Справа № 761/865/18
Провадження №1-кп/761/1162/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009300 від 04.08.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ткібулі, республіки Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, працюючого не офіційно, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Самтредія, Республіки Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, працюючого не офіційно, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2017 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , вступили між собою в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням в житло, а саме в квартиру АДРЕСА_4 . З цією метою вони спільно розробили злочинний план, відповідно до якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи сумісно, шляхом пошкодженням замка вхідних дверей, повинні були проникнути до приміщення зазначеної квартири, звідки таємно викрасти будь-яке цінне майно та гроші.

Надалі 04 серпня 2017 року, приблизно о 10 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи спільно за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, шляхом взлому замка вхідних дверей, проникли у квартиру АДРЕСА_4 , та почали обшукувати приміщення квартири на предмет виявлення цінних речей та грошей. В ході вчинення кримінального правопорушення, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_10 та ОСОБА_3 відшукали та в подальшому викрали гроші у сумі 5000 гривень, золотий ланцюжок, виготовлений із білого золота вартістю 2500 гривень, обручку, виготовлену із білого золота оздоблену діамантом, вартістю 2300 гривень, ланцюжок, виготовлений із жовтого золота з двома кулонами, один у формі квітки, а інший у формі літери «Е», вартістю 1200 гривень.

А всього ОСОБА_10 та ОСОБА_3 діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, таємно викрали цінні речі та гроші, які належать ОСОБА_11 на загальну суму 11 000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнали у повному обсязі, повністю підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті.

ОСОБА_6 суду надав показання про те, що він разом з ОСОБА_7 у серпні 2017 року, знаходячись у центрі м.Києва вдень, зайшли до під*їзду будинку на АДРЕСА_3 , де зламали замок у вхідних дверях квартири, відшукали та викрали у ній гроші та золоті прикраси, після чого з місця події пішли. У вчиненому щиро розкаявся та вказав, що потерпілому ними спільно було добровільно відшкодовано завдану злочином шкоду.

ОСОБА_7 надав суду показання про те, що він разом з ОСОБА_6 у серпні 2017 року знаходились у центрі м.Києва вдень, зайшли до під*їзду будинку на АДРЕСА_3 , де зламали замок у вхідних дверях квартири, відшукали та викрали у ній гроші та золоті прикраси, після чого з місця події пішли. У вчиненому щиро розкаявся та вказав, що потерпілому ними спільно було добровільно відшкодовано завдану злочином шкоду.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальними правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який одружений, офіційно не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , слід визнати його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після його вчинення, а також індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його віку, стану здоров`я, способу життя, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальними правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який одружений, офіційно не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , слід визнати його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зокрема обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після його вчинення, а також індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його віку, стану здоров`я, способу життя, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Судові витрати та речові докази у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні у виді застави слід залишити застосованими до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

-періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати та речові докази у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у виді застави, залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1