05.06.2018 Єдиний унікальний номер 205/1326/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000279 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, який має середньо-спеціальну освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 30 січня 2018 року приблизно о 14 години 00 хвилин перебував у приміщенні кафе «Бистро», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 70Б, де в цей час також знаходився раніше знайомий йому ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час ОСОБА_3 побачив телефон марки «Samsung А7», що належав ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, ОСОБА_3 попросив ОСОБА_5 передати йому мобільний телефон марки «Samsung А7», який належить останньому, з метою здійснення дзвінка, заздалегідь розраховуючи на його заволодіння, тобто знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_3 і сподіваючись на те, що після здійснення дзвінка останній поверне йому його мобільний телефон, добровільно передав йому свій мобільний телефон. Після цього ОСОБА_3 , під приводом здійснення дзвінка, взявши в руки мобільний телефон марки «Samsung А7», вийшов з приміщення кафе «Бистро», та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №794 від 21.02.2018 року ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду, у розмірі 9557 гривень 33 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що 30 січня 2018 року приблизно о 14 години 00 хвилин він перебував у приміщенні кафе «Бистро», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 70Б, де в цей час також знаходився раніше знайомий йому ОСОБА_5 . Побачивши у останнього мобільний телефон марки «Samsung А7» у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння вищезазначеним телефоном, після чого він попросив у ОСОБА_5 зателефонувати. Взявши мобільний телефон ОСОБА_3 вийшов на вулицю та направився до ломбарду закласти телефон, отримавши згодом за нього грошові кошти у розмірі 3600 грн.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживанням довірою (шахрайство), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його повне визнання своєї вини, щире каяття та відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується задовільно.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 794 від 21.02.2018 року, витрати на яку складають 170,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 794 від 21.02.2018 року.

Речові докази, якими було визнано

- мобільний телефон марки «Samsung А7» моделі імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 чорного кольору, який було передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

- договір про надання фінансового кредиту під заставу №16.26212/0 від 30.01.2018 року зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000279.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1