АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №635/1977/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1331/18 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

07 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12.01.2018р. відносно ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволена клопотання захисника про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого ОСОБА_10 та на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - останнього звільнено від відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, призначеного за вироком Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2017р. за ч.2 ст.286 КК України.

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_10 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він має неповнолітнього сина у відношенні якого не позбавлений батьківських прав, засуджений за необережний злочин який не є особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію у 2016 році» поліпшує становище засудженого, зокрема, передбачає звільнення його від відбування призначеного покарання, при цьому суд не приймає до уваги заперечення потерпілої та її представника оскільки вони не ґрунтуються на нормах закону.

Потерпіла у поданій апеляційній скарзі, не погоджується з висновком суду, а тому просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою клопотання захисника залишити без задоволення. Так, в обґрунтування своєї позиції потерпіла посилається на недотримання судом морально-етичних норм.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника в підтримку поданої апеляційної скарги, з`ясувавши позицію решти учасників судового провадження, які підтримав рішення районного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.85 Конституції України до повноважень Верховної Ради України належить прийняття законів.

Керуючись принципом гуманізму, відповідно до ст.92 Конституції України яка встановлює, що амністія оголошується Законом України Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про амністію у 2016 році».

Порядок та підстави її застосування визначаються не лише Законом України «Про амністію у 2016 році», а й Законом України «Про застосування амністії в Україні»(базовим законом) та Кримінальним кодексом України. Згідно з положеннями ст.86 КК України та ст.1 базового закону, амністія повне або часткове звільнення від відбування покарання, оголошується вона законами стосовно певної категорії осіб.

У ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» вказано: «Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань …» отже вказана норма має імперативний характер і не наділяє суд дискреційними повноваженнями щодо суті прийнятого рішення.

З теоретичної точки зору загально відомо, що під амністією розуміється нормативно-правовий акт (закон), який приймається Верховною Радою України відповідно до норм кримінального законодавства стосовно індивідуально не визначеного кола осіб, що відповідає в самому законі ознаками, що містять кримінально-правові норми імперативного характеру, і має обмежений період дії, відповідно до якого особи, які вчинили злочин, можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності, особи, засуджені за вчинення злочину, можуть бути звільнені як від основного, так і додаткового покарання повністю або частково, або призначене покарання може бути замінене більш м`яким видом.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що дотримання морально-етичних норм при прийнятті амністії покладається на Верховну Раду України і не відноситься до компетенції суду, який по суті позбавлений права вибору рішення при застосуванні амністії.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілої залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12.01.2018р. відносно ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді