Справа № 466/7885/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0003598 від 19.09.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у приміщенні непрацюючої котельні, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 4, помітив предмет, схожий на гранату, яку у подальшому у цьому ж приміщенні умисно переховав, чим привласнив знайдене.

Продовжуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 умисно, без передбаченого законом дозволу, у приміщенні непрацюючої котельні, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 4 зберігав корпус ручної наступальної гранати РДГ-5 промислового виробництва та підривником УЗРГМ «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення, які згідно висновків експерта № 2/135е, № 3/998 від 28.09.2018 року придатні до вибуху та відносяться до вибухових пристроїв та боєприпасів, які в подальшому, при проведенні огляду місця події, вилучено працівниками Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

02.10.2018р. в суд прокурором подано обвинувальний акт та угоду від 28.09.2018 року, яка укладена між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 про визнання обвинуваченим ОСОБА_4 винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав умови угоди, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні висловив думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам ч. 4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, чи він розуміє вказані в ч. 4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 28.09.2018 року, укладеної між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, сторони погодились про повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості за ч.1 ст.263 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Узгоджене сторонами покарання виді позбавлення волі строком на три роки відповідає санкції ч.1 ст.263 КК України.

Суд дійшов переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки, встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Речові докази по справі, які згідно постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 26.09.2018 року визнані речовими доказами та передані на зберігання, а саме - граната РДГ-5 та підривник УЗРГМ «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ», під час проведення вибухово-технічної експертизи №2/135е від 28.09.2018 року знищено.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз у розмірі 3718,00грн. в дохід держави.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 468-469, 472, 473-475КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2018 року, між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 з одного боку, обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 3718,00грн. витрат за проведення експертиз № 2/135е, № 3/998 від 28.09.2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1