Справа № 1304/5081/12
В И Р О К

Іменем України

19.06.2018 року. м. Львів.

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

підсудної ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, пенсіонерки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженої,

за ст. 125 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

відповідно до постанови судді про порушення кримінальної справи приватного обвинувачення від 10.09.2012 року, підсудна ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 08 жовтня 2011 року, біля 13 години, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин ображала потерпілого ОСОБА_4 непристойними словами, била руками по обличчю, голові, дряпала нігтями по обличчю, здушувала руками шию, чим заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, шиї, синець на лівій руці, які згідно акту судово-медичного обстеження № 2710 від 10 жовтня 2011 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Підсудна ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину не визнала, заперечила обставини обвинувачення, суду пояснила, що між нею та потерпілим триває гострий конфлікт на побутовому грунті, спричинений житловим спором. 08.10.2011 року вона знаходилась у своїй квартирі АДРЕСА_2 . У цей день між сторонами був словесний конфлікт однак близько 13 години вона не спричиняла ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, не наносила ударів у різні частини тіла, не заподіювала синців, саден, подряпин на тілі останнього. Заперечила подію злочину та просить суд її виправдати та відмовити у задоволенні цивільного позову.

Заслухавши показання підсудної та потерпілого, промови захисників, дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що обвинувачення не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

Так обставини, викладені потерпілим ОСОБА_4 у скарзі в порядку ст. 27 КПК України (тут і далі в редакції 1960 року) у даній кримінальній справі щодо звинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, не підтверджуються доказами та документами, дослідженими під час судового розгляду; у діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що між сторонами дійсно триває гострий, тривалий конфлікт на побутовому грунті, спричинений житловим спором. 08.10.2011 року, біля 13 год. в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 провокувала його на скандал, ображала непристойними словами, била його руками по обличчю і по голові, дряпала нігтями по обличчю, здушувала руками шию, внаслідок чого він звернувся до правоохоронних органів. Просить стягнути з підсудної моральну шкоду, покликаючись на моральні страждання, перенесені ним внаслідок неправомірних дій та образ підсудної.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 існує тривалий, гострий конфлікт на побутовому рівні, що супроводжувався неодноразовим фізичним насильством. Даний факт підтверджується постановою дільничного інспектора Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 17.10.2011 року про відмову у порушенні кримінальної справи (т.1, а.с. 28-29), постановою Галицького районного суду м. Львова від 14.07.2011 року про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України (т.1, а.с. 118), постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.07.2011 року про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 (т.1,а.с. 161) тощо.

Відповідно до акту судово-медичного обстеження (дослідження) № 2710, у ОСОБА_4 виявлено: синці та садна на голові, на шиї, синець на лівій руці, які утворилися від тупих предметів з обмеженою поверхнею, які могли виникнути 08.10.2011 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, експертом висловлена можливість утворення тілесних ушкоджень за обставин, що описані ОСОБА_4 та продубльовані дільничним інспектором міліції при призначенні експертизи.

Відтак, акт судово-медичного обстеження не містить конкретних посилань та категоричного ствердження про механізм нанесення тілесних ушкоджень, їх множинність (кількість), конкретний час заподіяння. Акт здобутий виключно на підставі пояснень потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, у потерпілого ОСОБА_4 до 08.10.2011 року та після цього неодноразово виявлялися подібні тілесні ушкодження згідно з актами судово-медичного обстеження № 2416 від 04.09.2011 року, № 2492 від 27.09.2010 року, № 2768 від 17.10.2011 року.

За таких обставин, суд вважає недостатніми відомості в акті судово-медичного обстеження № 2710 для покладення їх в основу судового обвинувального рішення.

Як самим потерпілим так і судом в постанові про порушення кримінальної справи від 10.09.2012 року не встановлено точного часу події обвинувачення. Інших доказів суду не представлено та судом не здобуто.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області про відмову у порушенні кримінальної справи та постановою від 17.10.2011 року, згідно якої свідків події злочину не виявлено, громадський порядок не був порушений .

Відповідно до ч. 1 ст. 125 КК України, суб`єктивна сторона даного злочину характеризується тільки умисною виною.

Допитаний судом потерпілий підтвердив події 08.10.2011 року, однак суд критично ставиться до цих показань, оскільки з урахуванням неприязних відносин та систематичних конфліктів між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відсутністю належних та допустимих доказів вчиненого, суд розцінює їх як спробу безпідставного обвинувачення. Сумнів у винних діях підсудної викликає також той факт, що потерпілий не покликається на понесення ним матеріальних витрат внаслідок заподіяної йому шкоди, що свідчить про відсутність такої.

Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному в об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 65, 67 КПК України, доказами у справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих та судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом не здобуто достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про умисне заподіяння 08.10.2011 року ОСОБА_3 легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 .

Сторони відмовились від допиту у якості свідка брата потерпілого ОСОБА_8 , котрий на той час був неповнолітнім. Підсудна ствердила, що даного свідка, як і інших свідків конфлікту не було. У квартирі 08.10.2011 року близько 13 години були тільки сторони конфлікту.

Враховуючи обставини справи, стосунки між потерпілим та підсудною, які носять вкрай неприязний характер, що ними і не оспорюється, за відсутності інших доказів, суд не може надати однозначної віри показанням ОСОБА_4 та акту судово-медичного обстеження, який складений зі слів останнього, та покласти їх в основу обвинувального вироку.

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_3 за ст. 125 ч. 1 КК України.

Суд також вважає, що в задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди з підсудної слід відмовити, оскільки такий є необґрунтованим, належними доказами не стверджується, обвинувачення не знайшло свого ствердження в судовому засіданні, винних дій підсудної не встановлено, спричинення моральної шкоди відсутнє.

Запобіжний захід, підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу, у зв`язку з ухваленням виправдувального вироку слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1960 року), суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та за ч. 1 ст. 125 КК України виправдати.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .