НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6857/17
Провадження № 1-кп/0182/288/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2017 року за № 0004544 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, гр. України, українця, не одруженого, не працюючого, студента 1 курсу Нікопольського центру професійної освіти №34, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
16.08.2017 р. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 , ч.1 ст.190, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим стром на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника служби у справах
дітей Нікопольської
міської ради ОСОБА_6 ,
представника ювенальної
превенції ВП ОСОБА_7 ,
представника органу пробації ОСОБА_8 ,
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В :
Неповнолітній ОСОБА_3 , 27.10.2017 р. приблизно о 16 годині, перебуваючи поблизу будинку № 212 по вул. Шевченка в м. Нікополі Дніпропетровської області, побачив на дитячому майданчику велосипед «Winner Coyote» та в нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного велосипеду, сів на нього та почав їхати, але в цей час його дії були помічені малолітнім потерпілим ОСОБА_10 , який почав бігти за ним та кричати в слід, вимагаючи повернути велосипед. У свою чергу ОСОБА_3 розуміючи, що викритий, і його дії оцінюються сторонньою особою, як викрадення, продовжив свої протиправні дії щодо відкритого викрадення чужого майна, не реагуючи на вимоги потерпілого, не зупинився та на вказаному велосипеді залишив територію двору, тим самим умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав велосипед «Winner Coyote», згідно висновку експерта №38/12.1/343 від 02.11.2017 вартість якого складає 4 543 грн., який належить потерпілій ОСОБА_11 , чим заподіяв матеріальну шкоду останній на вказану суму. З місця кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 09.11.2017 р. приблизно о 18 годині, знаходився поблизу будинку № 221 по вул. Шевченка в м. Нікополі Дніпропетровської області, де на дитячому майданчику катався на каруселі з неповнолітнім ОСОБА_12 , у якого з кишені випав мобільний телефон. ОСОБА_3 побачивши, що ОСОБА_12 не помітив, як у нього випав мобільний телефон, не повідомив останнього про вказаний факт. В цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_12 , а саме мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , дочекавшись поки ОСОБА_12 піде додому з дитячого майданчику, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон, який випав з кишені потерпілого та лежав на землі, марки „Lexand моделі „LPH1 Mini, згідно висновку експерта №38/12.1/364 від 17.11.2017 вартість якого складає 433, 33 грн., який належить потерпілому ОСОБА_12 , чим заподіяв матеріальну шкоду останньому на вказану суму. З місця кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив, що він знайомий з ОСОБА_13 оскільки гуляли в одній компанії і між ними були нормальні стосунки. Осінню 2017 року він гуляв в одній компанії з ОСОБА_14 , якого хлопці розгойдували на гойдалках. В цей час він помітив, як у ОСОБА_15 випав у траву мобільний телефон і це ніхто не помітив. Він дочекався поки вся компанію розійшлася, а потім підняв цей мобільний телефон, назву і модель якого не пам`ятає, сірого кольору. Після чого попросив свого знайомого батька своєї дівчини - дядю ОСОБА_16 закласти телефон у ломбард «Скарбниця», розташованому в районі «8 кварталу». І останній віддав йому гроші у сумі 130 гривень, які він витратив на власні потреби. Крім того, осінню 2017 року він проходив повз дитячий майданчик і помітив велосипед білого кольору. На майданчику гуляло багато дійте, а він підійшов сів на велосипед і поїхав. Він чув, як дитячий голос, напевно власник велосипеда кричав йому, щоб він зупинився, але він не зупинявся. Приїхав до свого знайомого, який запропонував йому продати цей велосипед, не питаючи хто його власник. За що він особисто отримав 600 гривень, які витратив на власні потреби. При цьому обвинувачений повідомив, що стосунки з опікуном ОСОБА_9 у нього були добрі, але зіпсувалися через те, що він постійно вчиняв крадіжки, навіть з її квартири. Він почав палити та вживати алкоголь, а на це йому потрібні були гроші, які законний представник відмовлялася надавати. Вважає, що його умисно і неправдиво характеризують з негативного боку. Просив не позбавляти його волі.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 його опікун ОСОБА_9 , пояснила, що з листопада 2015 року вона визнана опікуном неповнолітнього ОСОБА_17 який сам просив її бути його опікуном і вона знала його як приятеля своїх синів, з якими він дружив з дитинства, коли проживав з бабусею. Її попереджали, що хлопчик конфліктний. Оскільки змінив кілька дитячих будинків та сімей, де провокував конфлікти сам. Але вона пожаліла його, ставилася однаково як до своїх дітей, він мав відповідні умови проживання. Спочатку з січня 2016 року він почав продавати свої речі, а потім вчинив кілька крадіжок з квартири, зокрема викрав пральну машину, яку витяг через вікно її квартири на першому поверсі, що не заперечував сам ОСОБА_18 . Вона спілкувалася з ним, зверталася до поліції, з ним проводили співбесіди, але він усе вислуховував і продовжував вчиняти крадіжки про які вона дізнавалася від сусідів та потерпілих. Вона особисто поручитися за його поведінку не може тому покладалася на розсуд суду в частині призначення покарання.
Неповнолітні потерпілі ОСОБА_19 і ОСОБА_12 , а також їх законні представники ОСОБА_11 і ОСОБА_20 в судове засідання не з`явилися. Але надали заяви про розгляд кримінального провадження в судовому засіданні без їх участі. Цивільні позови законними представниками неповнолітніх потерпілих не заявлені, оскільки шкоду, завдану діями обвинуваченого їм відшкодовано, шляхом повернення викраденого майна. Законність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування потерпілі і їх представники не оспорювали, нових доказів суду не надали. Покладалися на розсуд суду під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Вина обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін кримінального провадження досліджені судом. Відповідно до картки первинного обліку інформації 27.10.2017 року о 16 год 51хвил. ОСОБА_11 в телефонному режимі повідомила про те, що малознайомий гр. ОСОБА_21 забрав у її сина велосипед (а.п.15). Згідно письмової заяви ОСОБА_11 , 27.10.2017 р. приблизно о 16.20 год. невідома особа знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 відкрито заволоділа велосипедом її сина ОСОБА_19 , 2010 р.н. У скоєні злочину підозрюваним є ОСОБА_21 ( а.п.17). Згідно товарного чеку та гарантійного талону вартість викраденого велосипеда «Winner Coyote» становить 4620 грн. ( а.п.18-20 з фототаблицею). Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №38/12.1/343 від 02.11.2017 р. ринкова вартість викраденого велосипеду на 27.10.2017 року могла становить 4543 грн. (а.п.23-27). Під час досудового розслідування неповнолітньому потерпілому ОСОБА_19 з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства пред`явлені фотознімки осіб для впізнання, серед яких він вказав на ОСОБА_3 як на особу, яка викрала в нього велосипед. (а.п.43-45). Згідно заяви ОСОБА_22 він добровільно видав співробітникам поліції велосипед «Winner Coyote», який в подальшому постановою слідчого був визнаний речовим доказом (а.п.47, 52) і повернутий ОСОБА_11 (а.п.53). Свідки ОСОБА_23 і ОСОБА_24 під час впізнання за фотознімками, вказали на свого знайомого ОСОБА_3 у якого він 27.10.2017 року бачили зазначений велосипед. (а.п.59-61, а.п.66-68). Під час досудового розслідування свідку ОСОБА_22 були пред`явленні фотознімки осіб, серед яких він вказав на ОСОБА_3 , який 27.10.2017 року продав йому велосипед «Winner Coyote». (а.п.80-82). Під час досудового розслідування свідку ОСОБА_25 були пред`явленні фотознімки осіб, серед яких, ОСОБА_25 також вказав на ОСОБА_3 , якому 27.10.2017 року він допоміг продати велосипед «Winner Coyote». (а.п.88-90). Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_26 у її сина ОСОБА_27 09.11.2017 року в період часу з 11.00 до12.00 год. коли він перебував у військоматі, де проходив медичну комісію, викрали мобільний телефон „Lexand моделі „LPH1 Mini. (а.п.103-104). Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №38/12.1/364 від 11.11.2017 р. ринкова вартість викраденого мобільного телефону „Lexand моделі „LPH1 Mini станом на 09.11.2017 року становить 433 грн. 33 коп. (а.п. 107-111). Згідно квитанції з ломбарду «Скарбниця» ОСОБА_28 заклав 12.11.2017 року мобільний телефон „Lexand моделі „LPH1 Mini (а.п. 124). Під час досудового розслідування свідок ОСОБА_28 за фотознімками впізнав ОСОБА_3 , який йому продав мобільний телефон „Lexand (а.п.128-130). ОСОБА_28 добровільно надав для огляду та вилучення мобільний телефон, „Lexand, який придбав у ОСОБА_3 (а.п.131), який був оглянутий та визнаний речовим доказом (а.п.132-134) ОСОБА_20 отримала від співробітників поліції мобільний телефон „Lexand моделі „LPH1 Mini, який був викрадений у її сина (а.п.135). Під час досудового розслідування свідку ОСОБА_29 дівчині обвинуваченого ОСОБА_3 були пред`явлені фотознімки осіб, серед яких вона вказала саме на ОСОБА_3 , як особу, яка забрала мобільний телефон ОСОБА_15 та продала його її батьку (а.п.140-142).
