Провадження № 1кп/202/250/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000431 від 14.03.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.07.2007 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.195 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України вказане покарання поглинуто покаранням за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2006 року та остаточно до відбуття призначено 6 років позбавлення волі. Звільнився 16.06.2012 року по відбуттю строку покарання;
- 16.01.2013 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 15.12.2017 року по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
14 березня 2018 року, близько 20:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №31 по пр. Петра Калнишевського у м. Дніпро, де побачив раніше йому незнайому ОСОБА_6 , яка в цей момент розмовляла по мобільному телефону марки «Iphone 5» білого кольору. Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підійшов до ОСОБА_6 зі спини та з метою подолання можливого опору з її боку, взяв останню своєю лівою рукою за горло, та в цей момент своєю правою рукою вирвав з правої руки потерпілої мобільний телефон марки «Iphone 5». Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину разом з чужим викраденим майном втік, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатись ним в подальшому на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1447 від 28.03.2018 року, вартість мобільного телефону марки «Iphone 5», який належить потерпілій ОСОБА_6 , складає 2300,00 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, викладених у обвинувальному акті у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, після затримання телефон повернув потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, у письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, дослідив письмові докази надані прокурором, матеріали, що характеризують обвинуваченого, докази щодо вартості викраденого майна та дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України віднесений до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією статті. Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 170,00 грн.
Питання щодо речових доказів суд вирішив на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк покарання обвинуваченому обчислювати з 14.03.2018 року.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Речові докази мобільний телефон ««Iphone 5» білого кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілої - залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 170,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: ОСОБА_1