БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31.07.2018
Єдиний унікальний номер 497/813/18
Провадження № 1-кп/497/95/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000237 від 01.05.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, болгарина за національністю, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 04.06.1998 року, в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості,
який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

29.04.2018 року о 20:00 годині (точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись біля квартири ОСОБА_5 , розташованої за адресою АДРЕСА_3 , в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення майна останнього з зазначеної квартири.
Надалі ОСОБА_4 , здійснюючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, за допомогою фізичної сили відкрив руками навісний замок на вхідних дверях, через які проник в середину квартири, де в одній з кімнат на столі побачив телевізор марки «LG» модель CF21D70X, вартістю 945.00 гривен, що належить ОСОБА_5 , і який він таємно викрав, шляхом винесення за межі квартири, після чого з місця події разом з викраденим телевізором зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на загальну суму 945.00 гривен.
Таким чином, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 , визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 29.04.2018 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння він дуже посварився з цивільною дружиною, та вона вигнала його з дому. Він пішов геть в пошуках де б переночувати, та направився до фінських будиночків, розташованих по АДРЕСА_4 . Знаходячись біля квартири ОСОБА_5 , розташованої за адресою АДРЕСА_3 , застосовуючи фізичну силу рук відкрив навісний замок на вхідних дверях, через які проник всередину квартири. В середині квартири в одній з кімнат на столі побачив телевізор «LG» модель CF21D70X, який таємно викрав. Прийшовши до дому пояснив цивільній дружині, що товариш купив собі новий телевізор, а старий віддав йому, сподівався що дружина його вибачить, та впустить додому.
У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння, у потерпілого просив вибачення. Запевнив суд, що більше жодних правопорушень вчиняти не буде.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння окрім його особистих пояснень, повністю підтверджується:
Заявою ОСОБА_5 , про вчинений злочин від 30.04.2018 року, якою заявник повідомив про те, що у період з 28.04.2018 року по 30.04.2018 рік невстановлена особа проникла до нежитлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала належний йому телевізор марки «LG» моделі CF21D70X (а.с.38).
За даним фактом 01.05.2018 року внесено відомості в ЄРДР за № 0000237 та розпочато досудове слідство за фактом вчинення злочину за ст.185 ч.3 КК України (а.с.35).
Слідчий на підставі постанови від 01.05.2018 року визнав ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню (а.с.45).
Потерпілий ОСОБА_5 , суду пояснив, що прийшовши додому 30.04.2008 року, він виявив зламаний замок на вхідній двері та зайшовши в середину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виявив відсутність телевізору марки «LG» моделі CF21D70X. Після чого він викликав працівників поліції. Просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно із законом.
За даними протоколу огляду від 30.04.2018 року, було оглянуто місце події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено відсутність майна, належного ОСОБА_5 (а.с.39).
На підставі заяви про добровільну видачу від 30.04.2018 року ОСОБА_4 добровільно видано слідчому телевізор марки «LG» модель CF21D70X, який у подальшому був оглянути у присутності понятих (а.с.42), та на підставі постанови слідчого від 02.05.2018 року визнано речовим доказом та передано на зберігання власнику ОСОБА_5 , що підтверджується збережувальною розпискою потерпілого (а.с.47).
Згідно висновку спеціаліста ОСОБА_6 від 02.05.2018 року визначена вартість телевізору марки «LG» моделі CF21D70X, яка становить 945.00 (дев`ятсот сорок п 'ять) гривен (а.с.46).
Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
Кваліфікуючи дії обвинувачених, суд враховує, що:
Обов`язковою ознакою проникнення у житло, інше приміщення чи сховище є його незаконність, тобто відсутність у особи права заходити та перебувати у місці, де знаходиться майно.
Саме факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому у поєднанні з іншими діями дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння.
Із пояснень потерпілого ОСОБА_5 , слідує, що з обвинуваченим він не мав і не має будь-яких соціальних зв`язків, які б дали йому право без відома та дозволу потерпілого зайти у належне йому житлове приміщення.
Таким чином, обвинувачений для потерпілого є сторонньою особою, житло потерпілого є приватною власністю і доступ до нього може надаватись виключно з дозволу власника і не є вільним для сторонніх осіб.
Також, суд керується роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де в абзаці 1 п. 22 зазначено, що вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке.
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища (абзац 2 п. 22 Постанови).
У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.
З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину згідно ст. 12 КК України, особу обвинуваченого який характеризується незадовільно (а.с.58), міцність соціальних зв`язків: зареєстрований з матір`ю, двома братами та сестрою в одному домоволодінні, тоді як проживає за іншою адресою зі співмешканкою, суспільно-корисною працею не займається, офіційно не працює, зловживає спиртними напоями, перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога (а.с.60-61), також перебуває на обліку в туберкульозному кабінеті, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, але в силу ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимості.
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому, відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому в силу вимог ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 23.05.2018 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , має середній рівень ймовірності вчинення повторного злочину, головними факторами, які вплинули на вчинення зазначених злочинів, та які можуть спричинити ризик вчинення повторного кримінального злочину, які можуть обумовлювати агресивну поведінку: це відсутність професійної освіти, нестабільний дохід, нестача матеріальних коштів. На думку відділу пробації, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з покладенням на нього певних обов`язків (а.с.22-26).
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу обвинувачуваного.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
Питання щодо речових доказів по справі вирішити в порядку ст.100 КПК України:
- телевізор «LG» модель CF21D70X, вартістю 945.00 гривен вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 , згідно наданої ним збережувальної розписки (а.с.47).
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний обвинуваченому на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 04.05.2018 року залишити без змін до набрання вироком законної сили (а.с.64-65).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Речовий доказ: телевізор марки «LG» модель CF21D70X, вартістю 945.00 гривен вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1