Єдиний унікальний номер 722/1439/18
Номер провадження 1-в/722/152/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни Чернівецької області, в режимі відеоконференції з Державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)», справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
ВСТАНОВИВ :
11.10.2018 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище клопотання, в якому ОСОБА_5 просив суд звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, на невідбутий строк.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Представник СВК №67 ОСОБА_4 та прокурор Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, вважаючи, що відсутні підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та сумлінним відношенням до праці під час відбування покарання довів своє виправлення, а тому клопотання засудженого вважали передчасним.
З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2007 року за ст.152 ч.3, ст.152 ч.4, ст.115 ч.2 п.п.10,12, ст.304, ст.70 КК України на 14 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 13.09.2006 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22.01.2008 року вищевказаний вирок змінений, із нього виключено вказівку про те, що засуджений був раніше судимий.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ст.72 ч.5 КК України з 13.09.2006 року по 21.01.2008 року включно (01 рік 04 місяці 08 днів). Відповідно кінець строку покарання 05.11.2019 року.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисних особливо тяжких злочинів (ст.ст.152 ч.3,ч.4, 115 ч.2 п.п.10,12 КК України) та умисного тяжкого злочину (ст.304 КК України), на час розгляду справи відбув більше 3/4 строку призначеного покарання.
З характеристики, затвердженої 19.10.2018 року начальником ДУ «СВК № 67», довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_5 з 07.04.2008 року відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)». По прибуттю до установи і до грудня 2008 року був працевлаштований у гірничій дільниці №2 в якості вибірника-складальника каменю стінового, до роботи відносився погано, встановлені змінні завдання в повному обсязі не виконував. В подальшому протягом тривалого часу (з грудня 2012 року по грудень 2015 року) засуджений не виявляв бажання працювати і до оплачуваної суспільної корисної праці не залучався. З січня 2016 року був працевлаштований автослюсарем АТЦ, а з червня 2017 року і по даний час працевлаштований днювальним сектору максимального рівня безпеки. Свої обов`язки намагається виконувати.
За час перебування в установі, ОСОБА_5 за порушення порядку і умов відбування покарання у чотирьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, які погашені у встановленому законом порядку, а саме: 27.06.2011 року за відмову від проведення особистого обшуку у виді догани; 08.09.2016 року за порушення розпорядку дня у виді поміщення в ДІЗО на 5 діб; 17.10.2016 року за вживання спиртних напоїв у виді поміщення в ДІЗО на 5 діб; 09.11.2017 року за зберігання забороненого предмета у виді догани. Останнє стягнення (вилучення забороненого предмета) погашене лише в травні 2018 року. Має одна заохочення, винесене 12.07.2016 року по підсумках другого кварталу 2016 року у виді подяки.
У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний, товаришує із засудженими різної спрямованості. По відношенню до персоналу установи намагається поводитись тактовно. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті й порядку, однак не завжди має охайний зовнішній вигляд. При виконанні робіт з благоустрою установи та відділення сумлінності не проявляє, потребує контролю за якістю і своєчасністю виконання поставлених завдань. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні та установі відвідує, реагує на них посередньо. В 2008 році здобув професію «Верстатник деревообробних верстатів ІІ-го розряду», а у 2016 році професію «Машиніст крана (кранівник)» закінчивши навчання в навчальному центрі, який функціонує при установі. Приймати участь у реалізації інших програм диференційованого виховного впливу не бажає.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 :
- з 17.01.2008 року по 28.01.2016 року не став на шлях виправлення;
-станом на 11.07.2016 року стає на шлях виправлення (протокол №6 від 11.07.2016 року);
-станом на 18.10.2016 року злісний порушник режиму утримання (протокол №13 від 18.10.2016 року);
-станом на 12.01.2017 року злісний порушник режиму утримання (протокол №1 від 12.01.2017 року);
-станом на 20.07.2018 року дотримується вимог режиму утримання (протокол №5 від 20.07.2018 року);
-станом на 10.01.2018 року злісний порушник режиму утримання (протокол №1 від 10.01.2018 року).
Витягом з протоколу №65 від 10.03.2016 року засідання адміністративної комісії Сокирянської ВК №67 підтверджується, що даною комісією ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні ст.ст.82,81 КК України, як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення.
Згідно довідки медичної частини ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» №329 від 19.10.2018 року засуджений після прибуття до колонії 08.04.2008 року був оглянутий медичною комісією установи. Діагноз: практично здоровий, працездатний. В подальшому за медичною допомогою не звертався. На даний час стан здоров`я є задовільним.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалазації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає, що доводи засудженого ОСОБА_5 щодо можливості умовно-дострокового звільнення є необґрунтованими, оскільки його поведінка та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить відсутність бажання певний період працювати на виробництві установи та брати участь у програмах диференційованого виховного впливу, посереднє реагування на заходи виховного впливу, а також неохоче виконання ним робіт з самообслуговування та благоустрою. При цьому, стан його здоров`я з часу прибуття до установи та по даний час є задовільним та не перешкоджав раціональному працевлаштуванню чи сумлінному виконанню робіт на виробництві. При цьому, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», не відповідає ступеню виправлення, передбаченому ст.81 КК України.
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст.81 КК України та керуючись п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .