УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 181 000 000 007 01 від 25.07.2018, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 25.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, відповідно до якої останній 24.07.2018, керуючи автомобілем «Hummer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по бул. Лесі Українки у місті Києві зі сторони вулиці Г.Алмазова у напрямку площі Спортивної, порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3, 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, виїхав на червоний сигнал світлофору на регульований пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства або суду, про що свідчить те, що він намагався зникнути з місця події та приймав заходи для ускладнення ідентифікації його транспортного засобу; у незаконний спосіб впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав, погодившись також із тим, що відсутній ризик перешкоджання кримінальному провадженню в інший, неконкретизований у клопотання спосіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники, заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи оголошену за ч. 1 ст. 135 КК України підозру необґрунтованою, наведені стороною обвинувачення ризики недоведеними. Просили взяти до уваги, що рідні та друзі підозрюваного вживають усіх заходів для надання допомоги потерпілій. Крім того, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання у м. Києві, що виключає ризик переховування.

У зв`язку з цим сторона захисту просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням ОСОБА_4 під вартою.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
У силу ст. 9 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Наведена гарантія закріплена також у ст. 29 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав та свобод особи визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-Чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-Чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що з дня ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з позицією ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» вказано, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у цьому випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними з огляду не лише на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, а також з огляду на його поведінку безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що підозрюваний не зупинився відразу після події, а був змушений припинити рух іншими водіями, які заблокували вказаний транспортний засіб.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Слідчий суддя вважає, що характер інкримінованого підозрюваному злочину, вчиненого шляхом свідомого грубого порушення Правил дорожнього руху, що потягло смерть людини, дії підозрюваного, які створюють достатні підстави для висновку про бажання ОСОБА_4 зникнути з місця злочину, свідчать про наявність чинників для критичної оцінки моральних якостей останнього, що також підтверджує ймовірність позапроцесуальної поведінки останнього.

Наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, постійного місця мешкання у м. Києві хоча і свідчить про його певні зв`язки із суспільством, у той же час наведенні чинники не є такими, що повністю усувають або значно мінімізують ризик переховування ОСОБА_9 від слідства та суду.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим

Крім того, не виключено, що підозрюваний з метою зміни свідками показань, може здійснити незаконний вплив на останніх.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених сторонами кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, може бути застосований, якщо остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , спричинив загибель людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 21 вересня 2018 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1