Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/727/18
Провадження № 1-кс/499/245/18
У Х В А Л А

Іменем України

"28" серпня 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 адвоката підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бодайбо, Іркутська область Російська Федерація, громадянки України, українки, засудженої 06.10.2009 Коломиївським районним судом Івано- Франківської області за ст. 125 ч.1, 162 ч.1, 185 ч.3, 304 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнена з місць позбавлення волі 08.02.2012 року, засудженої 04.01.2018 Іванівським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України вид покарання позбавлення волі на строк три роки на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена с випробувальним строком на 1 рік, з середньою освітою, не одруженої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 31.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , 1958 року народження будучи засудженою за вчинення злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України, маючи не погашену і не зняту судимість, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила, повторно скоїла однорідний злочин передбачений ст.186 КК України.
ОСОБА_5 , яка проживає без реєстрації в смт.Іванівка Іванівського району Одеської області, будучи раніше судимою, згідно ст. 89 КК України, скоїла умисний злочин, при наступних обставинах:
30.07.2018 приблизно в 14.00 годин ОСОБА_5 , проходила по АДРЕСА_3 , знаходячись поряд з садибою, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 вирішила зайти на територію садиби, через калитку, з цілю поцікавитись у господаря чи не відомо йому хто саме на цій вулиці здає будинок.
Зайшовши на територію вищевказаної садиби ОСОБА_5 направилась до будинку, де в цей час за столом сиділа ОСОБА_7 в якої вона попросила телефон з метою зателефонувати на, що ОСОБА_7 дала свою згоду та передала свій мобільний телефон «Сігма» чорного кольору, в цей час у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Сігма» з метою особистого використання.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , усвідомлюючи відкритість та протиправність своїх дій, навмисно, з корисливих мотивів, повторно, тримаючи в руках мобільний телефон «SIGMA Comfort 50 Light» чорного кольору в якому була встановлена сім карта мобільного оператора «Київстар НОМЕР_1 », почала залишати територію будинку.
ОСОБА_7 помітивши неправомірні дії ОСОБА_5 та зробивши їй зауваження однак ОСОБА_5 не реагуючи на зауваження ОСОБА_7 обернула на свою користь майно останньої.
Згідно товарного чеку № від 13.05.2017 вартість мобільного телефону «SIGMA Comfort 50 Light» становить 899 гривень, вартість сім карти мобільного оператора «Київстар НОМЕР_1 » становить 20 гривень на якій кошти були відсутні.
Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у загальному розмірі 919 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) - вчинений повторно.
Підозрювана ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, вчинила тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до шести років.
Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати якщо підозрюваній не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як наявні ризики передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; знищення речових доказів; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою визнала, з клопотанням не погоджується, просила обрати запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі. Адвокат підозрюваної також просила суд обрати запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання та кримінальне провадження, суд приходить до висновку, про його часткове задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

14 серпня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яку суд вважає обґрунтованою.

Матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, вина підозрюваної ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема протоколами огляду місця події від 09.08.2018; протоколом впізнання особи за фотознімками від 16.08.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 та іншими матеріалами.

Характер протиправного діяння ОСОБА_5 , намагання приховати мобільний телефон яким вона незаконно заволоділа, свідчить про намір, сховати, реалізувати вищевказаний предмет який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вказує на можливість скоєння інших злочинів аналогічного характеру.

При цьому, ОСОБА_5 може незаконно впливати на прямих свідків, та потерпілу яка є особою похилого віку, має можливість вільно пересуватись та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість і може залякувати вказаних свідків та потерпілу схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 не має стійкий соціальних зв`язків, веде аморальний спосіб життя не має постійного місця мешкання на території Іванівського району, зареєстроване місце мешкання в іншій області України, перебуває на обліку в Іванівському районному секторі пробації на іспитовому строку строком в 1 рік під час якого вчинила аналогічний майновий злочин та враховуючи, що ОСОБА_5 залишила місце події 30.07.2018, є реальний ризик того, що залишаючись на волі, підозрювана ОСОБА_5 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням тяжкості кримінальної відповідальності, яка їй загрожує, у тому числі безперешкодно вибути поза межі території України, або області тим самим вчинити інше тяжке кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий посилається, що є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З врахуванням викладеного вище, рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права й свободи підозрюваного, відповідає характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, враховуючи, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, раніше судима, даний злочин вчинила в період іспитового строку враховуючи також існування вищезазначених ризиків та наявність обґрунтованої підозри, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на виконання ч. 2, 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу і майновий стан підозрюваного, а також дані, що містяться в долучених до матеріалів клопотання протоколах за результатами проведення слідчих дій, які дають на даній стадії кримінального провадження наявність достатніх підстав для висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 приходжу до висновку, що розмір застави має бути встановлений у мінімально визначеній законом межі в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 36820 грн, оскільки на переконання слідчого судді внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя, вважає необхідним у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, а саме в частині строку дії запобіжного заходу та вважає за можливе відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін досудового розслідування.

Керуючисьст.ст.177,183,193-194,196-199 КПК України, слідчий суддя ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бодайбо, Іркутська область Російська Федерація, громадянки України, українки, засудженої 06.10.2009 Коломиївським районним судом Івано- Франківської області за ст. 125 ч.1, 162 ч.1, 185 ч.3, 304 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнена з місць позбавлення волі 08.02.2012 року, засудженої 04.01.2018 Іванівським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України вид покарання позбавлення волі на строк три роки на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена с випробувальним строком на 1 рік, з середньою освітою, не одруженої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 31.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного підозрюваної ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бодайбо, Іркутська область Російська федерація, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 47 днів.

Взяти під варту в залі суду та строк тримання під вартою обраховувати з 28 серпня 2018 року та в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 14 жовтня 2018 року включно.

Дійсна ухвала про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу діє 47 (сорок сім) днів, а саме: до 16 години 00 хвилин 14 жовтня 2018 року включно, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню Одеського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 36820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крім, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 у разі звільнення її з під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися з місця реєстрації місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

- носити електронний засіб контролю.

Застосування електронного засобу контролю здійснюється слідчим або уповноваженими працівниками органу поліції визначеного слідчим.

Підозрювана, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.

Визначити термін дії обов`язків, покладених на підозрювана, та строк дії ухвали слідчого судді, в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 14 жовтня 2018 року.

Попередити ОСОБА_5 чи іншу особу, яка виявить бажання стати заставодавцем про те, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з моменту проголошення.

СуддяОСОБА_1