Таким чином, аналізуючи безпосередньо досліджені докази в їх сукупності, з точки зору законності, допустимості і достатності, вважаю, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, які були отримані у рамках діючого законодавства без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію:
за епізодом викрадення велосипеда у неповнолітнього ОСОБА_19 за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;
за епізодом викрадення мобільного телефону неповнолітнього ОСОБА_12 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ст. 69-1 КК України, яка передбачає, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, а також ст. 104 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання неповнолітньому суд також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_6 пояснила, що опікун ОСОБА_9 належним чином здійснювала свої батьківські обов`язки, переймається долею ОСОБА_3 , який з 2006 року проживав з бабусею, яка відмовилася бути його опікуном, оскільки втратила вплив на нього у віці 13 років. З 2010 року він отримав статус дитини-сироти, оскільки його мама, яка була позбавлена батьківських прав з 2006 року, померла. Відомості про батька внесені у свідоцтво про народження, зі слів матері. Крім того, ОСОБА_30 був вихованцем кількох дитячих будинків та перебував у декількох родинах, які мають статус дитячого будинку сімейного типу. Він є конфліктним хлопцем. Не відвідує заняття, має багато пропусків, вживає алкоголь та палить. Неодноразові співбесіди з ним не надали бажаного результату. Крім того, на нього постійно надходять скарги про вчинення крадіжок.
Представник сектору ювенальної превенції Нікопольського ВП ГУ НП повідомив, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, та вчинив нові в період іспитового строку, через невеликий проміжок часу після засудження і його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.
Представник органу пробації ОСОБА_8 надала суду досудову доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 згідно якої застосування до неповнолітнього обвинуваченого соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. Крім того, ОСОБА_3 помічений у вживанні наркотичних засобів і коло осіб, з якими він спілкується є соціально неадаптованими
Відповідно до ст.17.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (Пекінських правил), прийнятих резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї від 29.11.1985 р. неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у відношенні до тяжкого діяння з застосуванням насильства проти іншої особи або у неодноразовому вчиненні інших тяжких правопорушень, а також при відсутності іншої відповідної міри впливу, ст.. 19 Правил, що поміщення неповнолітніх в будь-яку виправну установу завжди повинно буди крайньою мірою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів та вчинив злочини в період іспитового строку. Суд приймає до уваги, що ту обставину, що неповнолітній ОСОБА_3 мав відповідні умови проживання і перебував під опікою ОСОБА_9 , яка виховувала його разом зі своїми синами, переймалася його долею, на належному рівні забезпечувала його матеріально-побутові потреби про що свідчать відповідні акти обстеження, проведені службою у справах дітей. ОСОБА_3 є студентом 1 курсу Нікопольського центру професійної освіти, але не відвідує заняття, навчається на низькому рівні, не має жодних прагнень до знань, не виконує домашні завдання, дозволяє собі некоректно висловлюватися по відношенню до майстрів та учнів, про що зазначено в характеристиці навчального закладу (а.п.195). Був відрахований з попередньої групи навчання, що свідчить про те, що він не засвоює позитивного соціального досвіду і не може адаптуватися до моральних цінностей та норм поведінки у суспільстві і оточуючому середовищі. Обставинами, що пом`якшують покарання є визнання вини, щире каяття, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, внаслідок чого було повернуто потерпілим викрадені речі, тобто відшкодовано завдану шкоду. Суд також враховує позицію потерпілих, які цивільні позови не заявляли та просили не призначати суворе покарання обвинуваченому, покладаючись на розсуд суду Однак, приймаючи до уваги той факт, що злочин вчинений ОСОБА_3 в період іспитового строку визначеного за попереднім вироком суду, повторно, з корисливих мотивів, тому необхіднимдля його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням правил складання покарань за вироками суду відповідно до вимог ст. 71, 103 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Крім того, прокурор не просив стягнути судові витрати з неповнолітнього ОСОБА_3 , який не має власного заробітку та особистого майна або з його опікуна.

Цивільні позови потерпілими не заявлені.
Керуючись ст.ст.71, 103 КК України, ст.ст. 370,371,374,376, 484, 485, 487 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки,
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 16 серпня 2017 року і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки десять днів.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обрано. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази: велосипед «Winner Coyote» який переданий ОСОБА_11 залишити в її користуванні, мобільний телефон марки „Lexand моделі „LPH1 Mini, який переданий ОСОБА_20 залишити в її користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1