АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ "Вітал Груп Девелопмент" та АТ "ЗНВКІФ "Інвест Гарант" на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а подана скарга виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України, тому з посиланням на ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за скаргою.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ТОВ "Вітал Груп Девелопмент" та АТ "ЗНВКІФ "Інвест Гарант" подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого ________________________________________
Справа №11-сс/796/4628/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
судді скасувати та направити справу для розгляду по суті в суд першої інстанції.
Проте, згідно ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а в даному випадку слідчим застосовано неналежну правову процедуру, оскільки, всупереч вимогам ст.ст. 2, 8, 40, 110, 170 КПК України, без звернення до слідчого судді, у відношенні особи здійснюються процесуальні дії. які не передбачені кримінальним процесуальним законом та виходять за межі компетенції слідчого, та фактично є незаконним та необґрунтованим арештом і мають наслідком обмеження підприємства у здійснення підприємницької діяльності.
Тому, постанова заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 12 грудня 2017 року є абсолютно незаконною і підлягає скасуванню, а подана на неї скарга підлягає розгляду у судовому порядку, з огляду на загальні вимоги ст.ст. 8, 55 Конституції України та конвенційних зобов`язань України.
Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, адвокат ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого, оскільки подана скарга виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.
Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме - можуть бути оскаржені:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;
91) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Отже, серед переліку рішень слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, не міститься рішення слідчого про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів.
А, відтак, як вірно встановив слідчий суддя, адвокатом ОСОБА_5 подано скаргу на рішення слідчого, яке не підлягає оскарженню на досудовому розслідуванні.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону та слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо можливості оскарження в суді того рішення слідчого, про яке йдеться у скарзі, котрі адвокатом ОСОБА_5 оскаржені фактично в аспекті положень ст. 55 Конституції України та ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, щодо гарантованого кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та на ефективний засіб юридичного захисту його порушеного права в національному органі, то слід вказати наступне.
У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.
Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
При цьому, частина 1 ст. 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження в окремому провадженні рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Водночас в ч. 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 315 цього Кодексу.
Таким чином, кримінальним процесуальним законом не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження зазначених дій на відповідній стадії кримінального провадження, яка в даному випадку не була дотримана адвокатом ОСОБА_5 , що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом прав відповідних Товариств у відповідній стадії кримінального провадження чи в іншому виді судочинства, з огляду на положення ч. 12 ст. 100 КПК України, якою встановлено, що спір щодо належності речей, що підлягають поверненню, підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчим суддею суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 постановлено з дотриманням положень ст.ст. 303, 304 КПК України, а тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3