УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, перебуваючий у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , маючий на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді виконроба ТОВ «Сінго», зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 02 вересня 2018 року, приблизно о 19 годині 11 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-210990 20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Хортицьке шосе в м. Запоріжжі, з боку вул. Рубана в напрямку вул. Курузова.

В цей же час, у зустрічному автомобілю «ВАЗ-210990 20» напрямку зі швидкістю не менше 140 км/год рухався мотоцикл «Yamaha Fazer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

Під час руху, в районі опори ЛЕП № 104, водій ОСОБА_6 у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, виконуючи маневр повороту ліворуч, перед зміною напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та завчасно не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, не надав дорогу зустрічному трансортному засобу, змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення із зустрічним мотоциклом «Yamaha Fazer», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги пп. 2,9 а), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 2.9 « Водію забороняється:

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пп. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 9-600 від 20.09.2018, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Внаслідок данної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «Yamaha Fazer», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

26 вересня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування автомобіля «ВАЗ-210990 20», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоциклу «Yamaha Fazer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , їх пошкодження та стан проїзної частини в місці події; показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 02.09.2018, приблизно о 19 годині 11 хвилин, він знаходився на зупинці громадського транспорту «Супертранформатор», розташованої зліва від проїзної частини вул. Хортицьке шосе в м. Запоріжжі. В цей час ОСОБА_10 почув шум мотоциклу, що наближався. Останній повернув голову наліво та побачив спортивний мотоцикл, який рухався по проїзній частині вул. Хортицьке шосе з боку вул. Курузова в напрямку вул. Рубана, зі швидкістю приблизно 140 км/год. Одночасно з цим ОСОБА_10 побачив автомобіль «ВАЗ 21099», який рухався у зустрічному мотоциклу напрямку та виконував маневр повороту наліво. Після чого відбулось зіткнення передньою частину мотоциклу з передньою правою частиною автомобіля «ВАЗ 21099». До зіткнення водій автомобіля «ВАЗ 21099» гальмування не застосовував рухався з постійним однаковим темпом, не зупиняючись та не збільшуючи швидкість. показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пояснили, що 02.09.2018, приблизно о 19 години 11 хвилин, вони йшли по тротуару, наближаючись до зупинки громадського транспорту «Супертрансформатор», розташованої зліва від проїзної частини вул. Хортицьке шосе в м. Запоріжжі в напрямку вул. Курузова. В цей час вони почули шум мотоциклу, який наближався з боку вул. Курузова, але мотоциклу не бачили, оскільки видимість їм обмежувала зупинка. У зустрічному мотоциклу напрямку рухався автомобіль «ВАЗ 21099», який виконував маневр повороту наліво. Після чого відбулось зіткнення передньою частину мотоциклу з передньою правою частиною автомобіля «ВАЗ 21099». До зіткнення водій автомобіля «ВАЗ 21099» гальмування не застосовував рухався з постійним однаковим темпом, не зупиняючись та не збільшуючи швидкість; слідчими експериментами за участі свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та додатковим оглядом місця ДТП за участі водія ОСОБА_6 , які вказали та пояснили обставини та механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди; висновком судово-медичної експертизи № 3051 від 20.09.2018, смерть ОСОБА_9 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок з множинними переломами кісток скелета та ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнилось шоком. Весь комплекс тілесних ушкоджень утворився незадовго до настання смерті, знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Враховуючи масивність травми, механізм утворення окремих груп ушкоджень, не виключається, що пошкодження у ОСОБА_9 могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди як у водія мотоцикла при зіткненні з транспортним засобом легкового типу, що рухався; висновком інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 9-600 від 20.09.2018, відповідно до якої ОСОБА_6 порушив вимоги п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 : може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Крім того, ОСОБА_6 усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена. Знаходячись на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відсутність стійких соціальних зв`язків (власної родини) та контролю за виконанням підозрюваним такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування;
- особи, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні;
- відсутність таких осіб унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави;
- тяжкість вчиненого кримінального правопорушення унеможливлює застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та її захисник у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити у задоволенні клопотання про взяття під варту, вважають що різки на які посилається слідчий не доведені та не обґрунтовані.
Розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до положень п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого та Витягу з реєстру досудових розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Виходячи з того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю інвалідом 2 групи, цивільною дружиною та малолітньою донькою, не працевлаштований, раніше в силу ст..89 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання .
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 стороною захисту надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло у період доби з 22-00 год. до 07-00 год. наступної доби, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.
Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: - не залишатимісця проживання з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду; з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом, у призначений час.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, до 26.11.2018 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби заборонивши у період доби з 22-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Розяснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_6 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не залишати місця проживання з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом, у призначений час.

В разі невиконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 26 листопада 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1