н/п 1-кс/640/5913/18
"11" червня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, зокрема, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2017 було накладено арешт на вказані нежитлові приміщення, які належать ТОВ «Аптека №28», шляхом заборони їх відчуження та розпорядження - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. З моменту винесення вищевказаної ухвали пройшов вже майже рік, проте, слідчі дії по кримінальному провадженню фактично не проводяться, ні посадовим особам ТОВ «Аптека №28», ні іншим особам підозра у вчиненні злочину не повідомлена. Через арешт майна підприємство фактично позбавлене можливості здійснювати право власності щодо вказаного майна. Майже рік підприємство несе прямі збитки від неможливості не стільки відчужувати майно, стільки від неможливості використовувати в господарській діяльності, зокрема, вказує про неможливість підприємства оформити в банку іпотеку, надати приміщення в оренду та інше. При цьому підприємство несе постійні витрати на утримання в належному технічному стані арештованих приміщень, що фактично веде до неплатоспроможності підприємства. ТОВ «Аптека №28», починаючи з 2003 року та 2005 року відповідно було орендарем вищенаведеного нерухомого майна, належним чином виконувало свої обов`язки в частині сплати орендних платежів, утримувало майно у належному технічному стані та відповідно до умов договорів оренди мало переважне право перед іншими особами на викуп даного майна. Вважає, що подальше застосування арешту майна призведе до повної втрати платоспроможності власника майна через неможливість використання майна в господарській діяльності.
В судовому засіданні 11.06.2018 призначеному на 12.00 год. представник ТОВ «Аптека №28» ОСОБА_3 підтримав подане клопотання.
В подальшому, за викликом на 17.00 год. 11.06.2018, в цей же день до канцелярії суду надійшла заява від слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , в якій вона зазначила, що її було викликано на 17.00 год. 11.06.2018 у судове засідання для розгляду клопотання ТОВ «Аптека №28» щодо зняття арешту з майна. У зв`язку з чим, до раніше поданого заперечення доповнює наступне. Орган досудового розслідування не має на меті припинення або перешкоджання фінансово-господарської діяльності ТОВ «Аптека №28». Ознайомившись з клопотанням представника вказаного підприємства додає. Орган досудового розслідування не заперечує в частині надання в оренду приміщень, на які накладено арешт, вказаним підприємством іншим особам. В частині заборони здійснення його відчуження просить залишити арешт без змін. Просить судове засідання проводити без її участі, у зв`язку з проведенням слідчих дій. Проти скасування арешту майна в частині розпорядження майном з вказаних підстав не заперечує (а.с. 35).
Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги директора ТОВ «Аптека №28» ОСОБА_6 , колегія суддів в мотивувальній частині вказаної ухвали зазначила, що стороною обвинувачення наведені достатні підстави вважати, що нежитлові приміщення, які були придбані ТОВ «Аптека № 28», є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. За таких умов наявність підозрюваного чи обвинуваченого у даному кримінальному провадженні є не обов`язковою для накладення арешту на це майно, враховуючи, що воно відповідно до постанови слідчого від 24.05.2017 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що слідчим 05.04.2017 були призначені судові оціночно-будівельні експертизи з метою визначення ринкової вартості нежитлових приміщень. Правомірність підстав набуття нежитлових приміщень у власність ТОВ «Аптека № 28» має бути перевірена в ході здійснення досудового розслідування, враховуючи наявність інформації щодо реалізації цих нежитлових приміщень за заниженою вартістю. Тому колегія суддів вважала доведеними слідчим та прокурором обставини, передбачені ч. 1 ст. 173 КПК України, та не вбачала підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги. При цьому, слідчим суддею застосовано арешт майна шляхом заборони відчуження та розпорядження вищезазначеним майном, що не перешкоджає власнику користуватися ним, та здійснювати у цих приміщення свою діяльність. Апелянтом не повідомлено інформації, яка б свідчила про зупинення діяльності ТОВ «Аптека № 28» чи перешкоджання їй у зв`язку із застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обґрунтованість накладення арешту ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2017 на вказане майно перевірялася апеляційним судом Харківської області, та ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно наданої до канцелярії суду копії договору № 5430-В-С купівлі продажу нежитлових приміщень, орендованих ТОВ «АПТЕКА №28» від 27.12.2016, укладеного між Територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діє Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, як виконавчий орган Харківської міської ради та ТОВ «АПТЕКА №28», та акту №5430-В-С прийому-передачі від 29.12.2016, Територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діє Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, як виконавчий орган Харківської міської ради передала у власність ТОВ «АПТЕКА №28» нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-10, 15, 17, 18, 59, 60, 68, 69, 74, 75 у нежитловій будівлі літ."А-2", загальною площею 325 кв. м, 70/100 часток у праві власності на нежитлові приміщення загального користування 1-го поверху № 76 у нежитловій будівлі літ."А-2", загальною площею 26.7 кв. м за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 249/80, орендовані ТОВ «АПТЕКА №28» згідно договору оренди № 2342 від 11.08.2005 (а.с. 27-29, 30).
Згідно договору № 5428-В-С купівлі продажу нежитлових приміщень, орендованих ТОВ «АПТЕКА №28» від 19.12.2016, укладеного між Територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діє Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, як виконавчий орган Харківської міської ради та ТОВ «АПТЕКА №28», та акту №5423-В-С прийому-передачі від 05.01.2017, Територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діє Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, як виконавчий орган Харківської міської ради передала у власність ТОВ «АПТЕКА №28» нежитлові приміщення підвалу № 1, 1-го поверху № 1-3, 5-11, 13 в нежитловій будівлі літ. "А-2", загальною площею 188.2 кв. м за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 59/45, орендовані ТОВ «АПТЕКА №28» згідно договору оренди № 1243 від 25.03.2003 (а.с. 31-33, 34).
Згідно заяви слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , орган досудового розслідування не має на меті припинення або перешкоджання фінансово-господарської діяльності ТОВ «Аптека №28» та не заперечує в частині надання в оренду приміщень, на які накладено арешт, вказаним підприємством іншим особам. Проти скасування арешту майна в частині розпорядження майном з вказаних підстав не заперечує (а.с. 35).
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 від 05.04.2017 призначено судову будівельно-технічну експертизу, до проведення якої залучено експертів ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення експерта поставлено такі питання: яка ринкова ціна станом на 01.07.2016 та 31.12.2016 нежитлових приміщень, без врахування ремонту, розташованих за вказаними в постанові адресами (а.с. 16-17).
Згідно листа слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 12.03.2018 № 5565/119-24/2018, адресованого директору ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, для забезпечення повноти досудового розслідування та встановлення усіх обставин кримінального провадження, просить проводити судову будівельно-технічну експертизу у питаннях в наступній редакції: яка ринкова вартість нежитлових приміщень, станом на 01.07.2016 та 31.12.2016, розташованих за адресами, в тому числі: АДРЕСА_1 , площею 188,2 кв.м.; Дружби Народів, 249/80, площею 351,7 кв.м. (а.с. 19-20).
Згідно заперечень слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 08.06.2018, на теперішній час, виконання судової будівельно-технічної експертизи триває. Будівлі, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до ст. ст. 98-100, 110 КПК України та постанови від 24.05.2017, визнані по кримінальному провадженню речовими доказами (а.с. 11-13).
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та скасування арешту з вказаних вище нежитлових приміщень - в частині скасування заборони розпорядження вказаними нежитловими приміщеннями.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт майна в частині заборони розпорядження вказаними нежитловими приміщеннями, враховуючи також позицію слідчого, викладену письмово, яка не заперечувала проти такого скасування арешту (а.с. 35). Скасування в цій частині арешту дозволить власнику приміщень здійснювати в повному обсязі господарську діяльність, в тому числі шляхом укладання договорів оренди. При цьому, право власності на майно продовжує, за збережених судом обмежень у зв`язку із застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна шляхом заборони його відчуження, належати його власнику.
Однак, на теперішній час достатніх даних, що скасування заборони відчуження вказаних нежитлових приміщень не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано. Більш того, до теперішнього часу в даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким би було повідомлено про підозру, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, тощо є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний захід забезпечення, який застосовано у цьому кримінальному проваджені з метою досягнення дієвості цього провадження.
Отже, клопотання про скасування арешту з вказаних нежитлових приміщень в частині заборони відчуження цих нежитлових приміщень є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №28» про скасування арешту майна задовольнити частково.
В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №28» про скасування арешту в частині заборони відчуження вказаного майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали - 13 червня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1