Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/108/18
Провадження № 1-кп/499/29/18
У Х В А Л А

Іменем України

"25" квітня 2018 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суду Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого, захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0001388 від 10.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Саратов, СРСР, зареєстрованого АДРЕСА_1 та фактично проживаючого АДРЕСА_2 у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0001388 від 10.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні суддею ОСОБА_1 заявлено самовідвід у справі з тих підстав, що прокурором ОСОБА_3 було заявлено відвід мені судді ОСОБА_1 з тих підстав, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 пов`язане з виконанням останнім службових повноважень на посаді заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеські області, що передбачало тривалу спільну роботу обвинуваченого разом з суддями Іванівського районного суду Одеської області, а саме направлення матеріалів для розгляду в суді, як безпосередньо обвинуваченим так і його підлеглими, що було підставою для виникнення робочих стосунків між обвинуваченим та працівниками суду, тому з метою запобігання виникнення конфлікту інтересів, прокурор вважає за неможливе слухати дану справу в суді суддею ОСОБА_1 та іншими суддями Іванівського районного суду Одеської області.

Ухвалою суду під головуванням судді ОСОБА_6 у задоволенні відводу прокурора ОСОБА_3 судді ОСОБА_1 було відмовлено в зв`язку з відсутністю підстав для задоволення відводу.

Суддя з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду провадження незалежним і безстороннім судом, суддею вважає, що не може брати участь у даному кримінальному провадженні, оскільки багато років (близько 12 років) особисто знає обвинуваченого в зв`язку з виконанням останнім службових повноважень на посаді заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеські області . Вказана обставина може вплинути як на думку учасників даного кримінального провадження так і сторонніх спостерігачів, зашкодити об`єктивному вирішенню даної справи, крім того у прокурора по справі вже сформована думку щодо неможливості участі судді у вирішенні даного кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення самовідводу та вважав що дана заява обґрунтована, відповідає вимогам кримінально процесуального закону та підлягає задоволенню.

Обвинувачений та його захисник, вважали що відсутні підстави для відводів (самовідводів).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР(далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і ОСОБА_3 проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету ОСОБА_8 Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник та інші зобов`язані заявити самовідвід.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ч.3 ст.368 КК України та займав посаду заступника начальника Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеські області, учасником процесу прокурором заявлявся відвід судді з цих підстав та висловилася недовіра судді вважаю, що при розгляді цієї справи у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, у зв`язку з чим, вважаю доцільним заяву про самовідвід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід судді ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження №0001388 від 10.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Кримінальне провадження №0001388 від 10.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України передати в канцелярію Іванівського районного суду Одеської області для визначення іншого складу суду у порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1