Справа № 635/3328/18
Провадження № 1-в/635/437/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)», відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.04.1991 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. З ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 07.02.1995 р. за відбуттям покарання;

- 26.02.2001 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 13.07.2001 р. за відбуттям покарання;

- 11.07.07.2002 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 12.04.2005 р. Крюковським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 28.01.2007 р. за відбуттям покарання;

- 30.04.2009 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 11.03.2010 р. Крюковським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 01.06.2010 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст.309, ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 11.11.2010 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.08.2012 р. умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 02 місяці 01 день;

- 18.06.2013 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.07.2014 р. на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»;
засуджений: 16.11.2017 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років обмеження волі;

про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений 16. листопада 2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років обмеження волі, зараховано в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 11.03.2017 р. по 18.12.2017 р.
Початок строку відбування покарання 09.01.2018 року.

Кінець строку відбування покарання 25.10.2019 року.

Залік 01 рік 06 місяців 18 днів, 01 рік 07 місяців 26 днів.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яким просить вирішити питання про його умовно-дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк.

Засуджений та представник ХВЦ (№140) надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих суду матеріалів та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11 березня 2017 року. За час утримання в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23» режим не порушував, стягнень і заохочень не мав, до праці не залучався.

З 09 січня 2018 року відбуває покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)», випадків порушення вимог режиму відбування ОСОБА_4 допускає, стягнень не має, за сумлінну поведінку і ставлення до праці 2 рази заохочувався адміністрацією установи, характеризується позитивно.

За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Працевлаштований на виробництві установи згідно ст. 60 КВК У країни. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться добре, в роботі проявляє розумну ініціативу. До виконання поставлених завдань засуджений ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням, порушень правил техніки безпеки не допускає.

У відношенні до представників адміністрації виправного центру ОСОБА_4 ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги.

За характером ОСОБА_4 врівноважений та доброзичливий, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Підтримує соціально-корисні зв`язки зі знайомими та рідними шляхом телефонних розмов. ОСОБА_4 в скоєному злочині розкаюється, провину визнав.

За вироком суду судові витрати у розмірі 4175 гривень, які ОСОБА_4 мав сплатити на користь держави, сплатив у повному обсязі. Стан здоров`я засудженого незадовільний.

Засуджений ОСОБА_4 відбув понад 2/3 частини строку покарання.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засуджений ОСОБА_4 за час утримання має два заохочення, стягнень не має. Хоча засуджений не працевлаштований до промислової зони установи, але ОСОБА_4 залучається до робіт з благоустрою установи, до праці ставиться позитивно.

До суду адміністрація установи надала характеристику на засудженого, з якої вбачається, що ОСОБА_4 характеризується позитивно та адміністрація установи зробила висновок, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, застосування до нього положень ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - доцільно.

Враховуючи, данні, що характеризують особу засудженого, ступень тяжкості вчиненого злочину,ставлення засудженого до вчиненого злочину,а також, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою, ставленням до праці, додержанням ним вимог режиму довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, а тому у відповідності із законом підлягає умовно-достроковому звільненню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області від 18 червня 2013 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 03 місяця 23 дні.

Ухвалу направити до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» для виконання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1