УХВАЛА
Єдиний унікальний номер №440/539/16-к
Провадження №1-кс/440/32/2018
10 серпня 2018 року м. Буськ
Слідчий суддя Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Буську скаргу ОСОБА_3 на нездійснення слідчим, прокурором процесуальних дій, які вони зобов`язані були вчинити у визначений КПК строк,-
ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на нездійснення слідчим, прокурором процесуальних дій, які вони зобов`язані були вчинити у визначений КПК строк. Уточнивши скаргу просить:
Скаргу обгрунтовує тим, що відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Суд зобов`язаний застосовувати Конвенцію в силу ч.4, 5. ст. 9 КПК України.
Згідно з положеннями частин 1, 4 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а також кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 24 КПК України Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 1 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо.
В провадженні слідчого СВ Буського відділення Кам`янко - Бузького відділу поліції ОСОБА_6 з 17 листопада 2015р. перебувало кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КК України.
10 квітня 2017 року ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КК України.
19 квітня 2017року ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_4 о 09 год. 10 хв. з`явились до слідчого СВ Буського відділення Кам`янко - Бузького відділу поліції ОСОБА_6 та через канцелярію відділу поліції о 09 год. 10 хв. подали два клопотання про залучення захисника підозрюваної у кримінальному провадженні та про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку передбаченому ст. 221 КПК України та долучили до них всі передбачені законом документи.
Статтею 221 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.
Однак слідчий Гнида та прокурор Коченаш в порушення вимог статей 8, 9, 17, 20, 22, 24, 39, пунктів 5, 8-10, 13-16 частини 3 ст. 42, п.3 ч. 2 ст. 87, п.3 ч.1 ст.77, 92, п.2 ч.1 ст.219 КПК України відмовив стороні захисту в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження відповідно до вимог передбачених ст.221 КПК України чим грубо порушили право на захист ОСОБА_3 та змінили порядок досудового розслідування.
Свою відмову в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження відповідно до вимог передбачених ст.221 КПК України слідчий Гнида пояснив вказівкою прокурора ОСОБА_5 від 19 квітня 2017року про завершення досудового розслідування та надання сторонам матеріалів справи в порядку передбаченому ст.290 КПК України.
Слідчий з прокурором вважають досудове розслідування по даній справі завершеним, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинуваного акту, тому сторона захисту не може ознайомитись з матеріалами кримінального провадження в порядку визначеному ст.221 КПК України, а може ознайомитись з матеріалами справи лише в порядку визначеному ст.290 КПК України, що вбачається з листа слідчого № 2188/51/02-2018 від 19.04.2017року.
Письмовим доказом цього є також письмове повідомлення слідчого № 2185/51/02-2018 від 19.04.2017року стороні захисту про завершення досудового розслідування.
Таким чином слідчий Гнида та прокурор Коченаш навмисно, неодноразово, грубо порушили права, свободи та законні інтереси сторони захисту, а саме право на захист ОСОБА_3 та змінили порядок досудового розслідування на користь потерпілої особи чим надали їй протиправні переваги.
Позбавили підозрювану ОСОБА_3 права на захист на стадії від оголошення їй про підозру та пред`явили їй обвинувальний акт, що є грубим, навмисним порушенням гарантованого Конституцією України, та ст. 7-10,20, пп. 5, 8-11, 13-16 ч.3 ст. 42, п. З ч. 2 ст. 87 КПК України.
Позбавили підозрювану ОСОБА_3 на цій стадії скористатись правами передбаченими пп.5, 8-11, 13-16 ч.3 ст. 42, п. З ч. 2 ст. 87 КПК України.
Змінили строки та порядок досудового розслідування визначені ст. 29, п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України.
Обминули стадію кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення і перейшли до стадії завершення досудового розслідування та складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акту.
Статтею 20 КПК України, підозрюваний має право на захист, який полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим кодексом.
Слідчий та прокурор грубо, навмисно, неодноразово порушили основні принципи кримінального судочинства, не забезпечили ОСОБА_3 право на захист та вимоги передбачені пунктами 5, 8-10, 13-16 частини 3 ст. 42 КПК України, якими визначено, що підозрюваний має право:
5) давати пояснення, показання з приводу підозри;
8) збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази;
9) брати участь у проведенні процесуальних дій;
10) під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу;
13) заявляти відводи;
14) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 221 КПК;
15) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення;
16) оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом;
Крім цього слідчий Гнида та прокурор Коченаш навмисно, грубо, неодноразово порушили загальні засади кримінального провадження:
- верховенства права;
- рівність перед законом і судом;
- повагу до людської гідності;
- презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини;
- права сторони захисту на подання доказів, участі у проведенні процесуальних дій;
- забезпечення права на захист;
- змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;
- безпосередність дослідження показів, речей і документів;
-забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Крім цього слідчий та прокурор не вчинили процесуальної дії по ознайомленню сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку визначеному пунктом 14 частини 3 ст. 42, ст. 221 КПК України чим позбавили підозрювану ОСОБА_3 право на захист та протиправно змінили порядок досудового розслідування.
Частиною 2 статті 93 КПК України, передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Слідчий зобов`язаний проводити слідчі (розшукові) дії; здійснювати інші повноваження, що передбачено ст.40 КПК України.
Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
- винуватість, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення;
- вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням;
- обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;
Статтею 92 КПК України, передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.
Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, що передбачено частиною 1 ст.40 КПК України.
В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вимоги вказані у скарзі та уточнення до скарги підтримав у повному обсязі.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 проти скарги заперечив та пояснив, що досудове розслідування проведено згідно чинного КПК, жодних порушень не допущено.
Слідчий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився про причину неявки суд не повідомив.
Вивчивши матеріали скарги вважаю, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.
Досудове розслідування з часу внесення відомостей про кримінальне правопорушення до повідомлення ОСОБА_3 про підозру тривало 1 рік 4 місяці 25 днів, а з часу повідомлення її про підозру до прийняття рішення про завершення досудового розслідування 7 днів.
В даному випадку слідчим та прокурором прийнято рішення про завершення досудового розслідування в межах граничного строку. Вважаю даний строк досудового розслідування нерозумним, таким, що порушив право ОСОБА_3 на захист. А тому скарга підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. ст. 7-10, 17, 20, 28, пп. 5, 8-11, 13-16 ч.3 ст. 42, п. З ч. 2 ст. 87, ч.3 ст. 93, ч. 1, 3,5, 6 ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 219, ст. 220, ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 304, 314- 316 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 на нездійснення слідчим, прокурором процесуальних дій, які вони зобов`язані були вчинити у визначений КПК строк - задоволити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1