Справа № 461/3285/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/348/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст. 119 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочна Миколаївського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08 травня 2018 року про відсторонення підозрюваного від посади,
з участю прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

потерпілих: - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області ОСОБА_8 задоволено. Відсторонено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на строк два місяці.
Вилучено на час відсторонення від посади ОСОБА_7 документи, які посвідчують обіймання ним посади.
Строк дії ухвали до 08.07.2018 року.
Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до переконання, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, перебуваючи на займаній посаді, може негативно впливати на хід досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків, узгоджувати свої показання з іншими співучасниками чи продовжити злочинну діяльність, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08 травня 2018 року скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про відсторонення від посади.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що слідчий суддя зробив помилковий висновок про наявність ризиків, зазначених у статті 155 КПК України, не перевірив обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Окрім цього, захисник підозрюваного покликається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, в такій містяться лише цитати із клопотання та закону без наведення доводів, переконливих мотивів та доказів, якими суд обґрунтовує своє рішення.

На його переконання, слідчий суддя перейняв на себе функції сторони обвинувачення, вживши заходів, про які прокурор у клопотанні не просив, а також припустився у резолютивній частині ухвали до формулювання про вилучення документу, які неможливо виконати.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора та потерпілих, які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просять суд відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.

Частиною першою ст. 154 КПК України визначено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до ч.2 ст.157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 09 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000050, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.365 та ч.1 ст.185 КК України.

07 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 та ч.1 ст.119 КК України.

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у перевищенні влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходить за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, які спричинили тяжкі наслідки, вчинених групою осіб, а також у вбивстві через необережність.

Зокрема органом досудового розслідування встановлено, що 09 лютого 2018 року близько 00 год. 30 хв. екіпаж «Т1», а також екіпаж «тактичної групи» «Т2», до складу якого входили працівники УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , прибули у центральну частину міста Львова до ТЦ «Магнус», після чого усі вказані працівники поліції, які були одягнені у форменний одяг, мали при собі табельну вогнепальну зброю та спецзасоби, спільно, без будь-якої видимої службової необхідності, не отримавши жодної заяви чи повідомлення про вчинені, або такі, що готуються, правопорушення, або вказівки керівництва, спільно прийняли рішення зайти в заклад «Національна лотерея», що розташований на вул.Куліша, 4 у м.Львові. Після чого вказані особи усупереч положенням ч.2 ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, розпочали проводити поверхневу перевірку окремих осіб, які знаходилися у приміщенні.

При цьому, ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_16 , всупереч вимогам ч.1 ст.34 Закону, розпочав проводити його особистий обшук, не будучи особою, уповноваженою проводити обшук і не маючи на те будь-яких законних підстав. Після чого, ОСОБА_15 зауважив, що ОСОБА_17 кинув собі до рота предмет, який до того перебував у лівій внутрішній кишені його куртки, обурившись такою поведінкою ОСОБА_18 та діючи на ґрунті раптово виниклого неприязного ставлення до останнього та продовжуючи дії, що явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності підстав, передбачених ч.1 ст.44, ч.3 ст.45 Закону, ОСОБА_15 у групі осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_12 , незаконно застосували до ОСОБА_16 фізичну силу, порушуючи при цьому порядок її застосування.

Так, ОСОБА_15 руками утримував ОСОБА_16 за капюшон куртки та ліву руку, після чого до його незаконних дій стосовно ОСОБА_16 , які супроводжувалися насильством, приєднались інші працівники поліції, зокрема ОСОБА_20 допомагав ОСОБА_15 утримувати ОСОБА_16 , а ОСОБА_19 з метою подолання нібито опору потерпілого, перевищуючи свої службові повноваження, умисно наніс удар ОСОБА_16 правою рукою в грудну клітку, від чого останній почав падати, однак ОСОБА_15 утримував його за шию лівою рукою, зігнутою у лікті, після чого ОСОБА_19 схопив ОСОБА_16 за голову, намагаючись підняти його обличчя вгору. У подальшому, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, продовжуючи безпідставно і незаконно застосувати до ОСОБА_16 фізичну силу, фактично вчиняючи відносно ОСОБА_16 незаконні насильницькі дії, ОСОБА_15 , ОСОБА_20 і ОСОБА_19 утримували ОСОБА_16 за руки та одяг, а ОСОБА_14 і ОСОБА_7 , приєднавшись до вказаних дій, почали викручувати руки ОСОБА_16 за спину, після чого повалили його на землю.

Внаслідок описаних дій вказаних вище працівників поліції, які супроводжувалися насильством, що завдало потерпілому фізичну біль та страждання, предмет, який перебував у порожнині рота ОСОБА_16 , перемістився до його дихальних шляхів, що спричинило подальший розвиток у нього механічної асфіксії.

