АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/837/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1463/18 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.186 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1463/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 26 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Савинці Балаклійського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-01.02.2008 року Балаклійським районним судом Харківської області за ст.128 КК України до 110 годин громадських робіт;
-08.07.2008 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст.155 КК України на 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
-27.04.2009 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст.296, ч.4 ст.296, 70, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
-02.10.2009 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
-16.12.2015 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України до 60 годин громадських робіт,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд,26 лютого 2017 року, приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по вул.Савинське шосе м. Балаклія Харківської області, неподалік від кафе «Червоні камні», маючи умисел, який спрямований на викрадення чужого майна і з цією метою діючи умисно, повторно, відкрито і протиправно, усвідомлюючи, що вчинені ним дії здійснювались в умовах очевидності та мали відкритий характер для потерпілого ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та яке виразилося в нанесенні ногою удару потерпілому ОСОБА_9 в область його ніг, в результаті чого останній впав на спину та ОСОБА_7 долонею правої руки наніс біля 5 ударів по обличчю потерпілого ОСОБА_9 в результаті чого, згідно з висновком судово медичної експертизи №79-БЛ/17 від 02.03.2017 року, спричинив наступні тілесні ушкодження: множенні садна в лобній ділянці голови в середній треті, 3 садна на спинці носу, 7 саден в скуловій ділянці зліва, синець в підочній ділянці зліва. Далі ОСОБА_7 відкрито викрав з правої кишені штанів потерпілого кошти в сумі 5000 грн., після чого ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину, звернувши викрадені гроші на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 5000 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та суворість призначеного ОСОБА_7 покарання. Зазначив, що суд поверхнево розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим доказам, деяким доказам оцінку не дав, в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого ухвалив вирок, який суперечить дійсним обставинам справи. Відзначив, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування не намагався переховуватись від слідства, не ухилявся від участі в процесуальних діях, давав повні і об`єктивні показання щодо обставин кримінального правопорушення, чим активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну суспільним інтересам шкоду і фактично спокутував свою провину перед суспільством і державою. Вважає, що крім визнаних судом пом`якшуючих покарання обставин щире каяття та повне відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, у справі наявні і інші пом`якшуючі обставини: активне сприяння розкриттю злочину; усунення заподіяної шкоди; перебування на обліку у лікаря-психіатра; примирення з потерпілим, який просив суд не позбавляти останнього волі. Вважає, що вказані пом`якшуючі покарання обставини безумовно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і у сукупності давали суду підстави застосувати ст.69 КК України, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити останнього від його відбування з випробуванням. Вказав, що суд безпідставно визнав обтяжуючою покарання обставиною - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки після вчинення кримінального правопорушення медичний огляд обвинуваченому не проводився. Просить на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника; прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно вимог, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого та інших учасників судового провадження, всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, а їх позиції добровільні, роз`яснив ОСОБА_7 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній не заперечував.

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювалися і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч.4 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження безпідставні.

Згідно положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, з 2008 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра, не одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості, однак може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому, у зв`язку з чим призначив обвинуваченому покарання, передбачене в санкції ч.2 ст.186 КК України, яке за своїм розміром є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 будучи неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, а також злочинів проти власності, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за обтяжуючої покарання обставини у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства без застосування ст.75 КК України, належним чином мотивувавши цей висновок у вироку.

Посилання у скарзі захисника, як на пом`якшуючі покарання обставини активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди, є безпідставними, оскільки матеріали провадження таких даних не містять.

Стосовно доводів захисника про те, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-психіатра та вибачився перед потерпілим, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставами для застосування положень ст.75 КК України.

Що стосується доводів скарги захисника про безпідставність визнання судом обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, то вони позбавлені підґрунтя.

Як убачається з матеріалів провадження, обвинувачений у судовому засіданні підтвердив обставини, як про це зазначено у вироку, пояснивши, що вживав спиртне із потерпілим за пропозицією останнього, що також підтвердив у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстави для звільнення ОСОБА_7 від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 26 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: