Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/84/2018 Справа №641/2251/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004091 від 12.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про усунення порушення прав людини при розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004091 від 12.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання, підтримане захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_3 щодо надання дозволу перебувати поряд зі своїм захисником в залі суду під час судових засідань. В обґрунтування свого клопотання посилався на Практику Європейського Суду та те, що він відокремлений від решти залу судового засідання скляною кабіною, яка обмежує його належу участь у процесі та є достатнім елементом приниження.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При вирішенні питання про відповідність поводження з обвинуваченим положенням статті 3 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, прийнятої Радою Європи 04.11.1950, Європейський суд з прав людини виходить, перш за все, з того, що держава повинна обґрунтувати необхідність застосування відповідного заходу, його адекватність конкретній ситуації.
Так, вид, форма скляної кабіни, в якій перебуває обвинувачений під час судових засідань, є такими, що дозволяють останньому безперешкодно, у постійному режимі, спілкуватись з судом, стороною обвинувачення, іншими учасниками процесу та конфіденційно спілкуватися із захисником. Охорона обвинуваченого, знаходиться на достатній відстані, що забезпечує конфіденційність таких розмов.
При розв`язанні даного клопотання судом береться до уваги той факт, що застосуванням даного заходу гарантується як безпека обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду, так і забезпечення безпеки всіх учасників процесу. Суд враховує, що застосований захід щодо утримання обвинуваченого в скляній кабіні в залі судового засідання, відповідає конкретній обстановці та обставинам, застосування даного заходу обґрунтоване розумними вимогами громадської безпеки та належного здійснення правосуддя, а тому цей захід не може вважатись таким, що принижує людську гідність обвинуваченого у розумінні статті 3 зазначеної Конвенції.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання.
Керуючись ст. 29 Конституції України, Європейською конвенцію з прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 9, 376 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1