АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2018 року клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено. Обрано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00 год 01 хв 03.11.2018 року. Визначено заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатної особи у сумі 881 000 грн.
Ухвалюючи вказане рішення, слідчий суддя вказав, що клопотання та додані матеріали доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Слідчим суддею прийнято до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, мешкає разом із своєю цивільною дружиною, батьками та малолітньою дитиною, має на утриманні дитину від першого шлюбу, позитивну характеристику за місцем мешкання. З урахуванням сукупності доказів та обставин слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та доведеність існування ризиків, зазначених прокурором.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт або змінити на мінімальну заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на те, що слідчим суддею порушено вимоги ст. 183 КПК України, оскільки прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В матеріалах кримінального провадження такі докази також відсутні. Разом із цим, матеріали провадження містять дані, що підтверджують відсутність судимостей у ОСОБА_7 , наявність позитивної характеристики, міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, а саме родини пристарілих матері та батька, цивільної дружини, з якими проживає однією сім`єю, малолітнього сина.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001788 від 02 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. 06 вересня 2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що в апеляційному порядку захисником не оскаржується.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.

З огляду на те, що підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою, з урахуванням даних про особу останнього, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи/або суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є реальними.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до обґрунтованого висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків.

Що стосується доводів апеляційної скарги про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, колегія суддів зазначає, що вказані обставини хоча і мають місце, однак спростувати висновків слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть та підстави для задоволення апеляційної скарги не дають. З огляду на тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує, особу підозрюваного, а також встановлених слідчим суддею ризиків, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати таким, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: