Справа № 524/1033/18
Провадження № 1-кп/524/187/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 14.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хвощівка ,Хорольського району , Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого , не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, раніше судимого:

1)13.07.2004 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.3, ст.297, ст. 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2)20.01.2005 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3, ст. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

3)20.01.2006 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3, ст. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі.30.06.2009 року звільнений із Темнівської виправної колонії № 100, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави умовно- достроково на невідбутий строк 10 місяців 12 днів.

4)08.10.2009 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3, ст. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі. 05.08.2011 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії № 69 по відбуттю строку покарання.

5)31.05.2013 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі. 29.04.2016 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії № 69 по відбуттю строку покарання.

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2018 року, близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, виходячи із корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, викрав мобільний телефон марки «Lenovo A 859» вартістю 2475 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 ,чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму та викрав мобільний телефон марки «Lenovo A 390 T», вартістю 1140 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю , від дачі показань по справі відмовився , на питання суду пояснив , що підтверджує обставини вчинення злочину , які зазначені в обвинувальному акті , що дійсно він 12.01.2018 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 викрав 2 мобільних телефони марки «Lenovo», які в подальшому продав , один телефон продав за 800 грн., інший за 300 чи 350 грн.., точно не пам,ятає, кошти витратив на власні потреби. У скоєному щиро кається , просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився , через канцелярію Автозаводського районного суду м. Кременчука подав клопотання про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. (а.с. 30-31)

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився , через канцелярію Автозаводського районного суду м. Кременчука подав клопотання про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. (а.с. 32-33)

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості і кваліфікує його дії по факту крадіжки у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, на час досудового розслідування і судового розгляду справи офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості , стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває , досудову доповідь органу пробації відносно ОСОБА_4 , думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які на призначенні суворого покарання не наполягають , обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлені .

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі, оскільки він скоїв злочин середньої тяжкості , раніше притягався до кримінальної відповідальності і має непогашені судимості , потерпілі на призначенні суворого покарання не наполягають. Тому , з урахуванням викладенного ,суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік. Також суд вважає відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі копію запису із журналу продажу і прийняття мобільних телефонів на ринку «Центральний» від 18.01.2018 року, який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження № 0000160 відповідно до ст. 100 КПК України зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000160.

Керуючись ст. ст. 368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі копію запису із журналу продажу і прийняття мобільних телефонів на ринку «Центральний» від 18.01.2018 року, який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження № 0000160 відповідно до ст. 100 КПК України зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000160.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: