Дата документу Справа № 335/2915/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/584/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/5296/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою.

Продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, які обчислювати з 17.05.2018 року, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000491, який складає до його спливу 13 днів, в строк якого не враховувати відповідно до ч.3 ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, у порядку передбаченому ст.290 КПК України.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000491 від 24.08.2017 року. На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначала, що 15.05.2018 року на підставі доручення прокурора слідчим, підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Першим заступником прокурора Запорізької області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 28.05.2018 року включно, проте з урахуванням положень ч.3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК, не включається у строки, передбачені для строків досудового розслідування. Незважаючи на завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, процедура ознайомлення з ними не завершена та наявні обставини, які унеможливлюють одночасне ознайомлення з матеріалами всіма підозрюваними та їх захисниками, а тому направити до суду обвинувальний акт до 28.05.2018 року не видається можливим. Посилаючись на вищевказані обставини, а також зазначаючи, що з урахуванням, тяжкості злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 не зменшилися ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на думку слідчого є підстави для продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 до 60 днів.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, прийшла до висновку, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України. Прокурор довів існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які до теперішнього часу не зменшилися. Під час розгляду клопотання встановлено обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, а враховуючи відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі захисник, не погоджуючись із рішенням слідчого судді, вказує, що при винесенні ухвали про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 слідчим суддею порушено норми процесуального права. Так, 11.05.2018 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 до 60 діб в межах строку досудового розслідування до 28.05.2018 року. В обґрунтування ухвали слідчий посилався на неможливість закінчення досудового розслідування в строк в зв`язку з необхідністю отримання висновків фоноскопічної експертизи, повідомлення про підозру в остаточній редакції, виконання вимог ст.290 КПК, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Між тим, матеріали клопотання не містили доказів в обґрунтування доводів клопотання. 15.05.2018 року слідчим подано доповнення до клопотання про продовження строку тримання під вартою у порядку ст. 185 КПК України, в якому слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 60 діб. Адвокат зазначає, що кримінально-процесуальним кодексом не передбачено можливість доповнення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не мав права приймати вказане доповнення до клопотання. Крім того, частиною 3 ст. 197 КПК України чітко визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно постанови першого заступника прокурора Запорізької області строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000491 продовжено до 28.05.2018 року. Однак 15.05.2018 року органом досудового розслідування стороні захисту повідомлено про закінчення досудового розслідування та надано матеріали досудового розслідування для ознайомлення, тобто строк досудового розслідування закінчений 15.05.2018 року, оскільки ст. 219 КПК України, визначено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу не включається у строки досудового розслідування. Таким чином, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 в суді першої інстанції (17.05.2018 року), строк досудового розслідування вже закінчився, і слідчий суддя позбавлений був можливості розглядати клопотання та продовжувати строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку сторони захисту, підозрюваному ОСОБА_7 безпідставно продовжено строк тримання під вартою, клопотання слідчого є необґрунтованим та незаконним. Крім того, адвокат зазначає, що досудове розслідування проводилося вже понад 9 місяців, підозрюваний ОСОБА_7 , перебуває під вартою понад 6 місяців, а зазначене вказує, що органом досудового розслідування допущено безпідставно тривале розслідування, що вплинуло на тривале тримання особи під вартою, що є недопустимим. Вважає, що жоден ризик передбачений ст. 177 КПК України органом досудового розслідування не доведено. Так, ОСОБА_7 від органів досудового розслідування не переховувався, в розшуку не перебував, і відповідно ризик того, що після зміни запобіжного заходу підозрюваний буде намагатись переховуватись від слідства є безпідставним. Ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення відсутній, оскільки слідство триває понад 9 місяців, проведено безліч обшуків, всі необхідні речі вилучені та перебувають у слідчих. ОСОБА_7 не має фізичного доступу до вище перелічених речей. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні є лиш припущенням органу досудового розслідування, і жодним доказом не доведений. Також, даний ризик можна виключити шляхом обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За таких обставин наявність обґрунтованої підозри та тяжкість злочинів у яких підозрюється ОСОБА_7 не можу бути підставою для продовження найсуворішого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17.05.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого залишити без задоволення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги; прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував; перевіривши матеріали провадження; вислухавши доводи сторін, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом. Клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно ч.1-3 ст.199 КПК має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою лише у тому випадку, коли прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності з вимогами Кримінально-процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 199, 177, 178 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики існують та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу. З вказаними висновками, погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

19.03.2018 року першим заступником прокурора Запорізької області начальником управління нагляду у кримінальному провадженні старшим радником юстиції ОСОБА_11 у відповідності до вимог п. 9, 21 ч.2 ст. 36 КПК України було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000491 від 24.08.2017 року до шести місяців до 28 травня 2018 року.

15.05.2018 року, слідчим, на підставі доручення прокурора, підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Постановляючи ухвалу про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 слідчий суддя сформувала резолютивну частину рішення наступним чином: «Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, які обчислювати з 17.05.2018 року, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000491, який складає до його спливу 13 днів, в строк якого не враховувати відповідно до ч.3 ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, у порядку передбаченому ст.290 КПК України».

З вказаним формулюванням процесуального документа слідчого судді, неможливо погодитись, оскільки воно протирічить вимогам Кримінально-процесуального Кодексу. Так, згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Як вбачається з матеріалів провадження, межі досудового розслідування, слідчим суддею, в оскаржуваній ухвалі, були встановлені і складали до його спливу 13 днів, тобто до 29.05.2018 року.

Однак зазначений строк не узгоджується зі строком досудового розслідування встановленим першим заступником прокурора Запорізької області начальником управління нагляду у кримінальному провадженні, старшим радником юстиції ОСОБА_11 , у постанові від 19.03.2018 року, відповідно до якої строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000491 від 24.08.2017 року продовжений до шести місяців до 28 травня 2018 року.

При цьому, нормами кримінально-процесуального закону визначено подальший порядок продовження строків досудового розслідування, однак орган досудового розслідування таким правом не скористався.

Отже, продовження слідчим суддею строку тримання під вартою ОСОБА_7 поза межами строку досудового розслідування вочевидь не узгоджують з вимогами визначеними ч.3 ст. 197 КПК та усталеною практикою ЄСПЛ.

Так, відповідно до цієї практики (справа «Чанєв проти України» заява №46193/13 від 09.10.2015р.), Європейський Суд звернув увагу на необхідність утримання підозрюваної особи під вартою лише на підставі відповідного судового рішення, в тому числі зазначено, що при направленні обвинувального акту до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Звертає на себе увагу і те, що згідно до ч.3 ст.219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Однак за наявності інших запобіжних заходів встановлених ч.1, 2 ст. 176 КПК, лише строк тримання під вартою і строк домашнього арешту обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього переліку не має. Отже наведене дає змогу прийти до висновку, що вимоги ч.3 ст.219 КПК застосовні до запобіжних заходів, які не обмежують право на особисту свободу.

У справі "Чопенко проти України" (Заява № 17735/06) у п. 62. Суд повторно зазначає, що саме національні органи, зокрема суди, мають вирішувати проблеми тлумачення національного законодавства. Проте Суд повинен перевірити, чи спосіб, в який тлумачиться та застосовується національне законодавство, породжує наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії (№ 1)" (Scordino v. Italy (по. 1)) [ВП], заява № 36813/97, пп. 190, 191, ECHR 2006).

Так, при винесенні ухвали, слідчий суддя припустилась суттєвого порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ухвала про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 в порушення зазначених норм не містить чітких часових меж її дії.

Строк тримання під вартою при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, поза межами строку досудового розслідування, жодним процесуальним законом не визначений, а тому врахування його в строк досудового розслідування обов`язково призведе до невиправданого та незаконного тримання підозрюваного під вартою, що є неприпустимим.

Вказані висновки узгоджуються, окрім іншого і з практикою ЄСПЛ (справа "Єлоєв проти України"(Заява N 17283/02 від 6 листопада 2008 року) відповідно до якої, практика тримання обвинувачених під вартою без конкретного юридичного підґрунтя або за відсутності чітких правил, які б регулювали такі питання, внаслідок чого такі особи можуть бути позбавленими свободи протягом необмеженого строку без відповідного дозволу суду, - несумісна з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, які червоною ниткою проходять через Конвенцію і принцип верховенства права.

Таким чином, період тримання підозрюваного під вартою протягом часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, поза межами встановлених строків досудового розслідування, не відповідає вимогам пункту 1 статті 5 Конвенції.

До того ж, колегія суддів зауважує, що кримінальним процесуальним законом , зокрема ч.3 ст. 197 КПК України, чітко врегульовано питання щодо строків тримання під вартою та їх меж, на противагу від ч.3 ст.219 КПК, яка допускає, у деяких випадках, зміщення строків досудового розслідування, що на думку колегії, носить характер правової невизначеності.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 ст.7 цього кодексу, зокрема засади верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст спрямованості діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім іншого, колегія суддів звертає увагу і на порушення слідчим суддею вимог ч.4 ст.196 КПК, оскільки у оскаржуваній ухвалі не визначена дата закінчення її дії.

З огляду на викладене колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді має бути скасована з постановленням нової ухвали, якою строк тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 повинен бути продовжений в межах визначеного першим заступником прокурора Запорізької області начальником управління нагляду у кримінальному провадженні, старшим радником юстиції ОСОБА_11 , у постанові від 19.03.2018 року строку досудового розслідування - до 28 травня 2018 року включно.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, які обчислювати з 17.05.2018 року, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000491, який складає до його спливу 13 днів, в строк якого не враховувати відповідно до ч.3 ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, у порядку передбаченому ст.290 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України до 60 днів - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2018 року включно.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4