ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

з участю потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №308/10780/15-к, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001101 від 08.07.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ляхівці, Ужгородського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальні, неодруженого, раніше судимого, востаннє засудженому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 01.06.2017 року року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.162, ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2015 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, який обраний 18.07.2014 року рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000572.

Під час проведення як досудового розслідування, так і досудового слідства у кримінальному провадженні №0000572 підозрюваний ОСОБА_8 , який за попередньою змовою з ОСОБА_5 , вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, органу досудового розслідування та суду надав показання, як поряд з іншими зібраними доказами, були підставою для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

08.07.2015 року, ОСОБА_5 , після зміни йому судом запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , близько 02год. 00хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті помститись ОСОБА_8 , умисно, незаконно, із застосуванням фізичного насильства відносно потерпілої ОСОБА_6 , яка приходиться матір`ю ОСОБА_8 , через незамкнені на ключ вхідні двері до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проник в середину будинку, де на той час знаходилась ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства.

В подальшому, проникнувши в середину житлового приміщення ОСОБА_5 , розуміючи свою явну перевагу в фізичному розвитку, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, що виразилось в насильницькому утриманні ОСОБА_6 , з метою подолання її опору, повалив її на диван в одній з кімнат, після чого скинувши з себе частину одягу, та зірвавши майку та труси в які була одягнена ОСОБА_6 , всупереч її волі, вступив з нею природній статевий контакт, який тривав близько 20 хвилин, після чого ще раз, повторно, вступив з ОСОБА_6 , в природний статевий контакт, який тривав близько 5-7 хвилин. При спробі втретє вступити в статевий акт з ОСОБА_6 , остання почала пручатись, після чого ОСОБА_5 , вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом, а саме вступив з нею в аногенітальний контакт.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.152 КК України, а саме зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, а також ч.2 ст.152 КК України, а саме задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства, вчинене особою, яка раніше вчинила будь який із злочинів, передбачених ст.152 КК України.

Судом встановлено, що в подальшому, почувши певний шум, до кімнати де вчинялось кримінальне правопорушення, зайшов син потерпілої ОСОБА_8 та виявивши вказаний факт повідомив ОСОБА_5 про те, що викличе працівників поліції. Після цього, обвинувачений, одягнувшись, почав наздоганяти ОСОБА_8 , який втікаючи встиг зателефонувати не спецлінію «102» до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області та повідомити про вчинення кримінального правопорушення. Не наздогнавши останнього, ОСОБА_5 повернувся до будинку АДРЕСА_2 та ліг спати в кімнаті, де перед тим зґвалтував потерпілу ОСОБА_6 . Після прибуття на виклик, працівники міліції, які в той день несли добове чергування в складі слідчо оперативної групи Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, з дозволу ОСОБА_6 , проникли до вказаного будинку та виявили ОСОБА_5 , який спав на дивані. Розбудивши обвинуваченого працівники міліції запросили його проїхати до Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області для встановлення обставин події. Однак, під час супроводження ОСОБА_5 до службового автомобіля, останній безпідставно наніс один удар затисненою в кулак рукою в ділянку лівого плеча оперуповноваженому СКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області лейтенанту міліції ОСОБА_7 , після чого здійснив спробу втечі. Внаслідок даного удару лейтенанту міліції ОСОБА_7 було заподіяно легке тілесне ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах передньої поверхні лівого плечового суглобу, що потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів та згідно п.2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжуості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності

Вказані дії обвинуваченого суд кваліфікує за ознаками ч.2 ст.345 КК України, а саме умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті підтримав. Просив суд визнати винним ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину заперечив. Пояснив, що він не вчиняв жодних насильницьких дій, які б примушували потерпілу ОСОБА_6 вступити з ним в статеві зносини. Також, жодних статевий зносин, він з нею не мав.

Незважаючи на фактичне невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів по даному кримінальному провадженню, показаннями потерпілих та свідків сторони обвинувачення, які були безпосередньо допитані під час судового розгляду, дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та висновками судових експертиз, які проведені по даному кримінальному провадженню.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 08.07.2015 року близько 02год. 00хв. вона знаходилася вдома, спала. ОСОБА_5 вліз до кімнати через вікно, перебуваючи в стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після того, як вона почала кричати, він вчинив над нею насильницькі дії, що виявилося у зґвалтуванні та задоволення статевої пристрасті неприроднім способом. Весь час вона опиралася та кричала. Дана подія тривала близько години. Прокинувшись від криків, до кімнати зайшов її син ОСОБА_8 , який викликав міліцію. ОСОБА_5 бігав по кімнати, бив її сина та погрожував йому. Після цього, потерпілій вдалося втекти до своєї тітки. Також потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений побив працівника поліції, форменний одяг якого був замащений кров`ю.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є оперуповноваженим колишнього Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області. Від ОСОБА_8 08.07.2015 року вночі поступив виклик про те, що гр. ОСОБА_5 примусив його маму гр. ОСОБА_6 до статевого акту. Виїхавши на виклик слідчо оперативною групою, в складі якої були слідчі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вони по дорозі забрали від тітки потерпілу ОСОБА_6 . Вона пояснила, що спала вдома, до кімнати заліз ОСОБА_5 , накинувся на неї зґвалтував та задовольнив свою пристрасть неприроднім способом. На її крики прокинувся син ОСОБА_8 . Також даний свідок пояснив, що приїхавши на місце події та зайшовши до кімнати, де було скоєно злочин, слідчими було встановлено, що диван був розібраний, одяг потерпілої в розкиданому вигляді лежав на підлозі. ОСОБА_5 був затриманий в стані алкогольного сп`яніння. Під час затримання він чинив опір працівникам поліції, під час якого наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що потерпіла ОСОБА_6 є її племінницею, а саме чоловіка двоюрідної сестри донька. Вночі 08.07.2015 року вона прибігла до неї додому в розпачі та повідомила, що гр. ОСОБА_5 її зґвалтував. ОСОБА_12 сказала, щоб потерпіла їхала до лікарні, де ОСОБА_6 було оглянуто. Через дві три години приїхали працівники поліції. Їй не відомо, щоб ОСОБА_6 та ОСОБА_5 раніше зустрічалися.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_6 . Вона проживає в пристройці до будинку доньки. Вона не бачила, щоб її донька спілкувалася із ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що він є батьком потерпілої ОСОБА_6 та проживає в пристройці до будинку доньки. В ніч коли сталася дана подія він чув як його донька сильно плаката та кричала та чув сильний стук. Йому відомо, що ОСОБА_6 вибігла з двору, однак, він не знав куди. Через деякий час приїхала поліція, потім вони вивели з будинку якогось чоловіка.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він був у слідчо оперативній групі, коли поступило повідомлення від ОСОБА_8 про напад на його маму. Коли вони побачили ОСОБА_6 вона перебувала в стані сильного хвилювання, плакала, на тілі були видні подряпини, мала явні ознаки насильства. Вона повідомила, що на неї напав гр. ОСОБА_5 та зґвалтував. Після того, як працівники поліції зайшли додому до потерпілої в кімнату, де сталася дана подія, обвинувачений лежав на ліжку без одягу. Його розбудили на наділи на нього кайдани. Прийшовши до себе, ОСОБА_5 почав чинити опір працівниками поліції, внаслідок чого слідчому ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що вночі 08.07.2015 року перебуваючи у власному будинку, почув із сусідньої кімнати крик та плач мами ОСОБА_6 . Відкривши двері до її спальні, він побачив у ліжку ОСОБА_5 та потерпілу. Після попередження про виклик поліції, ОСОБА_5 почав за ним бігти, однак йому вдалося втекти. Зустрівши працівників поліції, а згодом і ОСОБА_6 , вони направилися додому до потерпілої. Даний свідок бачив, як затримали ОСОБА_5 , він чинив опір працівникам міліції, тікав, однак, його наздогнали. Підтвердив, що обвинувачений заподіяв слідчому ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Також пояснив, що його мати ОСОБА_6 ніколи жодних інтимних стосунків із ОСОБА_5 не мала.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він був у слідчо оперативній групі, коли поступило повідомлення від ОСОБА_8 про напад на його маму. Коли вони побачили ОСОБА_6 вона перебувала в стані сильного хвилювання, плакала, мала на собі сліди застосування до неї насильства. Вона повідомила, що на неї напав гр. ОСОБА_5 та зґвалтував. При затриманні обвинуваченого ОСОБА_5 він чинив опір працівникам поліції. Зокрема, наніс слідчому ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Окрім показів, наданих в судовому засіданні потерпілими та свідками, вина обвинуваченого підтверджується також безпосередньо дослідженими в судовому засіданні в порядку ст.ст. 84 86, 91 94 КПК України наступними доказами:

-Даними Протоколу усної заяви про кримінальне правопорушення потерпілої ОСОБА_6 від 08.07.2015 року (Т.2 а.с. 35);

-Протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння (Т.2 а.с. 36);

-Фактичними даними Протоколу огляду місця події від 08.07.2015 року та фото таблицею до нього, згідно яких за адресою: АДРЕСА_3 , в кімнати вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілої виявлено в ближній до дивану частині стола на відстані 15 і 20 см від кутових країв стола речовина білусоватого кольору. Окрім того, з дивану вилучено жіночу майку рожевого кольору за написом «CROSS» та труси рожевого кольору (Т.2 а.с. 37 46);

-Фактичними даними Протоколу огляду місця події від 20.08.2015 року та фото таблицею до нього, предметом якого стала картонна коробка із вказаними речами потерпілої, а саме на задній поверхні футболки світло рожевого кольору виявлено розрив тканини неправильної форми довжиною близько 4 см, при дослідженні трусів рожевого кольору виявлено відрив передньої бокової резинки від тканини (Т.2 а.с. 47 50);

-Висновком експерта №593 від 08.07.2015 року, з якого вбачається, що на тілі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна на підборідді зліва, синця на зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, що потягли за собою розлад здоров`я строком на 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності. Окрім того, при огляді потерпілої на гінекологічному кріслі було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: розриву слизової входу у піхву, що розташований на межі між задньою спайкою та лівою малою статевою губою; мацерації шкіри лівої великої статевої губи; лінійну рану при вході у анальний отвір. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті задоволення статевої пристрасті природнім і неприроднім шляхом, які потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Також, з даного висновку вбачається, що всі вищевказані тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_6 не суперечать обставинам справи, які вона повідомляє і могли виникнути при вищевказаних обставинах, і по давності виникнення вкладаються в час пригоди, що відбулася в ніч з 07.07.2015 року на 08.07.2015 року (Т.2 а.с. 51);

-Висновком експерта №599 від 07.08.2015 року (Т.2 а.с. 55);

-Висновком експерта №607 від 10.07.2015 року, з якого вбачається, що на тілі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах передньої поверхні лівого плечового суглобу, які потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці, згідно п.2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини. По давності виникнення тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 08.07.2015 року (Т.2 а.с. 58);

-Висновком експерта №519 від 17.08.2015 року, проведеної судово медичним експертом імунологом (Т.2 а.с. 62);

-Висновком експерта №93 від 17.08.2015 року, проведеної судово медичним експертом цитологом (Т.2 а.с. 66);

-Висновком експерта №92 від 19.08.2015 року, проведеної судово медичним експертом цитологом (Т.2 а.с. 72);

-Висновком експерта №91 від 11.08.2015 року, проведеної судово медичним експертом цитологом (Т.2 а.с. 80);

-Висновком експерта №518 від 12.08.2015 року, проведеної судово медичним експертом імунологом (Т.2 а.с. 86);

-Висновком експерта №515 від 10.08.2015 року, проведеної судово медичним експертом імунологом (Т.2 а.с. 88);

-Висновком експерта №514 від 10.08.2015 року, проведеної судово медичним експертом імунологом (Т.2 а.с. 90);

-Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 24.08.2015 року (Т.2 а.с. 92);

-Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 24.08.2015 року (Т.2 а.с. 95).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що безпосередньо дослідженні в судовому засіданні докази є належними, допустимими та достовірними, а своїй сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинуваченого вироку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним сукупності злочинів, передбачених ч.2 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства, ч.1 ст.152 КК України, а саме зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, а також ч.2 ст.152 КК України, а саме задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства, вчинене особою, яка раніше вчинила будь який із злочинів, передбачених ст.152 КК України, а також ч.2 ст.345 КК України, а саме умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При визначенні виду та міри покарання, суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують кримінальну відповідальність.
Обвинувачений вчинив злочини, один з яких у відповідності до ст.12 КК України, є тяжким, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст.67 КК України є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме ОСОБА_5 не одружений (Довідка про склад сім`ї а.с.98), на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває (Довідка №936/15 від 04.08.2015 року а.с.99), раніше неодноразово судимий, востаннє Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області 01.06.2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочинів, конкретні обставини справи, особу винного, наявність обставин, що обтяжують покарання, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання з ізоляцією його від суспільства.
Призначення вказаного покарання буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості вчиненим злочинам, його обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченій ст.50 КК України, але й меті правосуддя, невід`ємними частинами якого є справедливість та верховенство права.
Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.
Обвинуваченому ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Після продовження строків, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 27.09.2018 року. Підстав для скасування, зміни запобіжного заходу не вбачається.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370-371, 374, 395, 532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.162, ч.2 ст.345 КК України призначити йому покарання:
?за ч.1 ст.152 КК України у виді 4 /чотири/ роки позбавлення волі;
?за ч.2 ст.153 КК України у виді 5 /п`ять/ років позбавлення волі;
?за ч.2 ст.162 КК України у виді 1 /один/ року обмеження волі;
?за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 /два/ роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 /п`ять/ років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2017 року у виді 4 років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним на підставі ч.1 ст. 70 КК України даним вироком у виді 5 років позбавлення волі, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін та тримати його в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) ОСОБА_5 у строк покарання за цим вироком суду зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 08.07.2015 року, тобто з моменту затримання.

Речові докази по справі:

- жіночу майку та труси, які після проведення відповідних експертних досліджень упаковані в картонну коробку повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- змиви речовини білусоватого кольору, що упаковані в спец пакет експертної служби №0335266 та після проведення експертного дослідження повернуті до СВ Ужгородського РВ; зрізи нігтів з пальців рук потерпілої ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , вирізку з тампона змиву статевого члена підозрюваного ОСОБА_5 , які упаковані до паперових конвертів та приєднані до висновків експертиз знищити;

- копію протоколу допиту ОСОБА_8 від 29.07.2014 року, який було складено за підсумками проведення слідчої дії в ході досудового розслідування №000926 зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001101.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1