Справа № 566/729/18
У Х В А Л А
19 вересня 2018 року с.м.т. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області

у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисників: адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
провівши підготовче судове засідання в залі суду с.м.т. Млинів Рівненської області у кримінальному провадженні № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
08 грудня 2017 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 затверджено обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, тобто у постановленні суддею завідомо неправосудного судового рішення під час перебування на посаді судді Луцького міськрайонного суду Волинської області.
04 червня 2018 року зазначений обвинувальний акт прокурором скеровано до Млинівського районного суду Рівненської області та отриманий Млинівським районним судом 08 червня 2018 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акта прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України з підстав, заначених у клопотанні.
Захисник обвинуваченого - адвокт ОСОБА_5 та сам ОСОБА_4 дане клопотання підтримали і просили його задовольнити.
Вирішуючи зазначене клопотання, а також інші питання, передбачені п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд виходить з наступного.
Так, згідно положень п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні, серед іншого, у першу чергу підлягає вирішенню питання підсудності кримінального провадження суду, якому передано обвинувальний акт.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Як зазначив Європейський суд з прав людини в п. 25 рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України, "... національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом". "
За правилом ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 32 КПК України кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).
Аналогічні положення містяться в абзаці другому частини десятої статті 49 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції закону від 15.12.2017 року.
Главою 37 КПК України, передбачено особливий порядок кримінального провадження щодо судді. Однак, положеннями вказаної глави не врегульовано питання передання обвинувального акта стосовно судді конкретному суду іншої адміністративно - територіальної одиниці, відтак на ці правовідносини поширюються загальні положення параграфа 1 глави 3 КПК України.
Як видно з обвинувального акта, діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України, мало місце у межах територіальної юрисдикції Луцького міськрайонного суду Волинської області, а відтак за загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження підсудне даному суду. Водночас, за правилом частини другої цієї статті кримінальне провадження не може розглядаться Луцьким міськрайонним судом Волинської області, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обіймає посаду судді у цьому суді.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено, що якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів врегульовано ч. 3 ст. 34 КПК України та вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Системний аналіз наведених вище положень процесуального закону у їх взаємозв`язку вказує на те, що за таких обставин, питання передання обвинувального акта відносно ОСОБА_4 на розгляд іншого суду іншої адміністративно-територіальної одиниці (області), підлягало вирішенню з врахуванням та у відповідності з положеннями ст. 32; п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 34 КПК України за вмотивованою ухвалою колегії суддів Верховного Суду.
Проте, при направленні обвинувального акта до Млинівського районного суду Рівненської області, питання про передання кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 375 КК України в межах юрисдикції різних апеляційних судів згідно ч. 3 ст. 34 КПК України не вирішувалось.
Враховуючи вище наведене, приймаючи до уваги, що обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 скеровано до Млинівського районного суду без дотримання положень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 32; ч. 2, ч. 3 ст. 34 КПК України, суд вважає, що правові підстави для віднесення даного кримінального провадження до територіальної підсудності Млинівського районного суду Рівненської області в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як суду "встановленого законом", відсутні.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Без вирішення питання про визначення підсудності даного кримінального провадження у встановленому законом порядку, розгляд клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору, а також інших питань, визначених п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, є передчасним.
На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України направити до Апеляційного суду Рівненської області для вирішення питання про внесення подання до Верховного Суду для визначення підсудності.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :