Справа № 626/1216/18
Провадження № 1-кс/626/333/2018
У Х В А Л А
про арешт майна

14 червня 2018 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю, прокурора ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000345 від 11.06.2018р. за ч.2 ст.240 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
12.06.2018р. до суду надійшло клопотання слідчого про арешт майна, яке тимчасово було вилучено тимчасово вилучено в ході огляду місця події 11.06.2018 року, а саме транспортний засіб - екскаватор JCB з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 11.06.2018 року до чергової частини Красноградського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт о/у УЗЕ в Харківській області, про те, що 11.06.2018 року на території с.Маховик Красноградського району Харківської області, було виявлено осіб, які незаконно видобувають корисні копалини, а саме пісок.
В ході огляду місця події, біля піщаного кар`єру, було виявлено та вилучено транспортний засіб екскаватор JCB з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 без документів під керуванням ОСОБА_6 . Поблизу даного транспортного засобу також був розташовані ще два КАМАЗи.
За даним фактом 12.06.2018 слідчим СВ Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000345 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
12.06.2018 року вилучений транспортний засіб екскаватор JCB з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , визнаний речовими доказами.
Враховуючи викладене, слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб екскаватор JCB з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який було вилучено під час огляду місця події та заборону вчинення дій направлених на передачу, користування та/або розпорядженням тимчасово вилученого майна, шляхом передання транспортного засобу із піском у кузові до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, вважаю, що клопотання слідчого про арешт майна, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Крім того, відповідно ч.7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положення п.1 ч.5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що перелічене в клопотанні слідчого майно, вилучене під час огляду місця події 12.06.2018 року, може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучений автомобіль може бути предметом вчинення кримінального правопорушення.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на даний автомобіль підлягає задоволенню.

При цьому відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В судовому засіданні власник майна пояснив, що він є приватним підприємцем директором будівельної фірми ТОВ «Будівельник» і вказаний транспортний засіб постійно задіяний для перевезення та завантаження будівельних матеріалів пісок, щебінь та ін. Крім того у нього укладено ряд договорів про надання послуг з іншими підприємствами та фірмами саме на цю техніку для перевезення вантажів та завантаження, а саме: 01.09.2017 року з «Строй Інжінірінг Девелопмент» 13.04.2017 року з ПАТ «Пфвденспецбуд», 01.02.2018 року з «Юкон Агро», тобто вказана в клопотанні техніка постійно задіяна в виробничому процесі та його підприємницької діяльності. Таким чином в разі накладення арешту з постановкою техніки на штрафмайданчик, його підприємницька діяльність зупиниться і він втратить своїх клієнтів, які за невиконання умов договорів по перевезенню вантажу «виставлять» йому величезні штрафні санкції. В підтвердження своїх слів ним було надано ряд договорів та документів в підтвердження заняття підприємницькою діяльністю саме на цій техніці. В зв`язку з викладеним просить накласти арешт на дані транспортні засоби, однак передати їх йому на відповідальне зберігання, щоб не зупинилась його підприємницька діяльність.

Вказаний екскаватор належить саме йому, однак технічний паспорт втрачений і зараз документи перебувають на відновленні. Про те, що вказаний транспортний засіб належить саме ОСОБА_3 і знаходиться в його фактичному володінні також слідує із протоколів допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таким чином, суд розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч.2 та 4 ст.170 КК України з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, щоб це не призвело до зупинки підприємницької діяльності власника майна, а саме накладає арешт шляхом заборони відчуження даного майна до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

В зв`язку з чим необхідно накласти арешт та передати на відповідальне зберігання транспортний засіб - екскаватор JCB з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити відповідальною особою за збереження вище переліченого майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводилось з застосуванням технічних засобів фіксування кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000345 від 11.06.2018р. за ч.2 ст.240 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході огляду місця події 11.06.2018 року, а саме: транспортний засіб екскаватор JCB з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження даного майна до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Передати на відповідальне зберігання транспортний засіб - екскаватор JCB з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити відповідальною особою за збереження вище переліченого майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1