Постанова
Іменем України
19 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 761/24177/15
провадження № 51-1572 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2017 року про відмову у відкритті провадження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення; документів, за допомогою яких можливо встановити дану особу; вогнепальної зброї та боєприпасів.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за зазначеною апеляційною скаргою.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що апеляційний суд, прийнявши рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, порушив право на доступ до правосуддя, загальні принципи кримінального судочинства та гарантовані Конституцією України, Конвенцією про захист прав та основних свобод, права.
У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав подану ним касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Позиції інших учасників судового провадження
Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , посилаючись на обґрунтованість доводів касаційної скарги, просили її задовольнити.
Прокурор, у ході касаційного розгляду вважав, що касаційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Мотиви Суду
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення; документів, за допомогою яких можливо встановити дану особу; вогнепальної зброї та боєприпасів.
Апеляційний суд, керуючись положеннями ст. 309 КПК України, якими передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, дійшов висновку, що вказану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року, до такого переліку не віднесено, а тому відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 .
Так, положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України визначено підстави відмови у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.
Крім того, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому, ч. 3 ст. 309 КПК України прямо передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Тому, доводи касаційної скарги ОСОБА_6 щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку є безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження - законним та обґрунтованим.
При цьому, посилання у касаційній скарзі на рішення Європейського суду з прав людини щодо забезпечення права на ефективний засіб правового захисту та доступу до суду, не вказують на порушення такого права скаржника, оскільки діючим кримінальним процесуальним законом чітко визначено порядок оскарження рішень слідчого судді.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Вказані обставини надали суду апеляційної інстанції всі підстави для висновку, що при оскарженні ухвали слідчого судді діють норми, якими такий порядок встановлений.
Тому, наведені у касаційній скарзі доводи ОСОБА_6 щодо міжнародної практики та законодавства в галузі судочинства, не спростовують правильності застосування судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційних вимог ОСОБА_6 немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2017 року про відмову у відкритті провадження залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9