АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/9429/16-к Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/144/18 Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Липецьк РФ, громадянку України, з середньо-спеціальною освітою, працюючу без офіційного працевлаштування в теплицях різноробочим, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судиму,
Визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 185 КК України та їй призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування покарання, якщо з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (до його створення - без погодження кримінально-виконавчої інспекції); періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (до його створення - кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (до його створення - кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, понесені при провадженні судової товарознавчої експертизи №4252 від 15.08.2016 року, в сумі 263,88 грн.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст.. 100 КПК України.
Згідно вироку ОСОБА_7 , 01 серпня 2016 року в період часу з 08:00 год. до 19:00 год., знаходячись в квартирі свого знайомого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де проводила ремонтні роботи, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, у відсутності ОСОБА_8 взяла електричну дриль торгової марки Stern, модель ID13Z, вартість якої на момент скоєння злочину згідно висновку експерта №4252 від 15.08.2016, з урахуванням зносу, складає 285,71 грн., яка належить ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати.

Ухвалити свій вирок та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Зазначає, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, оскільки санкція ч.1 ст. 185 КК України не передбачає призначення покарання у вигляді обмеження волі, яке було призначено обвинуваченій ОСОБА_7 ..

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну

колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 404 КПК України Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до п.4 ч.1ст. 409 КПК України підставою для підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Санкцією ч.1 ст. 185 КК України передбачено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

В той же час, судом призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, але таке покарання не передбачено санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Таким чином, твердження апелянта про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій покарання є обґрунтованим.
В той же час, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо необхідності призначення ОСОБА_7 за ч.1ст. 185 КК України найсуворішого з видів покарань - позбавлення волі,

З матеріалів провадження вбачається, що під час розгляду зазначеного кримінального провадження ОСОБА_7 повністю визнала себе винною, просила врахувати, що вчинення злочину було зумовлено тяжким матеріальним становищем.
Прокурор в судовому засіданні підтвердив факт активного сприяння ОСОБА_7 досудовому розслідуванню.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом досліджено дані про її особу, а саме, що обвинувачена працює без офіційного працевлаштування на теплицях, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше судима.

У якості обставин, що пом`якшують покарання визнано те що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяла досудовому розслідуванню та вчинила злочин через тяжке матеріальне становище.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Крім того, колегія суддів констатує, що тяжких наслідків від злочину, який вчинила ОСОБА_7 не настало, а викрадене майно повернуто потерпілому ОСОБА_8 ..
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Отже, на думку колегії суддів для досягненню мети встановленої в ст. 50 КК України, ОСОБА_7 належить призначити покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді -