У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 р. м. Кобеляки

Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000570, відомості про яке внесено до ЄРДР від 18.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

Встановив:

Старший слідчий Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся 19.09.2018 до суду з клопотанням у межах кримінального провадження № 0000570, відомості про яке внесено до ЄРДР від 18.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про накладення арешту на вилучене 18.09.2018 під час огляду місця події майно, а саме на автомобіль ЗИЛ 133 ГЯ д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, користування та доручити його зберігання на майданчику для затримання транспортних засобів Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17, Полтавської області.

За вказаним фактом слідчим відділенням Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області було внесено відомості до ЄРДР №0000570 від 18.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, заслухавши старшого слідчого ОСОБА_3 та володільця майна ОСОБА_4 , який прохав суд передати транспортний засіб йому на зберігання, дійшов такого висновку.

З клопотання вбачається, що 18.09.2018 під час перереєстрації транспортного засобу ЗИЛ 133 ГЯ д.н.з. НОМЕР_1 у відділенні ТСЦ-5346 РСТ МВС України, що розташований в с. Бутенки, вул. Зоріна, 7а, Кобеляцького району Полтавської області було виявлено, що ідентифікаційне номерне позначення двигуна піддавалось зміні не в умовах заводу виробника, шляхом перезакріплення заводської таблички з номером двигуна « НОМЕР_2 ».

Згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_3 , власником транспортного засобу ЗИЛ 133 ГЯ д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

Автомобіль ЗИЛ 133 ГЯ днз НОМЕР_1 був вилучений у користувача гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження та збереження його як речового доказу.

Підставою арешту автомобіля ЗИЛ 133 ГЯ д.н.з. НОМЕР_1 є те, що майно вважається важливим речовим доказом злочину, а його повернення користувачу може негативно вплинути на його збереження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, прохав його задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку слідчого, взявши до уваги прохання володільця майна, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Арешт на майно накладається винятково на підставі ухвали слідчого судді. Тобто єдиними засобом позбавити можливості використовувати майно, яке набуте злочинним шляхом або з іншої мети - це його арешт.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи викладене вище, а також те, що в цьому випадку описаний автомобіль з усіма його складовими, які є невід`ємною частиною цього автомобіля, який є важливим речовим доказом та предметом злочину, а його повернення користувачу може негативно вплинути на його збереження, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу потрібно накласти на нього арешт, однак передати його на зберігання володільцю ОСОБА_4 , без права відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні № 0000570, відомості про яке внесено до ЄРДР від 18.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 18.09.2018 під час огляду місця події майно, а саме на автомобіль ЗИЛ 133 ГЯ днз НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування .

Передати автомобіль ЗИЛ 133 ГЯ днз НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є його володільцем, на зберігання без права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Копію ухвали направити старшому слідчому Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , прокурору Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та володільцю майна ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді, протягом п`яти днів, з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя