В И Р О К
іменем України

08 червня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шиєс Ленського району Архангельської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.05.1979 за частиною 1 статті 141 Кримінального кодексу УРСР до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 07.04.1980 за частиною 2 статті 206, частиною 2 ст. 188-1, статтями 42, 43 Кримінального кодексу УРСР до позбавлення волі на строк 3 роки 11 місяців 12 днів;

3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05.04.1984 за частиною 2 статті 206 Кримінального кодексу УРСР до позбавлення волі на строк 4 роки;

4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 28.03.1988 за частиною 2 статті 206, частиною 1 статті 107 Кримінального кодексу УРСР до позбавлення волі на строк 2 роки;

5) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 16.10.1990 за частиною 3 статті 206 Кримінального кодексу УРСР до позбавлення волі на строк 4 роки;

6) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.1996 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 4 статті 81, частиною 4 статті 141 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна;

7) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11.04.2005 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років;

8) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11.04.2006 за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого умовно-достроково 26.09.2006 на не відбутий строк 1 місяць 17 днів;

9) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.04.2008 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого умовно-достроково 17.12.2008 на не відбутий строк 2 місяці 9 днів;

10) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30.05.2011 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, статтею 395 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, звільнився 14.08.2013 за відбуттям строку покарання,

у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

07 січня 2018 року близько 11:00 години в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 перебував поблизу супермаркету "АТБ", розташованого по вул. Ціолковського, 25, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед "АИСТ", вартістю 1424 грн 70 к., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав себе винним у вчиненні, 07.01.2018 за вказаних вище обставин, крадіжки велосипеду в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області біля магазину АТБ.

На вчинення крадіжки наважився, оскільки терміново були потрібні кошти на рентгенологічне обстеження. Того ж дня велосипед у нього вилучили працівники поліції.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, просив не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними та допустимими, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винним у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, і його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, визнаються щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди потерпілому, який подав заяву про відсутність претензій до обвинуваченого, та просив призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі. (а. п. 29).

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, визнається рецидив злочинів, а саме вчинення нового умисного злочину особою. яка має непогашені судимості за злочини. передбачені статтею 206 Кримінального кодексу УРСР, статтею 395 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості; зазначені вище обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особу винного, який раніше неодноразово судимий до позбавлення волі, у тому числі за тяжкі корисливі злочини, двічі звільнявся умовно-достроково, але після відбуття покарання за останнім вироком, маючи непогашені судимості, знову вчинив злочин проти власності (а. п. 67-69, 72-89); під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 70); не працює і не знаходиться на обліку в службі зайнятості; не має зареєстрованого місця проживання, однак за місцем фактичного проживання скарг у відношенні нього немає (а. п. 71), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів є покарання у виді арешту.

Долю речового доказу належить вирішити у відповідності до вимог пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно статей 124-126 Кримінального процесуального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_4 належить покласти обов`язок щодо відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 858 грн 00 к. (а. п. 64).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_4 та через ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" направити його до місця відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речовий доказ - велосипед "АИСТ", який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - вважати йому повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1