Справа №: 343/952/18
Провадження №: 1-кп/0343/111/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження № 0000251 від 03.05.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

та ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Долина Івано-Франківської області, який проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, згідно ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в сховище.

Злочин вчинено за таких обставин:

02 травня 2018 року близько 12:00 год. ОСОБА_5 неподалік ТЦ «Кошик», що в м.Долина Івано-Франківської області, зустрівся з ОСОБА_6 , якому запропонував вчинити крадіжку металобрухту з новобудов, які знаходяться в м.Долина Івано-Франківської області, для подальшого його збуту на пункт прийому металобрухту. На пропозицію ОСОБА_5 ОСОБА_6 погодився, після чого вони на автомобілі марки ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , поїхали в напрямку вул. Обліски в м.Долина, шукаючи новобудови. Проїжджаючи по вул. Обліски, вони побачили незавершене будівництво житлового будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , вирішили проникнути на територію даного будівництва та вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою особистого збагачення, через отвір у дерев`яному паркані, яким огороджене будівництво, проникли на його територію, де побачили металобрухт, а саме: 3 металеві листи бляхи, загальною вагою 3,5 кг, по ціні 6,30 грн. за кілограм, на загальну суму 22,05 грн.; 2 металеві відра, загальною вагою 2,9 кг, по ціні 6,30 грн. за кілограм, на загальну суму 18,27 грн. та 47 метрів алюмінієвого чотирьохжильного електричного кабелю, по ціні 18,00 грн. за 1 метр, на загальну суму 846,00 грн., які намагалися викрасти, однак не довели свого злочинного умислу до кінця, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були виявлені та затримані власником будівництва ОСОБА_4 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах. При цьому пояснив, що 02 травня 2018 року він гуляв в м.Долина, де біля ТЦ «Кошик» випадково зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , якому запропонував поїхати та пошукати металолом, на що останній погодився. Після цього на автомобілі ОСОБА_6 вони поїхали в напрямку вул. Обліски в м.Долина, шукаючи новобудови. Коли їхали по вул. Обліски, то побачили незавершене будівництво житлового будинку. Паркана не було, він був зламаний. На подвір`ї даного будинку побачили бляху та інші речі, які він разом з ОСОБА_6 вирішили викрасти. Однак, викрасти цей металолом вони не встигли, оскільки господар будинку загородив їм дорогу і сказав чекати на приїзд працівників поліції. Він розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє подібного ніколи не вчиняти та просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні також повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах, вказавши, що повністю підтримує пояснення ОСОБА_5 . Додатково пояснив, що автомобіль ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , на якому він в той день їздив,належить його дідусеві. У вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що більше подібного ніколи вчиняти не буде та просить його суворо не карати.

Так як обвинувачені в судовому засіданні свою вину визнали повністю та дали суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів в даному кримінальному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинувачених, сумнівів у добровільності та істинності позиції яких в суду немає, потерпілого та дослідженням доказів, що характеризують обвинувачених.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно 02 травня 2018 року близько 12:00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проникли на територію його новобудови, що знаходиться по АДРЕСА_3 та намагалися викрасти металобрухт. Йому зателефонувала сусідка і повідомила, що якісь підозрілі хлопці перебувають на подвір`ї його будинку, вона також викликала працівників поліції. Він одразу ж прибіг на місце, так як проживає поряд, і побачив автомобіль, в багажник якого хлопці вже погрузили бляху і також встигли змотали дріт. Він затримав їх на місці події і разом дочекалися приїзду працівників поліції. Після вчинення крадіжки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приходили до нього і щиро просили пробачення, майно йому повернуто, він претензій до обвинувачених не має, пробачає їм та просить суворо не карати.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в сховище.

Обираючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинувачених обставин не встановлено.

До пом`якшуючих покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обставин суд відносить повне визнання ними своєї вини, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він неодружений, не працює, має середню освіту, несудимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він неодружений, не працює, має середню освіту, згідно зі ст. 89 КК України раніше несудимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд також керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за наявності вищеназваних пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням думки потерпілого, який просив суворо їх не карати, того факту, що злочин не закінчено, невеликої вартості викраденого, молодого віку обвинувачених, стану здоров`я ОСОБА_6 , який часто хворіє після перенесеної в 2014 році важкої травми, суб`єктивного відношення обвинувачених до вчиненого, суд вважає, що відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід застосувати ч.1 ст. 69 КК України та при призначенні їм покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 185 ч.3 КК України, за якою їх визнано винними, обравши його у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і попередження вчинення ними нових злочинів та відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й їх особам та меті покарання.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не обирався.
Судових витрат у кримінальному провадженні не має.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та, застосувавши ч.1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та, застосувавши ч.1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.
Речові докази в кримінальному провадженні: автомобіль марки ВАЗ 21013, червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_8 ; три листи бляхи, два відра та 47 метрів електричного кабелю повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також прокурору.

Суддя: