У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4962/18

№ 1-кс/183/1195/18

17 вересня 2018 рокуСлідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на земельну ділянку та посіви, як речовий доказ по кримінальному провадженню №0000238 відкритого за ознаками ч. 1 ст. 1971 КК України,

встановив:

Новомосковською місцевою прокуратурою під час проведення досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000092 від 19.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України встановлено, що невідомою особою самовільно зайнято земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області площею 10,637 га. за кадастровим номером :01:072:1006.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 128159390 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:072:1006 площею 10,637 га зареєстровано в Мар`янівській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області 13.02.2018 за ОСОБА_5 , підставою виникнення права власності зазначено розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації №1772 від 21.12.2005 р.
Згідно розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації № 1772 від 21.12.2005 «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки на території Василівської сільської ради, колишнє АВОП «Самарське»; земельна ділянка взагалі не передавалась ОСОБА_5
20.07.2018 проведено огляд самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею 10, 637 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, але за межами населеного пункту. В ході якого встановлено, що на вказаній земельній ділянці росте сільськогосподарська культура соняшник.
Врожай соняшника, вирощений на самовільно зайнятій земельній ділянці є фактично речовим доказом використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, за відсутності документів, що підтверджують право користування.
23.07.2017 земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 10.637 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, та якій присвоєно кадастровий номер :01:072:1006, а також посіви соняшника, вирощені на зазначеній земельній ділянці, визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання в її відсутність підтримавши клопотання.
В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність підтримавши клопотання.
Суд дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає клопотання обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню.

Слідчим Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 23 липня 2018р. винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :01:072:1006 загальною площею 10,637 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту та посіви сільськогосподарської культури (соняшнику) на земельній ділянці сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :01:072:1006 загальною площею 10,637 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Такою істотною причиною суд вважає можливість проведення інших дій пов`язаних з незаконним проведенням робіт працівниками господарства на земельній ділянці, що не належить господарству.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказані речові докази підтверджують наявність самого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що згідно ст. 170 КПК України накладення арешту на виявлене майно, яке визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, є необхідною умовою для забезпечення збереження речових доказів і у разі не накладення арешту на вказане майно, можуть бути втрачені сліди кримінального правопорушення, що може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на майно, заборони його використання володільцем, може бути виконане завдання щодо забезпечення збереження слідів кримінального правопорушення та для забезпечення проведення відповідних експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд

-

постановив :

клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , задовольнити, накласти арешт на речові докази :

- земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :01:072:1006 загальною площею 10,637 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту.
- посіви соняшнику на земельній ділянці сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :01:072:1006 загальною площею 10,637 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1