Справа № 527/2693/17
провадження № 1-кп/527/53/18
ВИРОК
іменем України
10 вересня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000905 від 15.11.2017 року по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Одринка Нововодолазького району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 09.03.2017 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 26.10.2017 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 12 квітня 2018 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 14 травня 2018 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
11.11.2017 близько 20:00 год ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, в період іспитового строку, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до приміщення господарської споруди, що розташоване на території домогосподарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 умисно, з корисливим мотивом, шляхом відчинення вхідних дверей, проник в приміщення господарської споруди ОСОБА_7 , звідки таємно викрав електровелосипед «Нарру 36V», вартість якого, згідно висновку експерта оцінювача № 0322 від 06.12.2017, становить 6075 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану суму.
Cвоїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до приміщення, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 12.11.2017, близько 05:00 год, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до приміщення господарської споруди, що розташоване на території домогосподарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 умисно, з корисливим мотивом, шляхом відчинення вхідних дверей, проник в приміщення господарської споруди ОСОБА_5 , звідки таємно викрав жіночий велосипед «Аист», вартість якого, згідно висновку експерта оцінювача №0322 від 06.12.2017, становить 900 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до приміщення, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 20.11.2017, близько 00:30 год, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до приміщення господарської споруди, що розташована на території домогосподарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 умисно, з корисливим мотивом, шляхом відчинення вхідних дверей, проник в приміщення господарської споруди ОСОБА_8 , звідки таємно викрав електродрель Ростех УД-950 рр, вартість якої, згідно висновку експерта оцінювача № 0322 від 06.12.2017, становить 504 грн, бензопилу Кедр БП 45-3,5, вартість якої, згідно висновку експерта оцінювача № 0322 від 06.12.2017, становить 812 грн та бензиновий генератор Werk wpg 3000, вартість якого, згідно висновку експерта оцінювача № 0322 від 06.12.2017, становить 3021 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 4337 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до приміщення, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 09.12.2017, близько 14:30 год, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув на територію домогосподарства ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 умисно, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, виявив на території домогосподарства ОСОБА_9 металеву драбину довжиною 2,5 м, виготовлену з труби діаметром 30 мм, вартість якої, згідно висновку експерта оцінювача № 0336 від 13.12.2017, становить 270 грн, п`ять металевих кутників розміром 125x125x8 мм та довжиною 1 м кожен, загальна вартість яких, згідно висновку експерта оцінювача № 0336 від 13.12.2017, становить 1215 грн та брухт чорного металу загальною масою 31кг, загальна вартість якого, згідно висновку експерта оцінювача № 0336 від 13.12.2017, становить 186 грн, які переніс в одне місце, з метою подальшого їх вивезення з території вказаного домогосподарства, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був викритий ОСОБА_10 .
Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю і дав суду пояснення за змістом ідентичні обвинувальному акту та описовій частині вироку.

Фактичні обставини справи по епізодах крадіжок у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому за згодою учасників судового провадження інші докази по справі, крім показань обвинуваченого, даних, що характеризують особу обвинуваченого та документів щодо речових доказів, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

По епізоду крадіжки велосипеду «Аист» у потерпілої ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав, дав суду пояснення за змістом ідентичні обвинувальному акту та описовій частині вироку.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що у зв`язку з вчиненням крадіжки їй спричинено моральну та матеріальну шкоду, яка не відшкодована. Додатково пояснила, що крім велосипеда у неї було викрадено і інші речі.

Крім визнання ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки у ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_6 попрохав допомогти йому закласти велосипед з використанням його ( ОСОБА_11 ) паспорта, пояснивши, що вказаний велосипед належить йому. Велосипед поїхали здавати в ломбард в м. Кременчук на мікроавтобусі ОСОБА_12 . В ломбарді свідок надав свій паспорт, іншим оформленням документів з приводу застави велосипеду займався та одержував кошти за нього ОСОБА_6 . Ніяких інших речей в цей день ОСОБА_6 в ломбард не здавав.

Свідок ОСОБА_12 вказав, що до нього звернувся ОСОБА_6 та попрохав відвезти велосипед в ломбард в м. Кременчук, що він і зробив. Разом з ним їздили ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_5 є його тещею. Йому зателефонувала дружина і попрохала поїхати в будинок володіння в сел. Градизьк, оскільки сусідка повідомила, що там відсутні вікна. Наступного дня, коли він приїхав до будинку, то побачив, що його обікрали і викликав поліцію. Повідомив, що до приїзду слідчо оперативної групи він до будинку не заходив. Вказав, що у вказаному домоволодінні він буває щомісяця, до крадіжки останній раз був у жовтні. Пояснив, що крім велосипеда, були викрадені ще й інші речі.

Крім того, вина ОСОБА_6 по вказаному епізоду підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

-протоколом огляду місця події від 14.11.2017 року, в ході якого було проведено огляд домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , з якого було здійснено крадіжку велосипеда «Аист» (а.с.152);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2017 року, в ході якого ОСОБА_6 показав механізм та обставини вчинення ним крадіжок (а.с. 153-173);

-висновком експерта № 0322 від 06.12.2017 року , згідно якого вартість велосипеда «Аист» складає 900 грн (а.с.125-126).

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

Суд вважає безпідставними твердження потерпілої ОСОБА_5 з приводу того, що ОСОБА_6 у неї було викрадено, крім велосипеда, ще й інше майно, оскільки відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статею.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом"якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання, в ході судових засідань не встановлено.

ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, вчинив умисний тяжкий злочин проти власності під час іспитового строку, за місцем проживання селищна рада компрометуючих матеріалів відносно нього не має (а.с. 176), офіційно не працевлаштований.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 направили до суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. ОСОБА_7 , ОСОБА_5 висловили свою позицію щодо призначення ОСОБА_6 суворого покарання.

Згідно довідки лікарняного закладу від 28.11.2017 року ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 178).
Відповідно до роз`яснень даних в п.2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статей КК, у вигляді позбавлення волі, з урахуванням положень ст. 70 КК України, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, 14 травня 2018 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі.

Враховуючи те, що інкриміновані обвинуваченому злочини вчинені ним до ухвалення попереднього вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.05.2018 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим та попереднім вироком.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення із ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 36140 грн та моральної шкоди у розмірі 60000 грн, завданих внаслідок злочину, суд приходить до наступних висновків.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, враховуючи, що згідно висновку експерта оцінювача №0322 від 06.12.2017, вартість жіночого велосипеду «Аист» становить 900 грн, то саме на цю суму підлягає задоволенню позов в частині стягнення матеріальної шкоди.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_5 протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях потерпілої, яких вона зазнала в зв`язку з таємним викраденням її майна (велосипеду). Суд також враховує характер та обсяг душевних страждань потерпілої, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат і порушення нормальних життєвих зв`язків. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілій в суму 1000 гривень. Тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.
Ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на корить держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В зв`язку з цим, з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 790,96 грн (а.с. 128).
Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно вважати його засудженим до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 травня 2018 року , визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 900 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з часу взяття під варту, тобто з 13 грудня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави у відшкодування судових витрат на проведення судової експертизи 790,96 грн.

Речові докази: металеву драбину, 5 металевих кутників, два мішки з брухтом чорного металу загальною вагою 31 кг залишити власнику ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Глобинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1