Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/337/2018 Справа № 641/590/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001209 від 18 травня 2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого директором ТОВ «Біомікс Україна», одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою несанкціонованого збуту інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах Державної фіскальної служби України, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, користуючись своїм персональним комп`ютером на Інтернет сайті http://forum.gorod.dp.ua розмістив оголошення про продаж бази ДФС України, прикріпивши до нього свою електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15.12.2017, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою несанкціонованого збуту інформації з обмеженим доступом, за грошову винагороду в сумі 1200 грн. надіслав на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_4 файли «2017_ua_cronos» та «2017_ua_excel» в яких міститься інформація, щодо експортно імпортних операцій конкретного суб`єкта зовнішньо економічної діяльності, яка відповідно ст. 11 Митного кодексу України відноситься до інформації з обмеженим доступом і згідно ч. 2 ст. 452 Митного кодексу України зазначена інформація може надаватись лише органам досудового розслідування у зв`язку із здійсненням ними кримінального провадження, тим самим здійснив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 361-2 КК України, тобто несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно, він через мережу інтернет розмістив оголошення про продаж бази ДФС України. 15.12.2017, він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , надіслав на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_4 файли «2017_ua_cronos» та «2017_ua_excel» в яких міститься інформація, про експортно імпортні операції конкретного суб`єкта зовнішньо економічної діяльності за грошову винагороду в сумі 1200 грн.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 361-2 КК України, як несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.
Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та наявність на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, що обтяжують його покарання відсутні.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, оскільки саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1-96-2 КК України відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 361-2 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: ноутбук Lenovo G580 s/n WB 11248613, банківська карта № НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1