АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/772/18 Справа № 705/2177/18 Категорія: ч. 5 ст. 72 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення ,-

в с т а н о в и л а :

Засуджена ОСОБА_7 звернулася до Уманського міськрайонного суду із заявою про перерахунок строку попереднього ув`язнення з 21.12.2016 по 18.02.2017, а також з 07.05.2017 по 06.05.2018 згідно ч.5 ст. 72 КК України. Заяву мотивувала тим, що вона засуджена за ч.3 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України до 6 років позбавлення волі. Вищий Спеціалізований Суд України 14.12.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_8 , а 12.04.2018 відбулося судове засідання. На цій підставі просила суд перерахувати їй період утримання під вартою відповідно до Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зарахувати даний термін в строк покарання.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення, оскільки термін з 21.12.2016 по 18.02.2017 та з 07.05.2017 по 06.05.2018 не є строком попереднього ув`язнення та не підлягає зарахуванню у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити її, та зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.12.2016 по 18.02.2017, а також з 07.05.2017 по 06.05.2018 згідно ч.5 ст. 72 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилаючись на постанову Верховного суду від 13.03.2018 по справі №440/853/17, вважає, що їй необхідно у відповідності до вимог ч.2 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення у вказані періоди, оскільки її було переведено до СІЗО для участі в судових засіданнях в суді касаційної інстанції.

19.10.2018 від прокурора надійшло заперечення на апеляційну скаргу (вх. №11343/18), в якому останній вказує, що подана апеляційна скарга є безпідставною, та просить залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розгляд заяви засудженої ОСОБА_7 міськрайонним судом відбувся в порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» ч. 5 ст. 72 КК України викладено у новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Даний Закон набрав законної сили 21.06.2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року із змінами та доповненнями, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 , засуджена вироком Апеляційного суду Херсонської області від 11.10.2016 за ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Запобіжний захід залишено особисте зобов`язання.

Вирок Апеляційного суду Херсонської області від 11.10.2016 набрав законної сили в день його проголошення - 11.10.2016.

21.12.2016 ОСОБА_7 була затримана працівниками поліції на підставі вироку Апеляційного суду Херсонської області.

Колегія суддів вважає, що оскільки вирок Апеляційного суду Херсонської області від 11.10.2016 цього ж дня набув законної сили, засуджена ОСОБА_7 була затримана 21.12.2016, тобто після вступу вироку в законну силу, для відбування покарання за вказаним вироком, тому строк з 21.12.2016 по 18.02.2017 відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не є строком попереднього ув`язнення, а тому не підлягає до зарахування у строк відбування покарання засудженій на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 26.11.2015).

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зарахування засудженій ОСОБА_7 у строк покарання терміну з 07.05.2017 по 06.05.2018 згідно ч.5 ст. 72 КК України, тобто часу її перебування в умовах СІЗО на час касаційного оскарження вироку суду та перебування ОСОБА_7 на лікуванні в іншій установі виконання покарань, оскільки вказаний термін також не є строком попереднього ув`язнення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви засудженої ОСОБА_7 про зарахування їй у строк відбутого покарання терміну з 21.12.2016 по 18.02.2017 та з 07.05.2017 по 06.05.2018 на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в ред. від 26.11.2015), а тому ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.09.2018 року є законною та обґрунтованою і підстави для її зміни та скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,418,419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення, - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :