Справа № 524/2020/16-к
Провадження № 1-кп/524/15/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження № 0000801 від 23.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Знам`янка, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, судимого 13.05.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст. 126 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 680 грн., штраф сплачено 30.11.2017 року , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 року близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних особистих відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час сварки , завдав руками стиснутими в кулаки 3 удари по лівій руці потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синців лівої верхньої кінцівки, які згідно висновку експерта № 224 від 24.02.2016 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині не визнав і пояснив, що 22.02.2016 року він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 вдома святкував свій день народження. Приблизно о 19 годині до квартири прийшли ОСОБА_6 та її співмешканець ОСОБА_8 , які сварились . Він вийшов із своєї кімнати та зробив їм зауваження, потім його забрала до їх кімнати співмешканка ОСОБА_7 і більше він із кімнати не виходив . Приблизно о 20 годині до них в квартиру прийшов дільничний інспектор поліції ОСОБА_9 , щоб вручити йому виклик до поліції . Після його уходу , знову приїхав наряд поліції, який викликала ОСОБА_6 ,з якого приводу йому невідомо . Працівникам поліції він надавав пояснення, що він святкує свій день народження. Поліцейські повідомили йому, що потерпіла ОСОБА_6 викликала поліцію, нібито у зв`язку із тим, що він наніс їй тілесні ушкодження, але в той день він навіть не заходив до кімнати ОСОБА_6 і будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 не завдавав, також потерпіла до його кімнати не заходила. Святкуючи свій день народження він вживав спиртні напої, а саме приблизно 250 грм., горілки та 0,5 л. пива. Він неофіційно працює на будівництві, його середній заробіток становить приблизно 4000 грн. на місяць.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується :
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що 22.02.2016 року у її брата ОСОБА_5 був день народження, який він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 святкували у своїх друзів. Приблизно о 19 годині вона разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 приїхали із села до квартирі АДРЕСА_3 та сіли вечеряти в своїй кімнаті , перед цим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 прийшли додому в стані сильного алкогольного сп`яніння , і почали чіплятись в коридорі квартири до неї, а саме висловлювались в її сторону нецензурною лайкою, погрожували ій. Потім, приблизно о 19 год. 30хв. до квартири приходив дільничний інспектор ОСОБА_9 , щоб вручити виклик ОСОБА_5 до слідчого , але ОСОБА_5 подумав, що саме вона викликала ОСОБА_9 і сказав їй, «що ти ще ментів викликаєш», вона щоб уникнути конфліктної ситуації зайшла разом з ОСОБА_8 до своєї кімнати , але ОСОБА_5 почав разом із ОСОБА_7 стукати у двері її кімнати та викликати її щоб вона виходили із своєї кімнати поговорити та розібратись у ситуації . Обвинувачений ОСОБА_5 сильно стукав у двері її кімнати., так як під натиском ОСОБА_5 зламався замок у кімнаті , тому вона вирішила відчинити двері до кімнати. Побачила ОСОБА_5 у якого руки були стиснуті у кулаки і зрозуміла, що будуть неприємності і вирішила закрити двері, але ОСОБА_5 вибив двері і вдарив ними їй по плечовому суглобу. Вона хотіла відійти і присісти за столик у своїй кімнаті, але ОСОБА_5 підійшов до неї і почав наносити їй удари кулаком правої руки при цьому виставлючи середній палец по її лівій руці, наніс ій приблизно 5-6 ударів , від 3-х ударів вона відчула біль у руці. Потім до ОСОБА_5 підбіг ОСОБА_8 та виштовхнув його із кімнати і зачинив двері . Удари ій ОСОБА_5 наносив приблизно у період часу з 20 год. 00 хв. по 21 год. . Вона сиділа плакала, потім ОСОБА_8 приблизно через 15 хвилин піднявся і вирішив піти покурити на лоджію. ОСОБА_8 вийшов у коридор , де в подальшому ОСОБА_7 тримала його за руку , а ОСОБА_5 наносив йому удари по голові, тулубу, побачивши це вона викликала наряд поліції. Навіть у присутності поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вели себе некорректно, ОСОБА_5 погрожував ій . ОСОБА_5 задав ій тілесні ушкодження після того , як пішов поліцейський ОСОБА_9 з їх квартири . У неї із братом неприязнені відносини на протязі 6 років . 22.02.2016 року так і раніше ОСОБА_8 ій ніяких тілесних ушкоджень не завдавав. Наполягає на тому , що саме ОСОБА_5 ій спричинив тілесні ушкодження . Просить призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 на розсуд суду .
- показаннями свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що знає обвинуваченого ОСОБА_5 , як рідного брата своєї співмешканки ОСОБА_6 . З обвинуваченим він в ніяких відносинах не перебуває . З потерпілою ОСОБА_6 він проживає разом 8 років , як чоловік та дружина , ведуть спільне господарство. 22.02.2016 року приблизно о 19 годині він разом із ОСОБА_6 приїхали з села, ОСОБА_5 вдома не було. Вони з ОСОБА_6 приготували вечерю, сіли до себе у кімнату закрили двері і вечеряли. Потім до квартири прийшли ОСОБА_5 з ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, почали кричати, ображати їх, виражались нецензурною лайкою в їх бік. Приблизно о 19 год. 30 хв. прийшов дільничний інспектор ОСОБА_9 та приніс від слідчого повістку ОСОБА_5 , після того почались стуки у двері до їхньої кімнати. ОСОБА_5 стукав у двері їхньої кімнати, ОСОБА_6 відчинила двері, встала зі стільця , подивилась на ОСОБА_5 , він був у неадекватному стані, із-за того, що як вважав ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 викликала міліцію та написала на ОСОБА_5 заяву. ОСОБА_6 прикрила двері до кімнати, але на замок не закривала, оскільки він погано працював та присіла на стілець. ОСОБА_5 або рукою або ногою вдарив у двері внаслідок чого ручкою двері удар прийшовся по плечу ОСОБА_6 . ОСОБА_6 встала із стільця, в цей час ОСОБА_5 переступив через поріг і хотів бити кулаками у грудну клітину ОСОБА_6 , але остання прикрилась і ОСОБА_5 наніс ій правою рукою 3 -4 удари в ліве плече, руку . Він виштовхав обвинуваченого у коридор із кімнати і зачинив двері. В подальшому ОСОБА_6 сиділа і плакала, а в цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 викрикали на її адресу погрози. Приблизно через 15 хвилин після події він вирішив вийти покурити і як тільки вийшов із кімнати, у коридорі його схопили ОСОБА_5 і ОСОБА_7 і почали бити , після чого ОСОБА_6 викликала наряд поліції.. Тілесні ушкодження ОСОБА_5 наносив ОСОБА_6 після того як дільничний інспектор ОСОБА_9 покинув їх квартиру. Він потерпілій ОСОБА_6 ніяких тілесних ушкоджень ні 22.02.2016 року , ні раніше не завдавав .

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює дільничним інспектором у Кременчуцькому ВП ГУНП у Полтавській області. 22.02.2016 року йому зателефонувала слідчий ОСОБА_10 і надала доручення , щоб він пішов за адресою проживання ОСОБА_5 та вручив йому виклик на допит до поліції. 22.02.2016 року приблизно о 20 год. 10 хв він прийшов до квартири , де проживає ОСОБА_5 та попередив його, що йому треба з,явитись до слідчого ОСОБА_10 і пішов. Через 1 годину надійшов виклик до поліції про сварку за адресою проживання ОСОБА_5 і він , слідчий Хлистун та водій, в складі слідчо-оперативної групи виїхали за адресою проживання ОСОБА_5 . Коли приїхали на місце події то слідчий ОСОБА_11 зайшов в кімнату опитувати ОСОБА_5 , а він у потерпілої ОСОБА_6 на кухні приймав заяву. У квартирі була ОСОБА_6 , її співмешканець ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_7 . ОСОБА_6 розповіла йому, що її побив брат, показувала на руках синці, скаржилась на біль у руках. ОСОБА_5 і його співмешканка були в нетверезому стані, ОСОБА_5 поводив себе агресивно. Потерпіла ОСОБА_6 та її співмешканець ОСОБА_8 були у тверезому стані , запаху алкоголю він від них не чув і вели вони себе відповідно до навколишньої обстановки. Коли він приходив до квартири і повідомляв ОСОБА_5 про те , що йому треба з,явитись до слідчого поліції , то він не бачив у потерпілої ОСОБА_6 ніяких тілесних ушкоджень .

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні пояснила, що 22.02.2016 року у ОСОБА_5 був день народження. Святкували день народження у ОСОБА_5 на роботі . Потім вони прийшли додому і почали сваритись, із-за того що прийшов дільничний інспектор поліції ОСОБА_9 .. ОСОБА_5 казав ОСОБА_6 , що в нього день народження, а вона викликала поліцію. Приблизно через 15 хвилин був скандал із ОСОБА_8 з приводу того, що він скаржився, що вона і ОСОБА_5 шуміли. Потім пролунав дзвінок у двері і приїхав наряд поліції, з приводу того, що ОСОБА_6 побили. ОСОБА_5 взагалі не чіпав ОСОБА_6 та ніяких тілесних ушкоджень ій не спричиняв. Поліція відібрала у всіх пояснення і поїхала. 22.02.2016 року ОСОБА_5 вживав алкогольні напої приблизно 0,5 літра. Вона не знає звідки у ОСОБА_6 з,явились тілесні ушкодження. ОСОБА_5 під час скандалу не заходив до кімнати ОСОБА_6 ОСОБА_5 із ОСОБА_6 перебувають у неприязнених відносинах.
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що він працював слідчим в поліції м. Кременчука. 22.02.2016 року до чергового надійшов виклик про сварки чи завдання тілесних ушкоджень. Він разом з дільничним інспектором ОСОБА_9 виїхали за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме до будинку АДРЕСА_4 . Прибувши за викликом , у квартирі знаходилась потерпіла ОСОБА_6 , а в іншій кімнаті обвинувачений ОСОБА_5 разом із співмешканкою ОСОБА_7 . ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_5 наніс їй тілесні ушкодження, в подальшому від ОСОБА_6 дільничним інспектором ОСОБА_9 була відібрана заява. Обвинувачений ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_7 перебували в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив характерний запах алкоголю, була порушена координація рухів, вели себе агресивно, він неодноразово робив ОСОБА_5 зауваження , не заважати йому спілкуватись із потерпілою, на що обвинувачений не реагував, виражався нецензурною лайкою. Суть заяви ОСОБА_6 була в тому, що ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження, які саме він не пам`ятає. Він досудове розслідування не проводив, проводив інший слідчий ОСОБА_13 . Він не пам`ятає, щоб ОСОБА_6 скаржилась йому на біль у руках.
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив, що 22.02.2016 року його працівники поліції не опитували. Відносно подій від 22.02.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 йому нічого невідомо. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 являються один одному братом та сестрою. Ніколи він не спостерігав, щоб між обвинуваченим та потерпілою були якісь сварки . Іноді ОСОБА_5 виходив на двір на підпитку, але в цьому стані він в конфліктних ситуаціях участі не брав.. Тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6 він не бачив. Суперечок між потерпілою та обвинуваченим з приводу квартири в якій вони проживають ніколи не чув.
- показаннями експерта ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона проводила судово медичну експертизу відносно потерпілої ОСОБА_6 .. На момент огляду у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження у вигляді 3-х синців лівої верхньої кінцівки, які утворилось від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, не виключно в результаті руками, кисті, яких були зажаті в кулак, ногами взутими у взуття, або іншими твердими предметами з подібними характеристиками. Враховуючи характеристики нанесених ушкоджень вони могли утворитися 22.02.2016 року, також не виключена можливість їх утворення 21.02.2016 року , тобто вони могли утворитись згідно кольору синців за 1-3 дні до проведення огляду. Ушкодження могли бути нанесені потерпілій ОСОБА_6 у вертикальному положенні або близькому до вертикального. Вказані тілесні ушкодження не характерні, для утворення в результаті падіння з положення стоячи.
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується матеріалами кримінального провадження , дослідженого у судовому засіданні , а саме :
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується від 22.02.2016 року із якого убачається що ОСОБА_6 просить провести перевірку по факту нанесення тілесних ушкоджень ій братом ОСОБА_5 22.02.2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин за місцем мешкання. (а.с. 152 т.1)
-висновком експерта № 224 від 24.02.2016 року із якого убачається, що на момент судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців лівої верхньої кінцівки, які утворилось від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, не виключно в результаті руками, кисті, яких були зажаті в кулак, ногами взутими у взуття, або іншими твердими предметами з подібними характеристиками, можливо у вказаний строк, про що свідчить їх характер та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження не характерні утворенню в результаті падіння з висоти власного зросту, як з приданням тілу прискорення, так і без такого, про що свідчить їх локалізація та механізм утворення. (а.с. 154 т.1)
-висновком експерта № 275 від 10.03.2016 року із якого убачається, що на підставі даних наданого слідчого експерименту показання потерпілої ОСОБА_6 відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при її судово-медичній експертизі. (а.с. 156 т.1)
-висновком експерта № 276 від 10.03.2016 року із якого убачається, що на підставі даних наданого слідчого експерименту показання свідка ОСОБА_8 відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 . (а.с. 158 т.1)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 10.03.2016 року із якого убачається, що свідок ОСОБА_8 показав, як ОСОБА_5 правою рукою стиснутою у кулак наніс удари в область лівої руки потерпілої ОСОБА_6 (а.с.71-74 т.2)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 10.03.2016 року із якого убачається, що потерпіла ОСОБА_6 показала, як ОСОБА_5 лівою і правою рукою стиснутою у кулак наніс ій удари в область лівої верхньої кінцівки . (а.с.75-78 т.2)
Вищевказані докази , які були досліджені у судовому засіданні суд вважає відповідно до вимог ст..86 КПК України допустимими , оскільки вони не були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами. Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року).

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку , що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення , перебаченого ст.. 125 ч.1 КК України доказана . Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини суд оцінює критично , як його бажання уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення та тактику захисту, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що 22.02.2016 року саме обвинувачений ОСОБА_5 наніс потерпілій ОСОБА_6 удари по лівій руці , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синців лівої верхньої кінцівки , що у судовому засіданні підтвердили потерпіла ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , про те , що ОСОБА_6 скаржилась при прийнятті у неї заяви про злочин на те, що відчуває фізичний біль у руках та показувала йому синці на руці , що дані тілесні ушкодження ій спричинив її брат ОСОБА_5 , а свідок ОСОБА_8 акцентував увагу суду , що бачив як ОСОБА_5 наносив удари правою рукою у ліву руку потерпілої ОСОБА_6 , від чого у неї з,явились синці , не вірити показанням потерпілої та свідків суд не находить підстав , оскільки вони підтверджуються матеріалами дослідженого судом кримінального провадження , а саме: висновком експерта № 224 від 24.02.2016 року ( а.с. 154 т.1) згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді синців лівої верхньої кінцівки, які утворилось від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, не виключно в результаті руками, кисті, яких були зажаті в кулак, ногами взутими у взяття, або іншими твердими з подібними характеристиками, протоколом проведення слідчого експерименту від 10.03.2016 року за участю свідка ОСОБА_8 (а.с. 71-74 т.2), протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 ( а.с. 75-78 т.2) , висновком експерта № 275 від 10.03.2016 року (а.с. 156 т.1) із якого убачається, що на підставі даних наданого слідчого експерименту показання потерпілої ОСОБА_6 відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при її судово-медичній експертизі, що також підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями експерта ОСОБА_15 , яка пояснила, що вона проводила судово медичну експертизу відносно потерпілої ОСОБА_6 , на момент огляду у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження у вигляді 3-х синців лівої верхньої кінцівки, які утворилось від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, не виключно в результаті руками, кисті, яких були зажаті в кулак, ногами взутими у взуття, або іншими твердими предметами з подібними характеристиками. Враховуючи характеристики нанесених ушкоджень вони могли утворитися 22.02.2016 року. Ушкодження могли бути нанесені потерпілій ОСОБА_6 у вертикальному положенні або близькому до вертикального. Вказані тілесні ушкодження не характерні, для утворення в результаті падіння з положення стоячи. Відносно пояснень захисника ОСОБА_4 під час виступу у судових дебатах , що тілесні ушкодження, як пояснила експерт ОСОБА_15 могли утворитись у потерпілої і 21.02.2016 року , і що вони саме утворились у потерпілої 21.02.2016 року то суд вважає ії неспроможними , так як у судовому засіданні було встановлено , що у потерпілої ОСОБА_6 21.02.2016 року ніяких тілесних ушкоджень на лівій верхній кінцівці не було , що підтвердила сама потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні та свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Неспроможною також є версія обвинуваченого ОСОБА_5 , що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 під час сварки завдав ОСОБА_8 , так як цей факт заперечувала у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_8 і він спростовується дослідженими письмовими доказами . Показання свідка ОСОБА_12 в тій частині , що обвинувачений ОСОБА_5 не наносив тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 суд оцінює критично , оскільки вона є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_5 і зацікавлена у результаті розгляду справи на його користь, а за потерпілою ОСОБА_6 у неї неприязнені відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладене ,оцінивши досліджені докази по справі суд вважає необхідним дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікувати за ст.. 125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання , стан здоров,я обвинуваченого , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває ,думку потерпілої ОСОБА_6 , обставини, які пом,якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.. 67КК України судом не встановлено.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді 80 годин громадських робіт , оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, також суд вважає , що покарання у виді штрафу обвинуваченому ОСОБА_5 не може бути призначене , так як відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами , зазначено , що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо, а як встановлено в судовому засіданні обвинувачений працює неофіційно на будівництві вантажником , має непостійний та мінливий дохід . Також покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначене з урахуванням вимог ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів , оскільки він судимий 13.05.2017 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.126 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і після постановлення вироку було встановлено, що обвинувачений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області від 13.05.2017 року , але на теперішній час у суду відсутні правові підстави для застосування вимог ст.70 ч.4 КК України , тобто для повного або часткового складання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання призначеного за новим вироком , оскільки відповідно до квитанції від 30.11.2017 року , штраф у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн., який був призначений у вигляді основного покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2017 року , обвинуваченим ОСОБА_5 був сплачений , тобто на день ухвалення вироку суду , покарання за попереднім вироком суду від 13.05.2017 року повністю відбуте .Також під час судового розгляду ні сто рона захисту , ні сторона обвинувачення не заявили клопотань про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності і більш того під час судового розгляду ОСОБА_5 не визнав свою вину , а захисник під час судових дебатів просив закрити провадження по справі за відсутністю складу злочину.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувася.

Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_6 не заявлений.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: