Провадження №1-кс/760/5664/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, на підставі матеріалів досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 18.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до завірених належним чином, копій всіх матеріалів судової справи ІНФОРМАЦІЯ_1 за №2-1894/07, з можливістю вилучення їх копій завірених належним чином.

Слідчий подав до суду заяву в якій просив клопотання розглядати без його участі, про що надав відповідну заяву, просив його задовольнити, крім того просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до зазначених документів без виклику представників особи, у володінні якої вони знаходяться, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.
Слідчій суддя відповідно до частини другої ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників особи за наведених слідчим підстав.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000182 від 18.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Як вбачається із наданих матеріалів, що відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_4 , невстановлені особи на підставі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , переоформили без згоди та відома ОСОБА_4 вказану квартиру на ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування встановлено, що представник ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, із заявою про скасування заходів забезпечення позову по справі №2-8496/2006 за позовом ОСОБА_7 до АППБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , треті особи АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Міністерства юстиції України, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ВАТ ВТБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » про визнання права заставодержателя та зобов`язанні вчинити певні дії.

Вказане свідчить про те, що невстановлені особи разом з ОСОБА_5 переслідуючи мету заволодіти майном ОСОБА_4 , а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , подавали до суду відповідні позовні заяви.

З цією метою, ОСОБА_5 звернулася з дублікатом свідоцтва про право власності на квартиру ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , до нотаріуса ОСОБА_8 , який за відсутності необхідних документів, вніс до Єдиного реєстру заборон відомості щодо вилучення обтяження на відчуження вказаної квартири. В подальшому, до ДВС Солом`янського району м. Києва було надано дані про припинення застави, оскільки АППБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вважав, що згідно договору уступки права вимоги боргу ОСОБА_4 перед банком припинилося. Все це призвело до порушення прав останнього, на забезпечення заставою виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором. При цьому достовірно знаючи, що від 31.10.2002 року, відповідно до договору між ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_7 про уступку права кредитора, як заставодержателя на дану квартиру, перейшли до останнього.

Крім того встановлено, що АППБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не подавав до приватного нотаріуса ОСОБА_8 заяву про зняття заборони, а лише надав довідку про уступку права вимоги відповідно до якої новим заставодержателем є ОСОБА_9 . Відтак, дана довідка не є підставою для вилучення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В подальшому, у зв`язку з вилученням запису про заборону із Єдиного реєстру заборон приватним нотаріусом, права позивача як заставодержателя квартири АДРЕСА_3 були порушені. Квартира після вилучення заборони була продана ОСОБА_5 з торгів.

Керуючись викладеним, ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про визнання його заставодержателем на квартиру АДРЕСА_3 , з позовними вимогами про визнання дій приватного нотаріуса ОСОБА_8 по зняттю заборони шляхом вилучення обтяжень на відчуження квартири АДРЕСА_3 незаконними, та інше.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2007 року, позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

На підставі викладено, з метою недопущення порушення прав власника квартири, орган досудового розслідування звернувся з клопотанням до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , вказане клопотання задоволено відповідно до ухвали від 14.06.2017.

Досудовим розслідуванням підтверджено факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не вчиняли жодних дій та правочинів щодо відчуження на користь ОСОБА_5 , або інших осіб, квартири АДРЕСА_3 .

Керуючись викладеним, в органу досудового розслідування, стала потреба в отриманні, завірених належним чином, копій всіх матеріалів судової справи ІНФОРМАЦІЯ_1 за №2-1894/07.

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, зважаючи на неможливість іншим способом встановити обставини, слідчий просить надати відомості, які містяться у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про тимчасовий доступ до документів, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, слідчим було доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
клопотання задовольнити.
Надати прокурору Київської місцевої прокуратури №9 міста Києва ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до всіх матеріалів судової справи ІНФОРМАЦІЯ_1 за №2-1894/07, з можливістю ознайомитися з ними та вилучення їх належним чином завірені копії.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.
У разі відмови виконувати ухвалу слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1