г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3099/18
Номер провадження 1-кс/213/1056/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Слідчий суддя Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 17.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2018 до суду надійшло вищезазначене клопотання слідчого про арешт майна, погоджене з прокурором, в якому слідчий посилається на те, що в період часу з 14.09.2018 року до 17.09.2018 року невідома особа проникла до охоронюваного приміщення пульпо насосної станції цеху шламових систем ПАТ «Південний ГЗК», розташованого в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, звідки таємно викрала майно, яке належить ПАТ «Південний ГЗК», а саме: лом стальний ваговий вид 500 20,015 т; кабель ВВГ 4х2,5 205 м; кабель ВВГ 4х4 95 м; кабель ВВГнг 4х70 403 м; електродвигун СДНЗ 16-51-12 Р=1600 кВТ 1шт (відновленний); статор електродвигуна СДНЗ 16-51-12 Р=1600 кВТ 1 шт (б/у); ротор електродвигуна СДНЗ 16-51-12 Р=1600 кВТ 1 шт (б/у); чим спричинила підприємству матеріального збитку в особливо великому розмірі на загальну суму без ПДВ 693 587,71 грн. (з ПДВ 832 305,25 грн.).

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено причетність до вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які працюють водіями в ТОВ «КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ».

Опитаний за даним фактом ОСОБА_4 пояснив, що у вересні місяці 2018 року ОСОБА_5 запропонував йому вступити у злочинну змову з метою здійснення крадіжки з території ПАТ «Південний ГЗК», на що останній погодився. 15.09.2018 приблизно о 22:00 годині вони приймали участь у складі групи невстановлених слідством осіб у крадіжці майна, що належить ПАТ «Південний ГЗК». У вчиненні даного злочину йому була відведена роль водія транспортного засобу, на якому було перевезено викрадене майно з підприємства. За виконання робіт з перевезення викраденого майна водій ОСОБА_5 отримав грошові кошти у розмірі 15000 гривень та водій ОСОБА_4 отримав грошові кошти у розмірі 10000 гривень.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу користується мобільним телефоном «Nokia 300», IMEI: НОМЕР_1 , в якому вставлена SIM картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 . Даним телефоном ОСОБА_5 міг користуватися 15.09.2018 під час вчинення даного кримінального правопорушення. Слідчий зазначає, що за допомогою даного телефону учасники вчинення злочину могли спілкуватися між собою та координувати свої дії.

24.10.2018 працівниками поліції вилучено у ОСОБА_5 його мобільний телефон «Nokia 300», IMEI: НОМЕР_1 , в якому вставлена SIM картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 та запаковано у спеціальний пакет Національної поліції України №EXPO147962.

25.10.2018 вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон визнано в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні.
Слідчий зазначає, що оскільки вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон є предметом вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, наявні ризики його приховування, зникнення, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, тому вважає, що на це майно слід накласти арешт, як на тимчасово вилучене майно відповідно до ст.167 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити, додатково зазначив, що майно було тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , відповідно до пунктів 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України матимуть значення речового доказу по даному кримінальному провадженню, тому необхідно вжити заходів щодо його збереження, просить накласти на нього арешт.

Відповідно до ст.172 КПК України розгляд клопотання проводиться без виклику особи, у користуванні якої перебувало майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Перевіривши доводи клопотання, дослідивши надані суду матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно зі ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що мобільний телефон, який вилучено у ОСОБА_5 має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та матиме доказове значення у справі.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 17.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон ««Nokia 300», IMEI: НОМЕР_1 , в якому вставлена SIM картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , які 24.10.2018 вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1