справа № 165/1083/18
провадження №1-кс/165/354/18

Нововолинський міський суд Волинської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2018 року м. Нововолинськ
встановив:
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 28.04.2018 року близько 24.00 години група невстановлених осіб, перебуваючи поблизу будинку №24 по проспекту Дружби в м. Нововолинську відкрито, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, викрала з кишень ОСОБА_5 гроші в сумі 3000 гривень, мобільний телефон Samsung Galaxy J1 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з вмонтованою сім карткою НОМЕР_3 та флеш карткою, завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень.
Слідчий вказує, що в ході огляду місцевості 02.05.2018 року у м. Нововолинську по вул. Нововолинській, 15, ОСОБА_5 добровільно видав для долучення до матеріалів провадження та проведення досліджень гаманець з якого зловмисниками 28.04.2018 року викрадено грошові кошти. Зазначає, що вказана річ є предметом вчинення злочину, вона має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки в розумінні ч. 1ст. 98 КПК України можу бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий вказує, що беручи вищевикладене, з метою збереження речових доказів виникла необхідність накладення арешту на майно, а саме гаманець, вилучений 02.05.2018 року в ході огляду місцевості у гр. ОСОБА_5 , просить клопотання задовольнити.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частиною другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить його задоволити з підстав викладених у клопотанні.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно гаманець, вилучений 02.05.2018 року в ході огляду місцевості у громадянина ОСОБА_5 та знаходяться у Нововолинському ВП Володимир-Волинському ВП ГУНП у Волинській області, за адресою: вул. Нововолинська, 15, м. Нововолинськ.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим Нововолинського відділення Володимир-Волинського ВП ГУНП України у Волинській області чи прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя підпис

Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_6