УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні відділу прокуратури міста Києва юрист 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000808, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
20.08.2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні відділу прокуратури міста Києва юрист 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна, тимчасово вилученого 14.08.2018 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, 25, а саме на: автомобіль MERCEDES-BENZ VARIO реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000808, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2018, приблизно о 17 годині 25 хвилин на проїзній частині Набережного шосе, 25 в м. Києві водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ VARIO реєстраційний номер НОМЕР_1 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який загинув на місці пригоди.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної події на автомобілі марки MERCEDES-BENZ VARIO реєстраційний номер НОМЕР_1 утворилися механічні пошкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , автомобіль марки MERCEDES-BENZ VARIO реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить третій особі, а саме: ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час огляду місця події 14.08.2018 з місця дорожньо-транспортної події автомобіль MERCEDES-BENZ VARIO реєстраційний номер НОМЕР_1 вилучено та поміщено на територію майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4 та того ж дня його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що слідчим винесена відповідна постанова.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином, долучив заяву про розгляд клопотання у його відсутність, крім того долучив докази повідомлення володільця тимчасово вилученого майна про дату час та місце проведення судового засідання.

Враховуючи інформацію, надану слідчим, слідчий суддя приходить до висновку, що враховуючи потреби досудового розслідування, обмежений час на розгляд даного виду клопотань та відсутність у розпорядженні органу досудового розслідування та суду інформації з приводу поважності причин неявки володільця тимчасово вилученого майна, доцільним вбачається здійснення розгляду вищевказаного клопотання слідчого без участі володільця тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 14 серпня 2018 року постанови про визнання майна речовим доказом, наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні могло зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а значить відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 14.08.2018 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, 25 а саме на: автомобіль MERCEDES-BENZ VARIO реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні відділу прокуратури міста Києва юрист 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000808, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 14.08.2018 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, 25 а саме на: автомобіль MERCEDES-BENZ VARIO реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1