Справа № 467/559/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2018 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка скаргу ОСОБА_4 про зобов`язання прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області розглянути його клопотання у порядку ст. 220 КПК України,-

ВСТАНОВИВ :
15 червня 2018 року ОСОБА_4 подав до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області скаргу на бездіяльність прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , обґрунтовуючи яку посилався на те, що 11 червня 2018 року звернувся до нього з клопотанням, яким просив надати витяг з ЄРДР, як підтвердження виконання ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року, якою прокурора зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 22 травня 2018 року.
В судовому засіданні заявник підтримав свою скаргу, вказував, що в порушення вимог ст. 220 КПК України прокурор не розглянув його клопотання, відповідного витягу з ЄРДР не надав, а тому просив висунуті у скарзі вимоги задовольнити та зобов`язати прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 відреагувати в передбачений ст. 220 КПК України спосіб на його клопотання від 11 червня 2018 року щодо надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Прокурор в судовому засіданні посилався на безпідставність поданої ОСОБА_4 скарги та пояснив слідчому судді, що дійсно ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області було зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 22 травня 2018 року.
Прокурор вказував, що вказана ухвала слідчого судді була оскаржена в апеляційному порядку, проте, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області залишено без змін.
Як зазначив прокурор, після апеляційного розгляду, на виконання ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року, 03 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 було внесено відомості по заяві ОСОБА_4 від 22 травня 2018 року, із фабулою, що зазначена у витягу.
Зокрема, своєю заявою від 22 травня 2018 року ОСОБА_4 повідомляв про невиконання слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 березня 2018 року, а тому у витязі зазначена саме дата цієї ухвали, а не ухвали, на підставі якої були внесені відповідні відомості.
При цьому, прокурор, посилаючись на безпідставність поданої ОСОБА_4 скарги, вказував, що в день внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 22 травня 2018 року, йому було направлено витяг за №(15-34)4400 вих.-18, про що в наглядовому провадженні мається відповідний супровідний лист.
Крім того, копія цього супровідного листа та витяг були вручені ОСОБА_4 безпосередньо ним в судовому засіданні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 11 липня 2018 року, в якому він та ОСОБА_4 брали участь під час розгляду заяви про відвід слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 .
Прокурор вважав, що на момент розгляду скарги ОСОБА_4 її предмет відсутній, а він вчинив всі дії щодо надання останньому витягу з ЄРДР.
За такого, слідчий суддя, заслухавши позицію особи, яка подала скаргу, та прокурора, перевіривши доводи скаржника, прийшов до таких висновків.
В ході вказаного розгляду було установлено, що у своїй заяві від 22 травня 2018 року, поданій до Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, ОСОБА_4 вказував на вчинення слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме, про невиконання останнім ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 березня 2018 року.
Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області було зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за заявою ОСОБА_4 від 22 травня 2018 року.
11 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до прокурора ОСОБА_3 із клопотанням про надання йому витягу, як підтвердження виконання ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року.
Але, начальником Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області на адресу ОСОБА_4 було направлено лист з повідомленням про оскарження вказаної ухвали в апеляційному порядку.
03 липня 2018 року згідно із ухвалою слідчого судді від 04 червня 2018 року відомості за заявою ОСОБА_4 від 22 травня 2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 та згідно даних із супровідного листа від 03 липня 2018 року № (15-43) 4400 вих-18, вказаний витяг було направлено на адресу ОСОБА_4 .
Втім останній, стверджуючи, що не отримував поштою ніякого витягу, продовжував наполягати на задоволенні вимог поданої ним скарги.
Проте, в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що в судовому засіданні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 11 липня 2018 року, він дійсно отримав від прокурора ОСОБА_3 витяг із ЄРДР від 03 липня 2018 року, але наполягав на тому, що це витяг не на виконання ухвали слідчого судді від 04 червня 2018 року, а на виконання ухвали слідчого судді від 02 березня 2018 року, так як саме ця дата зазначена у витягу.
Але слідчий суддя відхиляє такі доводи скаржника, оскільки останній достовірно знає, що ухвала слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 березня 2018 року не містить зобов`язання прокурора або ж слідчого внести будь-які відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а зобов`язує слідчого вчинити одну із дій, що передбачена ст. 55 КПК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 02 березня 2018 року відомості до ЄРДР не могли бути внесені, оскільки остання таких вказівок у своїй резолютивній частині не містить, натомість відомості за заявою ОСОБА_4 від 22 травня 2018 року були внесені до ЄРДР згідно ухвали слідчого судді від 04 червня 2018 року, а витяг направлено ОСОБА_4 , та пізніше і вручено йому особисто.
Проте, скаржник, підтвердивши факт отримання від прокурора витягу, щодо якого порушував питання у поданому ним клопотанні від 11 червня 2018 року, своєї скарги не відкликав та продовжував наполягати на її задоволенні.
При цьому, слідчий суддя погоджується з твердженнями прокурора про те, що у фабулі зазначена дата ухвали від 02 березня 2018 року, оскільки саме на її невиконання посилався ОСОБА_4 у своїй заяві від 22 травня 2018 року.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про те, що в даному випадку вимоги ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання ОСОБА_4 від 11 червня 2018 року виконані, воно було задоволено шляхом направлення витягу поштою та безпосереднього вручення прокурором, а тому на момент розгляду скарги права особи, яка її подала, не є порушеними і не потребують захисту у спосіб, що запропонований у скарзі.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (рішення у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин.
У пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх порушень та уникати виконання своїх обов`язків.
Проте, у даній ситуації, слідчий суддя констатує відсутність бездіяльності прокурора в контексті обставин, на які посилається скаржник, і вважає, що з його боку було застосовано ефективну процедуру повідомлення учасника кримінального провадження про стан його справи, яка кореспондується із нормами ст. 220 КПК України. З огляду на таке, скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7 -9, 13, 16, 131, 132, 159 164, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про зобов`язання прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області розглянути його клопотання у порядку ст. 220 КПК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1