Справа № 204/5228/18
Провадження № 1-кс/204/1763/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2018 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування поданої скарги, заявник зазначив, що 24 червня 2018 року слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 проведено огляд мотоциклу марки «HONDA», номерний знак НОМЕР_1 , про що складено протокол огляду місця події від 24.06.2018 року. В результаті проведеного огляду мотоцикл марки «HONDA», номерний знак НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , ключі від мотоциклу було вилучено у зв`язку з перебуванням автомобіля у розшуку. Станом на 18.07.2018 року слідчий, прокурор з клопотанням про арешт майна до суду не звертались, вилучене майно, не повернено.

В судове засідання заявник не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, раніше надавав на адресу суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з п.18 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Встановлено, що відповідно до рапорту ОСОБА_5 , 24.06.2018 року, приблизно о 20.00 годині екіпажем «Легіон» було помічено мотоцикл марки «HONDA», номерний знак НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_3 . Під час перевірки документів встановлено, що номерний знак не належить мотоциклу. Під час перевірки за базою Інтерполу виявлено, що мотоцикл знаходиться у розшуку (арк.ЖЄО 114).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.06.2018 року, оглянута відкрита ділянка місцевості, яка розташована навпроти будинку 29 по вул.Уральській в м.Дніпро, на якій знаходиться мотоцикл «HONDA», номерний знак НОМЕР_1 .

Під час огляду вилучено мотоцикл «HONDA», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію на мотоцикл, ключі (арк.ЖЄО 117).

Відповідно до висновку про результати перевірки інформації, що надійшла до чергової частини, яка не містить дати винесення, СВ Чечелівського ВП матеріали ЖЄО № 16188 від 24.06.2018 року не були внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, за відсутністю ознак, які б вказували на наявність кримінального правопорушення (арк.ЖЄО 111).

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Виходячи з цього, відповідно до ст.169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Зі змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.
Враховуючи, що слідчий в судове засідання не з`явився, пояснень щодо правомірності вилучення майна ОСОБА_3 , суду не надав.
Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду 24.06.2018, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, протягом 48 годин після вилучення майна накладено у передбаченому законом порядку не було.
Відповідно до ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 303, 305, 307, 309, КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно повернути тимчасово вилучене майно, речі та документи, які були вилучені під час огляду від 24.06.2018 року, яке належить ОСОБА_3 , а саме: мотоцикл марки «HONDA», номерний знак НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію мотоцикла НОМЕР_2 , ключі від мотоциклу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1