Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 серпня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000374,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, щодо накладення арешту на 19 тонн деревного вугілля, яке перевозилося спеціалізованим вантажним сідловим тягачем-е марки MAN моделі TGX 18.440 р.н. НОМЕР_1 з загальним напівпричепом марки SCHMITZ моделі SCS 24L-1362EB р.н. НОМЕР_2 , і було вилучене, відповідно до протоколу огляду місця події від 30.07.2018 року, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися даним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні. В накладенні арешту на спеціалізований вантажний сідловий тягач-е марки MAN моделі TGX 18.440 р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп марки SCHMITZ моделі SCS 24L-1362EB р.н. НОМЕР_2 - відмовлено.

Як вбачається з клопотання, 29 липня о 12.30 год поліцейськими СРПП № 2 Рокитнівського ВП під час патрулювання по вул. Варшавській в смт. Рокитне Рівненської області було зупинено автомобіль марки MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_7 , який перевозив із с. Сновидовичі Рокитнівського району Рівненської області деревне вугілля по документах, які викликають сумнів в їх достовірності, що дає підстави вважати незаконним видобуток вугілля із ретортів, що функціонують у невстановленому законом порядку.

Рішення слідчого судді мотивоване необхідністю збереження вищевказаного майна, як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000374, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування вказаного провадження, а незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до відчуження майна або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , покликаючись на незаконність ухвали слідчого судді, доводить, що клопотання про арешт майна 01 серпня 2018 року розглянуто без його участі, як власника тимчасово вилученого майна деревного вугілля, без належного його повідомлення про дату та час судового засідання. Вказує, що арештоване майно, на його думку, не підпадає під ознаки, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки у даному кримінальному провадженні він не являється підозрюваним, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду від 01 серпня 2018 року в частині накладення арешту на деревне вугілля, зобовязавши слідчого негайно повернути йому 19 тонн деревного вугілля.

Апелянт ОСОБА_5 та прокурор, будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не зявилися. При цьому прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, виклавши у ній підстави незгоди з апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог п.п.1-3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також можуть бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказані норми узгоджується із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розгляд клопотання про арешт майна, окрім майна, яке не було тимчасово вилучене, здійснюється з обов`язковим повідомленням слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проте їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Із змісту клопотання про арешт майна вбачається, що майно, яке підлягає арешту, має статус тимчасово вилученого майна.

Однак, з матеріалів судового провадження слідує, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000374 від 30.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, розглянуте без повідомлення та участі ФОП ОСОБА_5 власника арештованого майна, у зв`язку з чим було порушено баланс прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, про що правомірно зазначається апелянтом в апеляційній скарзі.

Вказані порушення вимог кримінально - процесуального закону колегія суддів вважає істотними і такими, що перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала слідчого судді не може залишатися чинною і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року про накладення арешту на 19 тонн деревного вугілля, яке перевозилося спеціалізованим вантажним сідловим тягачем-е марки MAN моделі TGX 18.440 р.н. НОМЕР_1 з загальним напівпричепом марки SCHMITZ моделі SCS 24L-1362EB р.н. НОМЕР_2 , скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3