Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1351/2018
У Х В А Л А
23.05.2018р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Постановою слідчого прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 від 12.09.2017р. вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину передбаченого ст. 372 ч.1 КК України в діях вказаних посадових осіб.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася.
Заслухавши думку учасників процесу вважаю необхідним в задоволенні скарги відмовити з наступних підстав.
В ході досудового розслідування було встановлено що 20.04.2015р. ОСОБА_3 було повідомлено про підозру в скоєні злочину передбаченого ст. 367 ч.2 КК України. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 виправдано.
Вбачається, що фактично обвинувачення ґрунтувалося на 2 документах: наказ ГУЮ в Миколаївської області від 05.06.2015р. та розпорядження Миколаївської ОДА №13, яким скасовано розпорядження голови Миколаївської ОДА №320 щодо надання у власність земельних ділянок ОСОБА_11 .
Крім того, 24.04.2015р. на підставі акту перевірки начальником ГУЮ ОСОБА_12 був виданий наказ №633 про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.
На думку ОСОБА_3 акт перевірки від 24.04.2015р. складений під тиском прокурора ОСОБА_4 , та був головним доказом обвинувачення. На думку ОСОБА_3 прокурор ОСОБА_4 заздалегідь знав, що ним не вірно застосовуються норми діючого законодавства під час затвердження підозри та обвинувального акту.
Між тим, в ході досудового розслідування члени комісії ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші пояснили, що ними дійсно складався акт перевірки, однак без жодного впливу з боку прокуратури чи начальника ГУЮ ОСОБА_12 .
Допитані в ході досудового розслідування ОСОБА_12 та ОСОБА_16 пояснили, що після надходження запиту з прокуратури 22.04.2015р. призначили перевірку, за наслідками якої був складений акт 24.04.2015р. та ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Вже після проведення службової перевірки, 29.04.2015р. надійшла постанова прокурора ОСОБА_4 про проведення службового розслідування. Будь якого тиску з боку прокуратури, а також щодо членів комісії - не було.
Також були допитані прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що не мали бажання до незаконного притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ні яких вказівок щодо висновків службової перевірки не надавали. Слідчі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також пояснили, що незаконних вказівок від прокурорів не отримували.
Таким чином, в ході досудового розслідування не здобуто доказів на підтвердження того, що слідчі чи прокурори мали на меті незаконно притягнути до кримінальної відповідальності завідомо не винувату особу.
Відсутність такого умислу в-першу чергу підтверджується самою суттю обвинувачення та висновками в вироку суду щодо причин виправдувального вироку.
Суть обвинувачення полягала в тому, яку норму законодавства необхідно було застосовувати адміністративним органам щодо земельних ділянок, які були надані Нестеренку: чи ЗУ "Про фермерське господарство" ст. 7, чи ст. 123 ЗК України, які мають різні тлумачення. Лише Верховним Судом України в постанові від 03.02.2016р. було зазначено, що ст. 7 ЗУ "Про фермерське господарство" є спеціальною щодо ст. 123 З_К України, а тому саме вона має застосовуватися та цілком вірно була застосована державним реєстратором ОСОБА_3 .
З урахуванням наявності неоднозначного тлумачення законодавства та відсутності сталої судової практики станом на квітень 2015р., як прокурор, так і посадові особи ГУЮ мали можливість сумлінно помилятися щодо правильності застосування законодавства. Доказів зворотного в ході досудового розслідування не здобуто.
Вбачається, що дійсно під час досудового розслідування була порушена підслідність, однак вказане порушення само по собі не свідчить про наявність умислу щодо притягнення не винуватої особи до кримінальної відповідальності, з огляду на підстави викладенні вище.
В ході досудового розслідування була допитана значна кількість свідків, допит свідків зазначених в скарзі є зайвий, не зможе змінити тих фактів: 1/що службова перевірка була проведена ще до надходження постанови прокурора за ініціативою керівництва ГУЮ; 2/ що на час складання обвинувального акту акт перевірки від 24.04.2015р. ще не був скасований в судовому порядку; 3/ що станом на квітень 2015р. була відсутня стала судова практика щодо застосування норм законодавства. Крім того, ОСОБА_3 не вказує які саме свідчення, можуть надати вказані свідки.
За такого слідчий цілком слушно закрив кримінальне провадження.
Керуючись ст. 306, 309 КПК України
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1