Справа № 351/646/18
Провадження № 1-кп/351/77/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Снятині матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 22.03.2018р. Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 04.03.2016р. Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців, 22.03.2018р.; Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяць позбавлення волі,

за ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 04.06.2016 Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та звільненим на підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 22.03.2018 Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва до остаточного покарання у виді 4 роки 1 місяць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та вчинив новий умисний злочин проти власності, передбачений ч.3 ст.185 КК України за наступних обставин:

13.02.2018р. обвинувачений ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна пішов до нежилого господарства ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_1 .

Прийшовши до господарства ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 переконалися, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вхідних дверей будинку, близько опівночі, проникли всередину приміщення будинку, де у підвальному приміщенні побачили гідрофор фірми «Т.І.Р.», а в одній з кімнат газовий котел фірми «TERMOMAX», моделі 628 А, які вирішили таємно викрасти.

Усвідомлюючи, що за один раз вони не зможуть винести всі речі, які мали на меті викрасти і для реалізації злочинного наміру на таємне викрадення чужого майна необхідно вчинити ряд тотожних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вирішили викрадати чуже майно частинами.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на крадіжку чужого майна ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 з підвального приміщення нежилого будинку ОСОБА_11 повторно таємно викрав бувший в користуванні гідрофор фірми «Т.І.Р» вартістю 800 (вісімсот) гривень, який переніс до свого господарства, а потім розпорядився ним на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного наміру на таємне викрадення чужого майна, 15.02.2018 року близько 23 години ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки котла фірми «TERMOMAX», моделі 628 А знову пішов до нежилого господарства ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_1 .

Прийшовши до господарства ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 переконалися, що за їхніми діями ніхто не спостерігає через пошкоджені двері проникли всередину приміщення будинку та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на крадіжку чужого майна, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 , повторно таємно викрав газовий котел фірми «TERMOMAX», моделі 628 А вартістю 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, який переніс до свого господарства, а потім розпорядився ним на власний розсуд.

Всього протягом 13-15 лютого 2018 року ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 таємно викрав чужого майна на загальну суму 12 800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням в житло, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , 22.03.2018 засуджений Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин проти власності, передбачений ч.3 ст.185 КК України за наступних обставин:

13.02.2018 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 , з метою викрадення чужого майна пішов до нежилого господарства ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_1 .

Прийшовши до господарства ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переконалися, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вхідних дверей будинку, близько опівночі, проникли всередину приміщення будинку, де у підвальному приміщенні побачили гідрофор фірми «Т.І.Р.», а в одній з кімнат газовий котел фірми «TERMOMAX», моделі 628 А, які вирішили таємно викрасти.

Усвідомлюючи, що за один раз вони не зможуть винести всі речі, які мали на меті викрасти і для реалізації злочинного наміру на таємне викрадення чужого майна необхідно вчинити ряд тотожних дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили викрадати чуже майно частинами.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на крадіжку чужого майна ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 з підвального приміщення нежилого будинку ОСОБА_11 повторно таємно викрав бувший в користуванні гідрофор фірми «Т.І.Р» вартістю 800 (вісімсот) гривень, який переніс до господарства ОСОБА_8 , а потім розпорядився ним на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного наміру на таємне викрадення чужого майна, 15.02.2018 року близько 23 години ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки котла «TERMOMAX», моделі 628 А знову пішов до нежилого господарства ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_1 .

Прийшовши до господарства ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , переконалися, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через пошкоджені двері проникли всередину приміщення будинку та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на крадіжку чужого майна, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 повторно таємно викрав газовий котел «TERMOMAX», моделі 628 А, вартістю 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, який переніс до господарства ОСОБА_8 , а потім розпорядився ним на власний розсуд.

Всього протягом 13-15 лютого 2018 року ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 таємно викрав чужого майна на загальну суму 12 800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням в житло, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Крім того обвинувачений ОСОБА_7 , 22.03.2018 засуджений Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин проти власності, передбачений ч.2 ст.185 КК України за наступних обставин:

09.02.2018 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_7 , знаходячись в середині житлового будинку ОСОБА_12 , який розташований за адресою АДРЕСА_1 , вирішив викрасти майно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Перебуваючи на кухні житлового будинку, ОСОБА_7 , переконавшись, що потерпіла ОСОБА_13 спить і за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 1100 (одна тисяча сто) грн., завдавши останній матеріальні збитки на вказану суму.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного наміру на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 знаходячись у середині житлового зайшов до житлової кімнати ОСОБА_14 та переконавшись, що потерпіла ОСОБА_14 спить і за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав фотоапарат марки «Olympus», моделі FE-210 вартістю 1200 (одна тисяча двісті) грн., завдавши ОСОБА_14 матеріальні збитки на вказану суму.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 покинув місце події і викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, дав покази аналогічні фабулі, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд сувого його не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що його підзахисний щиро розкаюється у вчиненому та просив суворо не карати його підзахисного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, дав покази аналогічні фабулі, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд сувого його не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив, що його підзахисний щиро розкаюється у вчиненому та просив суворо не карати його підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_11 подав до суду заяву, де зазначив, що свої покази, дані ним на досудовому розгляді, підтримує повністю, просив розгляд справи провести у його відсутності, також зазначив, що збитки йому відшкодовані, претензій до обвинувачених він не має, просив суворо їх не карати.

