Справа №562/4539/17
У Х В А Л А
20.07.2018 року

Здолбунівський районний суд
Рівненської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
під час підготовчого судового засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 30000732, відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 186 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Здолбунівського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 30000732, відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 186 КК України .

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2018 року ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 186 КК України засуджено до 4 ( чотирьох) років та 1 ( одного) місяця позбавлення волі.

12 червня 2018 Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області вирок Здолбунівського районного суду від 05.02.2018 року скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд до Здолбунівського районного суду . Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишено тримання під вартою.

В судовому засіданні, процесуальним прокурором заявлено клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб, оскільки до закінчення строку тримання його під вартою розгляд справи не може бути завершений, а ризикі встановлені ст.177 КПК не втратили своєї актуальності.
На думку прокурора на даний час продовжують існувати ризики, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків, а також перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином з метою уникнення відповідальності та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Обвинувачений та його захисник заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили змінити на більш мякий запобіжний захід, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та відсутності достатніх підстав для врахування проголошених прокурором наявних ризиків встановлених ст. 177 КПК України.

Крім того, захисником обвинуваченого в судовому засіданні було заявлено клопотання про заміну відносно його підзахисного запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід. Захисник обвинуваченого обґрунтовує свої вимоги тим, що на сьогоднішній день, потреби у застосуванні такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не має, а тому він повинен бути змінений на інший запобіжний захід, який так само зможе забезпечити виконання покладених на нього обовязків.
В судовому засіданні також заявлено клопотання декпутатом Рівненської обласної Ради ОСОБА_6 про особисту поруку щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
В поданій до суду заяві ОСОБА_6 просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із утримання під вартою на його особисту поруку. Обгрунтовуючи свою Заяву ОСОБА_6 зазначає, що йому віломі обставини даної справи.Підстав для утримання ОСОБА_4 під вартою на його думку немає, тому він ручається за виконання Осташевським покладених ст. 194 КПК України на нього обов`язків.Усі права та обов`язки особистого поручителя йому роз`яснені та відомі.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання захисника обвинуваченого та депутата Рівненської обласної Ради ОСОБА_6 наполягав на продовженні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання прокурора відносно продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання захисника обвинуваченого, щодо зміни запобіжного заходу підлягає до задоволення, та зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з наступних підстав.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Під час вирішення питання про заміну запобіжного заходу ОСОБА_4 судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Так, обвинувачений перебуває під вартою з жовтня 2017 року. Дана справа вже розглядалася Здолбунівським районним судом Рівненської області та ухвалою Апеляційного суду Рівненської області передана на новий повторний судовий розгляд. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування від 31.10.2017року. Досудове розслідування у справі завершено,справа скерована до суду та розглядалася судом.
Отже, враховуючи вищевикладене, а також наявність постійного місця проживання обвинуваченого, сімейний стан, міцні соціальні зв`язкі, а саме, те, що стороною обвинувачення не доведено ризику можливого впливу на потерпілих, свідків та не доведено ризик переховування обвинуваченого від суду, а також громадянську позицію останнього, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.
Щодо заявленого депутатом Рівненської обласної Ради ОСОБА_6 клопотання про передачу обвинуваченого під особисту поруку то даний запобіжний захід на думку суду є занадто м`яким, враховуючи особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений раніше притягавався до кримінальної відповідальності за умисні тяжкі злочини.Притягнення ОСОБА_4 до відповідальності в черговий раз свідчить про недостатність його перевиховання та твердого вступу на шлях виправлення , вчинння злочину під час іспитового строку за попереднім вироком суду, а тому вказана особа на думку суду не довела того, що вона заслуговує на довіру . В той же час, суд вважає, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого на час судового розгляду слід змінити йому запобіжний захід на з тримання під вартою на домашній арешт з певними обмеженнями та контролем з боку правоохоронних органів.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить в подальшому дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 177, 181, 183, 331 КПК України, - суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про заміну обраного раніше обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід задовольнити .
Депутату Рівненської обласної Ради ОСОБА_6 у задоволенні заяви про особисту поруку над ОСОБА_4 відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Звільнити ОСОБА_4 з під варти негайно у залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до Здолбунівського районного суду Рівненської області за першою вимогою, без дозволу суду не залишати місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити обвинувачуваному ОСОБА_4 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати на виконання Здолбунівському відділеню поліції Острозького ВП ГУНП в Рівненській області.
Острозькому ВП ГУНП після постановлення ОСОБА_4 на облік, повідомити про це Здолбунівський районний суд Рівненської області.
Встановити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обовязків, покладених судом, - два місяці з моменту постановлення ухвали, тобто з 20 липня 2018 року до 17 вересня 2018 року включно.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області на 11 годину 00 хвилин 10 вересня 2018 року ( м. Здолбунів вул. Незалежності, 10 Рівненської області).
Викликати в судове засідання обвинуваченого, захисника, потерпілу.
Розглянути кримінальне провадження з участю прокурора.
Ухвала окремо оскарженню не підлягає.
Суддя: