АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0011816 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_5 та у її інтересах захисника ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, заміжньої, на утриманні має малолітню дитину, працювала на посаді заступника директора з господарської діяльності ДНЗ №199 м. Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_5

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_5 25.11.2016, приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернулася разом із своїм чоловіком ОСОБА_9 до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

26.11.2016, приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 вийшла на балкон покурити, де побачила на вулиці свого наглядно знайомого ОСОБА_10 , з яким раніше мала неприязні особисті стосунки .Після цього в квартиру зазвонив звонок і вона відразу пішла до вхідних дверей квартири, відчинивши двері ОСОБА_10 . Зайшовши до вище вказаної квартири, між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 відразу на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в результаті якого ОСОБА_10 наніс неодноразові удари кулаками по тулубу ОСОБА_5 та правою ногою в ногу ОСОБА_11 , чим спричинив фізичний біль останній. В цей момент у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , після чого вона направилася до приміщення кухні, де взяла кухонний ніж.

Після цього, тримаючи у своїй руці кухонний ніж, ОСОБА_12 повернулася до коридору даної квартири, де залишався стояти ОСОБА_10 , та почала наносити йому ножем неодноразові удари в область тулуба. Після того, як ОСОБА_10 почав голосно кричати про допомогу та забіг до кімнати,де намагався прослідувати на балкон . ОСОБА_12 в цей час, маючи намір довести свій злочинний умисел до кінця, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , забігла за останнім до кімнати та, схопивши ОСОБА_10 за одяг, повалила його на ліжко, та продовжила наносити ножем численні удари в життєво-важливі органи ОСОБА_10 , а саме в область тулуба та шиї. Далі ОСОБА_5 , обпершись ногою на дане ліжко, нанесла ножем ще декілька ударів ОСОБА_10 в область тулуба та шиї. Від отриманої кількості ударів ножем в життєво-важливі органи, ОСОБА_10 помер на місці. Розуміючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх умисних дій, ОСОБА_5 труп ОСОБА_10 винисла з квартири та кинула його до баку для сміття, після чого з місця вчинення злочину зникла.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням обвинувачена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, згідно якої просить змінити вирок суду першої інстанції, виключити обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, застосувати положення ст. 69 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.
В обґрунтування апеляційних вимог з посиланням на ст. 65 КК України та роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначає на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував та не надав належної оцінки обставинам, які пом`якшують покарання, а саме те, що раніше не судима, вину у вчиненому визнала в повному обсязі, щиро кається, заміжня, на утриманні має малолітню дитину сина, та матір похилого віку, має постійне місце роботи, тісні соціальні зв`язки, також проблеми зі здоров`ям.
Також, зауважує, на те, що місцевий суд безпідставно визнав та зазначив в оскаржуваному вироку обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина нічим не підтверджується, також в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження даної обставини, а тому вважає, - дане не відповідає дійсності та є безпідставним.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, а саме застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Апеляційна скарга захисника мотивована тим, що призначене судом першої інстанції його підзахисній покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років є надто суворим, оскільки не достатньо враховано обставини, які пом`якшують покарання від органів досудового слідства не переховувалась, оскільки сама прийшла з явкою, та не мала наміру переховуватись, вину у вчиненому визнала повністю, у вчиненому щиро кається, раніше не судима, заміжня, працює, на утриманні має малолітнього сина, потерпіла не має жодних претензій та просила суд строго не карати обвинувачену.

Захисник вважає, що за сукупності зазначених вище обставин, які пом`якшують покарання стосовно ОСОБА_5 можливо застосувати положення ст. 69 КК України, оскільки за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, можливо призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу та у її інтересах захисника ОСОБА_8 , прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого її засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у провадженні доказів, які у повному обсязі досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду провадження, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.
З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 як і на правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст. 115 КК України.
Суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення ( ч.1 ст. 337 КПК ) дав належну та об`єктивну оцінку, а висновки суду про винуватість обвинуваченої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжких, особу винної, яка раніше не судима, заміжня, на утриманні має малолітню дитину, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Судом першої інстанції враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставину, яка обтяжує покарання вчинення даного кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, те, що злочин вчинений проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченої, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачена як особа представляє суспільну небезпеку, а тому її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання, підстави для призначення обвинуваченій більш м`якого покарання, - відсутні.
Апеляційні вимоги обвинуваченої ОСОБА_5 щодо застосування положень ст. 69 КК України, та призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки є безпідставними, з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Більш того, згідно п. 9 вказаної постанови ч. 1 ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців),обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Звільнити з випробуванням засуджену особу від відбування іншого виду покарання або позбавлення волі на строк понад п`ять років суд не вправі.
Колегія суддів виходячи з обставин вчинення злочину обвинуваченою, не вбачає законних та обґрунтованих підстав для призначення останній покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 115 КК України.
Також є необґрунтованими та безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченої з приводу безпідставного зазначення в оскаржуваному вироку обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції показаннями, згідно яких напередодні вбивства ОСОБА_5 перебувала в закладі та вживала спиртні напої.
Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 щодо призначення більш м`якого покарання, є безпідставними, оскільки призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченій є достатнім і справедливим, відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а тому підстав для призначення покарання із застосуванням ст. ст. 69 та 75 КК України, про що просять обвинувачена та захисник ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів також не вбачає.
З огляду на викладене, законних підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року стосовно ОСОБА_5 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та у її інтересах захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року стосовно ОСОБА_5 обвинуваченої та засудженої за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою з дня отримання копії ухвали.

Судді:

___________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/796/472/2018
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1