Справа № 191/1178/18
Провадження № 1-кп/191/93/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 13 березня 2018 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1981 році у серпні місяці 22 дня в м. Синельникове, Дніпропетровської області, українця, гр. України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 09.03.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185. ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 25.12.2013 року з Синельниківської ВК №94;

30.11.2016 року до Синельниківського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт за ч.3 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 09.03.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185. ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 25.12.2013 року з Синельниківської ВК №94, 30.11.2016 року до Синельниківського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт за ч.3 ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Так, повторно, приблизно о 21.00 годині 13.03.2018 року ОСОБА_3 , знаходився в стані алкогольного сп`яніння та бажаючи продовжити вживання спиртних напоїв, але не маючи на це кошти, у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло обрав як об`єкт посягання приватний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, ОСОБА_3 , в цей же день (13.03.2018) приблизно о 21.10 годині, знайшовши на території вищевказаного подвір`я сокиру та застосовуючи її розбив віконне скло та проник в приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні будинку, а саме на кухні побачив потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка побачивши його намагалась викликати поліцію за допомогою належного їй мобільного телефону «Samsung GT-E 12001» в корпусі синього кольору, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «МТС» з номером НОМЕР_1 .

Після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на повторне, умисне відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи раптово виниклий намір ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_5 та відкрито викрав у неї мобільний телефон «Samsung GT-E 12001» в корпусі синього кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №20/03 від 14.03.2018 року становить 341 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «МТС» з номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє та побіг до виходу з будинку. Знаходячись в коридорі будинку за вказаною адресою, продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий умисел, відкрито викрав алюмінієву миску, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном вибіг з будинку, чим отримав можливість розпоряджатися викраденим майном, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальний збиток на загальну суму 341, 00 грн. (триста сорок одну гривню).

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 3 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 13 березня 2018 року, він знаходячись у алкогольному сп`янінні проник до будинку по АДРЕСА_2 , де відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільним телефоном «Samsung GT-E 12001». В скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 , суду показала, що 13 березня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись у алкогольному сп`янінні проник до її будинку по АДРЕСА_2 , де відкрито заволодів її майном мобільним телефоном «Samsung GT-E 12001». Мобільний телефон їй повернуто.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого та потерпілої, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства та відбування призначеного покарання, вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження інших правопорушень є призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Речові докази після набрання вироком законної сили: сокиру слід повернути потерпілій, мобільний телефон «Samsung GT-E 12001» слід залишити потерпілій за належністю.

Міру запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили, з метою уникнення ризику переховування обвинуваченого від органів поліції та суду.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

Обчислювати строк покарання ОСОБА_3 з моменту затримання - 14 березня 2018 року.
Залишити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази після набрання вироком законної сили: сокиру слід повернути потерпілій ОСОБА_5 , мобільний телефон «Samsung GT-E 12001» слід залишити потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1