Справа № 464/103/18
пр.№ 1-кс/464/1426/18
У Х В А Л А

25 червня 2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,

у с т а н о в и в :

старший слідчий СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0003670 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на право відчуження та користування ПП «Скоринка Плюс» самовільно зайнятою земельною ділянкою під облаштування автостоянки ПП «Скоринка Плюс» за адресою: м.Львів вул.Скрипника проспект Червоної Калини, загальною площею 0,6380 га (частина земельної ділянки площею 0,1620 га (кадастровий номер :07:001:0017), яка надана в постійне користування Релігійному управлінню монастирів Селезіанського східного обряду в Україні УГКЦ; частина земельної ділянки площею 0,2564 га (кадастровий номер :07:001:0019), яка надана в постійне користування КП ЛКП «Спортресурс»; частина земельної ділянки земель міста Львова між земельними ділянками з кадастровими номерами :07:001:0017 та :07:001:0019 площею 0,2197 га), з метою збереження речових доказів.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши думку слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 3 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003670 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Згідно з витягом з ЄРДР ОСОБА_5 , будучи директором ПП «Скоринка Плюс», маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи всупереч ст.ст.116-126 ЗК України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи жодних рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що земельні ділянки, загальною площею 0,6380 га, належать до земель комунальної власності та не перебувають у власності чи користуванні ПП «Скоринка Плюс», не звертаючись у встановленому законодавством порядку до Львівської міської ради, як власника земельної ділянки, щодо отримання права власності та користування на земельні ділянки, в період з 18 липня 2005 року по 4 грудня 2017 року здійснив самовільне зайняття земельної ділянки у м.Львові в межах між вул.Скрипника та пр.Червоної Калини, а саме: частково земельної ділянки із кадастровим номером :07:001:0017 площею 0,9451 га у м.Львові на території громадського центру Сихова, яка перебуває у постійному користуванні релігійного управління монастирів Селезіанського згромадження східного обряду в Україні Української Греко-Католицької церкви для будівництва та обслуговування культурно-освітнього, релігійного центру та гімназії, частково земельної ділянки із кадастровим номером :07:001:0019 площею 1,8700 га у м.Львові на пр.Червоної Калини, як перебуває у постійному користуванні ЛКП «Спортресурс» для будівництва та обслуговування інфраструктури спортивного комплексу та земель м.Львова загальною площею 0,6380 га, які використовуються ПП «Скоринка Плюс» як одне ціле, чим завдав значної шкоди власнику територіальній громаді м.Львова в розмірі 94 445,36 грн., що відповідно до примітки ст.197-1 КК України визнається значною шкодою.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арешт є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Виходячи з приписів ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 20 червня 2018 року самовільно зайняті земельні ділянки як одне ціле визнано речовим доказом по справі.

Таким чином внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених у клопотанні та у суді, вбачається, що арешт майна самовільно захоплених ПП «Скоринка Плюс» земельних ділянок в розмірах, визначених висновком судової, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за №1037-1041 від 14 червня 2018 року, що виступають об`єктами кримінально протиправних дій, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідають критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.197-1 КК України, оскільки наявний ризик відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя переконаний, що для ефективного проведення слідства орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, що є доказом злочину, до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна будь-якої особи є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Тому з урахуванням вимог ч.2 ст.173 КПК України клопотання про арешт майна з позбавленням права відчуження підлягає до задоволення. Матеріали та обставини справи свідчать, що вказаний спосіб арешту не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах третіх осіб (ч.4 ст.173 КПК України).

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задоволити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження ПП «Скоринка Плюс» самовільно зайнятих земельних ділянок під облаштування автостоянки ПП «Скоринка Плюс» за адресою: м.Львів вул.Скрипника проспект Червоної Калини, а саме: земельної ділянки площею 0,1527 га із земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0017, яка надана в постійне користування Релігійному управлінню монастирів Селезіанського східного обряду в Україні УГКЦ; земельною ділянки площею площею 0,2515 га із земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0019, яка надана в постійне користування КП ЛКП «Спортресурс»; земельної ділянки із земель міста Львова між земельними ділянками з кадастровими номерами :07:001:0017 та :07:001:0019 площею 0,2261 га.

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1