Надалі, незважаючи на те, що ОСОБА_16 перебував на підлозі у безпорадному та знерухомленому стані, а працівникам поліції було достовірно відомо про погіршення самопочуття ОСОБА_16 та перебування у його ротовій порожнині стороннього предмета, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли їх передбачити, а саме спричинення шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_16 , перевищуючи свої службові повноваження та продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 утримували ОСОБА_16 у лежачому положенні, який на той час перебував при свідомості, чим позбавили його можливості вийняти сторонній предмет із ротової порожнини, натомість підняли останнього з підлоги та кинули його знову, а ОСОБА_7 вдарив його кулаком у спину. Будь-яких дій щодо надання йому медичної допомоги ОСОБА_16 не розпочато, натомість усупереч вимогам Закону, незважаючи на те, що останній намагався вчинити дії по самодопомозі, ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , не маючи на те законних підстав, застосували спеціальний засіб, а саме одягнули на руки ОСОБА_16 одноразові пластикові засоби стримуючої дії.

Внаслідок незаконних насильницьких дій ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ОСОБА_12 в частині безпідставного застосування фізичної сили та спецзасобу до ОСОБА_16 , позбавлення його можливості надати собі самодопомогу та звільнити дихальні шляхи від стороннього предмету, які явно виходили за межі наданих працівникам поліції прав і повноважень, спричинено смерть ОСОБА_16 внаслідок механічної обтураційної асфіксії від закриття просвіту дихальних шляхів стороннім предметом прозорим поліетиленовим пакетом у зім`ятому стані.

З урахуванням наведених у клопотанні прокурора обставин та долучених до нього матеріалів, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 зазначених вище кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними доказами, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , (а.к.14-21), показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 (а.к.42-112, 127-131, 138-141), протоколом огляду місця події від 09 лютого 2018 року (а.к.43-47), протоколами огляду відеозаписів від 15 лютого 2018 року, 05 травня 2018 року (а.к.113-118, 133-137), висновками експертів №118/2018, №3/169, №24 (а.к.29-41, 119-126).
Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 є чинним працівником поліції, проходить службу на посаді інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, при цьому підозрюється у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення, пов`язаного із перевищенням влади або службових повноважень, у зв`язку з чим може негативно впливати на хід досудового розслідування, впливати на свідків з метою зміни ними показань, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, у якій він є підозрюваним, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань у ході досудового розслідування, узгоджувати свої показання з іншими співучасниками, тим самим перешкоджати проведенню досудового розслідування та встановленню істини у кримінальному проваджені.
Приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи конкретні обставини провадження, міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем його роботи і постійного місця проживання, а також наслідки відсторонення підозрюваного від посади для інших осіб, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про необхідність відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади, адже подальше його перебування на посаді інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до визначеного слідчим суддею часу є неможливим з огляду на необхідність забезпечення швидкого, повного та об`єктивного досудового розслідування, і такі потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Посилання захисника підозрюваного в апеляційній скарзі на ті обставини, що стороною обвинувачення не зібрано та не надано, а слідчим суддею не зазначено в ухвалі про відсторонення ОСОБА_7 від займаної ним посади доказів, які би підтверджували наявність ризиків для застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження, не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, подане прокурором клопотання відповідає вимогам ч.2 ст.155 КПК України, зокрема таке містить короткий виклад обставин вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з яким подається клопотання, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність , виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини , посаду, яку обіймає особа , виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного сприяло вчиненню кримінального правопорушення , а також виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження, протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Наведені прокурором обставини підтверджені долученими матеріалами, яким слідчий суддя надав належну оцінку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

На переконання апеляційного суду, долучені прокурором до клопотання докази у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні винних суспільно небезпечних протиправних діянь за обставин, наведених у клопотанні, а питання винуватості чи невинуватості, правильності кваліфікації діянь, обґрунтованості розміру заподіяної шкоди на даному етапі провадження не можуть бути предметом перевірки слідчого судді, суду, оскільки суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, відтак доводи апеляційної скарги адвоката в цій частині є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Відповідно ч.3 ст.157 КПК України, за наслідками розгляду клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: мотиви застосування або відмови у задоволенні клопотання про відсторонення від посади; перелік документів, які посвідчують обіймання особою посади та які підлягають поверненню особі або вилученню на час відсторонення від посади; строк відсторонення від посади, який не може становити більше двох місяців; порядок виконання ухвали.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, така містить у собі мотиви застосування заходу забезпечення кримінального провадження відсторонення від посади, строк відсторонення від посади, порядок виконання ухвали, а також покликання на вилучення на час відсторонення від посади у підозрюваного ОСОБА_7 документів, які посвідчують обіймання ним посади.

Таким чином, оскаржувана ухвала відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а відсутність в такій чіткого визначеного переліку документів, що підлягають вилученню, не впливає на правильність висновків слідчого судді та не становить перешкоди для звернення прийнятого судового рішення до виконання.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду проходить до переконання, що оскаржувана ухвала є законною й обґрунтовано. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування ухали слідчого судді, колегією суддів апеляційного суду не встановлено, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08 травня 2018 року, якою підозрюваного ОСОБА_7 відсторонено від посади інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4