Потерпіла ОСОБА_13 подала до суду заяву, просила розгляд справи провести у її відсутності, також зазначила, що збитки їй відшкодовані, претензій до обвинуваченого вона не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_14 подала до суду заяву, де зазначила, що свої покази, дані на досудовому розгляді, підтримує повністю, просила розгляд справи провести у її відсутності, також зазначила, що збитки їй відшкодовані, претензій до обвинуваченого вона не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Вина обвинувачених також підтверджується доказами кримінальних проваджень: №0000031 від 10.02.2018р.; №0000033 від 21.02.2018р., дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Проаналізувавши зібрані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю і його злочинні діяння слід кваліфікувати, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд, відповідно до ст.ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином.

До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_8 суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину проти особи похилого віку ОСОБА_11 1946р.н.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 , встановлено, що він ніде не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, згідно висновку органу пробації, у нього високий ризик вчинення повторного правопорушення.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також обставину, яка обтяжує покарання, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_8 , характеризуючих даних за місцем проживання, його спосіб життя та відношення до скоєного злочину, суд вважає доцільним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 покарання у межах санкції статті 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_8 раніше був засуджений 04.03.2016р. Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців, крім цього ОСОБА_8 був засуджений вироком Снятинського районного суду від 22.03.2018р. до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, та на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового складання покарань визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

За таких обставин, враховуючи думку потерпілих, висновки органу пробації, про те, що існує високий ризик вчинення повторного правопорушення, а також високий рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства, інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень та відношення до скоєного злочину, враховуючи, що виправлення ОСОБА_8 можливе за умови постійного нагляду та контролю, де є можливість застосування до нього різноманітних програм диференційованого виховного впливу з метою формування прагнення до заняття суспільно корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законів та інших прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загальноосвітнього і культурного рівня, беручи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Снятинського районного суду від 22.03.2018р. терміном 3 місяці і остаточну міру покарання призначити за сукупністю злочинів відповідно вимог ч.4 ст.70 КК України у виді 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі винного.

Проаналізувавши зібрані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю і його злочинні діяння слід кваліфікувати, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, та вина обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, доведена повністю і його злочинні діяння слід кваліфікувати, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_15 , суд, відповідно до ст.ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином, злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_15 суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину проти особи похилого віку ОСОБА_11 1946р.н.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_15 , встановлено, що він ніде не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, згідно висновку органу пробації, у нього середній ризик вчинення повторного правопорушення.

При цьому, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Снятинського районного суду від 22.03.2018р. до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

За таких обставин, враховуючи думку потерпілих, висновки органу пробації, про те, що існує середній ризик вчинення повторного правопорушення, а також високий рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства, інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень та відношення до скоєного злочину, враховуючи, що виправлення ОСОБА_7 можливе за умови постійного нагляду та контролю, де є можливість застосування до нього різноманітних програм диференційованого виховного впливу з метою формування прагнення до заняття суспільно корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законів та інших прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загальноосвітнього і культурного рівня, беручи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення ОСОБА_7 до вчиненого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, та за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, згідно вимог ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 визначити позбавлення волі терміном 3 роки.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Снятинського районного суду від 22.03.2018р. терміном 2 місяці і остаточну міру покарання призначити за сукупністю злочинів відповідно вимог ч.4 ст.70 КК України у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_15 та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі винного.

Згідно ухвали слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2018р. за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 18.02.2018р. подозрюваному ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання.

Згідно ухвали слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2018р. за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 18.02.2018р. подозрюваному ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На час ухвалення даного вироку запобіжні заходи відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було продовжено.

Судові витрати на проведення експертиз слід стягнути із обвинувачених у рівних частках.

Долю речових доказів визначити за ст.100 КПК України.

Цивільні позови по справі не заявлялись.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Снятинського районного суду від 22.03.2018р. визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання строк попереднього ув`язнення. Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу затримання - з 23.02.2018 р.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 визначити 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Снятинського районного суду від 22.03.2018р. визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_7 покарання строк попереднього ув`язнення. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу затримання - з 23.02.2018р.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по 1716,00 грн. витрат за проведення експертизи.

Речові докази:

- чотири відрізки мідної труби, два з`єднання та один механічний клапан, газовий котел «Termomax 628A», водяний гідрофор «ТІР» залишити потерпілому ОСОБА_11 ;

- частину металевої труби із нашаруванням синього кольору поміщену в спец пакет № 2202005, частину мідної труби із слідом знаряддя зламу поміщену в спец пакет № 2202000, три частини скла, поміщені в спец пакет №3959460 , які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в області - знищити;

- два сліди пальців рук, дві дактилокарти поміщені в спец пакет №3959461 залишити при матеріалах справи;

- фотоапарат марки «Olympus», моделі FE-210 залишити потерпілій ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1