Ухвала
Іменем України
08 жовтня 2018 року
м. Київ
справа №712/49/18
провадження №51-8318зп18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду від 28 серпня 2018 року в порядку, передбаченому Главою 33 КПК України

(в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»

від 12 лютого 2015 року № 192-VIII),

встановив:
За вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 12 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 369 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 цього Кодексу за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 30 травня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін.
Не погоджуючись із постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду ухвалою від 28 серпня 2018 року відмовив засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 30 травня 2018 року.
До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду від 28 серпня 2018 року в порядку, передбаченому статтями

444-456 КПК України, Глави 33 цього Кодексу (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII).

У цій заяві засуджений, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу Верховного Суду

від 28 серпня 2018 року та повернути його касаційну скаргу на новий касаційний розгляд.
Проте вказана заява не може бути предметом розгляду Верховного Суду на таких підставах.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі Закон).

Цим Законом внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та виключено з його тексту Главу 33.
Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу 4 Закону заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, передаються до Касаційного кримінального суду й розглядаються за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом.
Однак такий порядок не може бути застосований до заяв, які подані після набрання чинності зазначеним Законом, оскільки згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинним на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто на час звернення засудженого ОСОБА_5 із заявою відсутні процесуальний порядок і повноваження Верховного Суду щодо її розгляду.
З огляду на викладене заява підлягає поверненню засудженому ОСОБА_5 .
Керуючись п. 1 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня

2017 року, ч. 1 ст. 5, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду 28 серпня 2018 року повернути заявнику.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3