Справа № 367/31/18
Провадження №1-кп/367/244/2018
УХВАЛА
Іменем України
27 квітня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданнів приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.06.2017 року за № 0001580, -

встановив:
03.01.2018 року до Ірпінського міського суду Київської області, в порядку ст. 293 КПК України, від прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що даний обвинувальний акт необхідне призначити до слухання.

Представник потерпілого та потерпілий, захисник ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_6 підтримали думку прокурора.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 р. № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Частиною першою ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «В» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Вивчивши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.06.2017 року за № 0001580 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки слідчим не встановлено точне місце скоєння ДТП.
Так, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, слідчий ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_6 10.06.2017 р. близько 01 год. 00 хв. (точний час не встановлено), керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mersedes benz ML-350», державний номерний знак « НОМЕР_1 » знаходячись по автомобільній трасі Київ-Ковель на 31 км. + 500 метрів (точне місце не встановлено), в смузі для руху в напрямку м. Києва проявив злочинну самовпевненість, маючи технічну можливість уникнути зіткнення, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р., не обрав швидкість руху яка повинна бути такою, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля марки «Lada 217030» державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку попереду по автомобільній трасі Київ-Ковель на 31 км. + 500 метрів (точне місце не встановлено) в смузі для руху в напрямку м. Києва.

В результаті порушення ОСОБА_10 вимог п. 13.1 ПДР, потерпілому - водію автомобіля марки «Lada 217030» державний номерний знак « НОМЕР_2 » ОСОБА_9 , в наслідок ударів об виступаючі частини салону власного автомобіля спричинено тілесні ушкодження, що відносяться до середнього ступеню тяжкості.

В подальшому, формулюючи обвинувачення, слідчий знову вказав, що точне місце досудовим розслідуванням не встановлено. При викладенні фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення, слідчий застосував формулювання: «31 км. + 500 м. автомобільної дороги Київ-Ковель», що є незрозумілим та позбавляє суд можливості призначити даний обвинувальний акт до судового слухання у зв`язку з не встановленням досудовим слідством точного місяця скоєння ДТП.

Отже, у зв`язку із наведеним обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 судом не обирається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України суд, -

ухвалив:
Повернути прокурору обвинувальний акт кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.06.2017 року за № 0001580 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 судом не обирається.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 10 днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде складено у строк до п`яти днів і проголошено 02.05.2018 р. о 08 год. 40 хв.

Суддя: ОСОБА_1