОСОБА_11 намагались сховати під диваном у кімнаті будинку, а потім витягли його з будинку на подвір`я, де і покинули.

Наступного дня, 12.10.2016 року зранку ОСОБА_9 з корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку майна ОСОБА_10 , разом із сестрою ОСОБА_11 , перебуваючи в будинку, де жив ОСОБА_10 , таємно викрали майно останнього, а саме: мобільний телефон «KeeponN50» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з відсутньою акумуляторною батареєю з сім-картами «Лайф» та «Київстар» вартістю 200 грн.; мобільний телефон «xDevice», ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 без сім-карт з картою памяті microCDобємом 1 ГБ вартістю 200 грн.; жилет шкіряний чоловічий вартістю 138,27 грн.; спортивні брюки вартістю 4,15 грн.; сумку вартістю 78,45 грн.; зарядний переносний пристрій для мобільного телефону білого кольору з написом «riskpro» вартістю 100 грн.; ланцюжок сірого кольору довжиною близько 33 см вартістю 200 грн.; навушники білого кольору вартістю50 грн.; зарядний пристрій до мобільного телефону «Samsung» вартістю 40 грн.; набір (колоду) гральних карт вартістю 6,49 грн., гаманець вартістю 80,58 грн., всередині якого були наявні грошові кошти в сумі 10 грн.; окуляри для зору вартістю 20 грн.; окуляри сонцезахисні вартістю 20 грн. Таким чином ОСОБА_9 за допомогою ОСОБА_11 вчинила крадіжку майна ОСОБА_10 , чим спричинила матеріальної шкоди на загальну суму 1147,94 грн.

Близько 8 години 12.10.2016 ОСОБА_9 та ОСОБА_11 із викраденим майном сіли на рейсовий автобус, яким близько 09 год. 40 хв. приїхали в м. Полтава на автовокзал, де намагались домовитись із водієм «таксі» ОСОБА_12 щодо перевезення їх додому в Гадяцький район Полтавської області, за що запропонували розрахуватись викраденими мобільними телефонами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати вирок та закрити провадження по справі, промову прокурора на підтримання своєї апеляції, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини цього провадження, проаналізував всі надані сторонами докази, які перевірив і оцінив з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_9 у інкримінованому їй злочині.

Зокрема, винуватість ОСОБА_9 підтверджується наведеними у вироку доказами, а саме:

- дослідженими в судовому засіданні даними протоколу огляду місця пригоди від 12.10.2016 року, згідно яких в будинку АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_10 з явними ознаками насильницької смерті;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який вказав, що знав сестер ОСОБА_19 як осіб з якими познайомився як таксист для чого надав їм свій номер телефону. 12 жовтня 2016 року йому подзвонила ОСОБА_20 і попросила приїхати в с. Поділ Великобагачанського району, але він відмовив. Через деякий час знову подзвонила, але уже з автовокзалу м. Полтава. Коли він приїхав ОСОБА_21 надавши йому три мобільних телефони просила відвезти їх в село в Гадяцький район. Перебуваючи в салоні автомобіля сестри Олєйнікови обмовились про вбивство в с. Поділ, про що він повідомив поліцейського.

- висновком судово-медичної експертизи № 234, вбачається, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок ножового поранення грудної клітки з ураженням серця, що ускладнилась гострою крововтратою організму. Його смерть могла настати між 20 та 21 годинами 11 жовтня 2017 року. При дослідженні трупа ОСОБА_10 у нього були виявлені тілесні ушкодження: А) проникаюча рана, що розташована в ділянці проекції тіла грудини зліва, в четвертому міжреберї, з ушкодженням серця; Б) поверхневі рани, що розташовані на задній поверхні грудної клітки зліва, по лопатковій лінії, на правій щоці, на нижній губі, в середній частині, в ділянці підборіддя , на передній поверхні шиї; В) садна, що розташовані на задній поверхні грудної клітини зліва, по лопатковій лінії, на рівні 3-го ребра; на задній поверхні грудної клітини зліва, по біля хребтовій лінії, на рівні 10-го ребра; на задній поверхні правого плечового суглобу; на лівій щоці (на фоні синця); на лівому крилі носа; на правому крилі носа; на спинці носа (на фоні синця); в ділянці надперенісся ; на нижній повіці лівого ока; в ділянці проекції тіла нижньої щелепи справа (на фоні синця); на правій щоці (на фоні синця); в ділянці проекції правої навколо вушної залози; в лобній ділянці справа; в лобній ділянці зліва; у зовнішньому куті лівого ока; на передній поверхні шиї зліва; на передній поверхні шиї справа; на передній поверхні грудної клітини зліва, по середньо-ключичній лінії, на рівні 7-10 ребер; в ділянці правого підребіря; на грудній клітині справа, по середньо-ключичній лінії, на рівні 7- го ребра; на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; на задній поверхні правого плеча, в середній третині; в ділянці лобка та статевого члену; синці, що розташовані на передній поверхні правої гомілки, в середній третині; на правій щоці (навколо рани та садна); на спинці носа (навколо саден); на лівій щоці (навколо саден); на нижній щелепі справа (навколо саден), крововилив у м`які тканини голови скроневої ділянки справа; Г) перелом 2, 3 ребер зліва, по середньо-ключичній лінії.

Ушкодження групи А) та Б) утворились від не менше ніж від восьми точок прикладання сили гостро-ріжучих предметів ;

Ушкодження групи В) та Г) - не менше ніж від 49 точок прикладання сили твердих тупих предметів;

- даними висновку експерта № 1614 від 12.10.2017 року судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , відповідно до яких на її тілі виявлені тілесні ушкодження, серед яких, дві рани лінійної форми та чотири садна лінійної форми в області правої кисті, які утворились внаслідок дії предмету зі скошеним краєм, яким могло бути лезо ножа, чи інший подібний за характеристиками предмет.

- даними висновків експертів судових експертиз від 17 жовтня 2017 року № 388, 929,935, відповідно до яких у ОСОБА_9 виявлено:

1). в піднігтьовому вмісті кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 ;

2). на майці, належній ОСОБА_9 та яка була вилучена під час огляду місця події, її кров, кров ОСОБА_11 та кров ОСОБА_10 ;

3) на кросівку, який належав ОСОБА_9 , кров ОСОБА_10

- даними висновку експерта № 435 від 17 жовтня 2017 року, відповідно до яких на клинку ножа, який був вилучений під час огляду місця події, виявлено кров людини, яка може належати ОСОБА_10 .

Висновки експертизи належно аргументовані з наукової точки зору, не суперечать іншим доказам по справі, а тому суд правомірно визнав їх належним та допустимим доказом.

Доводи викладені в апеляції сторони захисту про відсутність в матеріалах провадження вищенаведених висновків експертиз з вказаними у вироку номерами та датами заслуговують на увагу, але колегія суддів вважає, що суд допустив описки в номерах та датах всіх експертиз, які місцевому суду необхідно виправити порядку ст. 379 КПК України.

За таких доказів колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_9 з метою вбивства наносила ОСОБА_10 тілесні ушкодження, в тому числі нанесла не менше чотирьох з дев`яти ударів ножем по тілу ОСОБА_10 .

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника ОСОБА_22 та обвинуваченої ОСОБА_9 про те, що жоден свідок не підтвердив факту вчинення вбивства ОСОБА_9 , є безпідставними, так як винуватість обвинуваченої доводиться доказами в їх сукупності, в тому числі і показаннями свідків, зокрема свідка ОСОБА_12 , який давав показання по факту, який він сприймав особисто.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 є працівниками патрульної поліції, а не прокурорами, слідчими чи працівниками оперативного підрозділу, участі у здійсненні даного кримінального провадження не приймали, а тому їх показання правильно визнані судом належним та допустимим доказом.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 щодо того, що ОСОБА_9 не вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, оскільки речі потерпілого ОСОБА_10 не брала, а лише в автобусі виявила, що сестра забрала деякі речі, що належали ОСОБА_10 , колегія суддів вважає їх неспроможними, так як вони спростовуються наступними доказами:

- даними показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких саме ОСОБА_17 пропонувала йому три мобільні телефони, які належали загиблому, в рахунок оплати за проїзд на таксі;

- даними протоколом огляду речей від 13.10.2016 року, які були виявлені під час затримання ОСОБА_18 та ОСОБА_9 , серед яких були речі ОСОБА_10 , а саме: мобільні телефони, спортивні штани; сумка; зарядні пристрої для мобільних телефонів; ланцюжок сірого кольору ; набір (колоду) гральних карт, гаманець, всередині якого були наявні грошові кошти в сумі 10 грн.; окуляри для зору; окуляри сонцезахисні.

- протоколом огляду від 12.10.2016 року, з якого вбачається добровільна видача ОСОБА_11 чоловічої шкіряної жилетки, в яку вона була одягнута під час затримання та яка належала ОСОБА_10 ..

Наведені докази спростовують версію обвинуваченої ОСОБА_9 та сторони захисту про те, що про викрадені речі їй стало відомо лише в автобусі коли вони їхали з місця пригоди до м. Полтава.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується зібраними стороною обвинувачення та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_9 покарання місцевий суд врахував всі загальні засади призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один з яких середнього ступеня тяжкості, а інший особливо тяжкий, прийняв до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, народилась в неблагополучній сім`ї, майже все своє життя провела без батьківського піклування, має вроджені вади здоров`я, а також врахував відсутність як пом`якшуючих так і обтяжуючих обставин.

Доводи апеляції прокурора про безпідставність не визнання судом обтяжуючою обставиною вчинення ОСОБА_9 злочину з використанням особи, що страждає психічним захворюванням, є неспроможними, так як обвинувачена не використовувала свою сестру, яка визнана неосудною, у своїх злочинних діях, а була безпосереднім виконавцем злочину.

З врахуванням усіх обставин кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_9 вид і міру покарання, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Колегія суддів при перегляді рішення суду по даному провадженню істотних порушень кримінально-процессуального закону як під час досудового так і судового слідства, які перешкодити чи могли б перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване рішення не встановила, а тому підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 407, 409 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області , -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_4 . ОСОБА_3 .