В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2018 Справа №607/15066/17

№1-кп/607/1268/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0002433, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 липня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :
23 липня 2017 року, о 21 год. 50 хв. у обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував неподалік будинку №4, що по вул.Корольова в м. Тернополі, розпочався словесний конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 липня 2017 року, о 21 год. 50 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку №4, що по вул. Корольова в м. Тернополі, в ході вищевказаного конфлікту, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , а саме, в ділянку правої брови та ока.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани правої надбрівної ділянки голови, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду показав, що у липні 2017 року близько 21 години 30 хвилин, він керуючи транспортним засобом, рухався у дворі будинка №2 по вул.Корольова в м.Тернополі. Під час руху, попереду автомобіля під його керуванням проходила по проїзній частині компанія з чотирьох осіб, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В цей час, потерпілий, який перебував у колі вказаної компанії, раптово вибіг та почав бити руками по капоті, лобовому склі та вікні передніх дверей пасажира його автомобіля. Вказані дії потерпілого супроводжувались нецензурною лайкою у його адресу. Після цього, він зупинив транспортний засіб, з якого вийшов і відштовхнув потерпілого від власного автомобіля. На запитання, чим пов`язана поведінка потерпілого, останній відповів, що він рухався у темну пору доби без увімкненого світла фар. Потерпілий поводив себе агресивно його дії були не адекватними і такими, що не відповідали обстановці, що склалася. Стверджує, що потерпілому жодних ударів не наносив. В ході словесної суперечки він відштовхнув потерпілого від автомобіля, з метою запобігти пошкодження власного майна. Проте, потерпілий намагаючись схопити його за одяг, накинувся на нього. У цей момент він узяв потерпілого за руки та потягнув на себе, від чого ОСОБА_6 впав на землю. Коли потерпілий перебував навколішки, то він побачив у нього на обличчі кров. Яким чином потерпілий отримав тілесне ушкодження у виді розсічення брови йому не відомо. Припускає, що в процесі шарпанини ОСОБА_6 міг отримати дану травму. Після цього, він сів у свій автомобіль та розпочав рух прямо. У цей час, коли він рухався автомобілем, то потерпілий наздоганяючи його наносив удари ногою у задню частину транспортного засобу.

Разом з цим, за обставин, що склалися 23 липня 2017 року між ним та потерпілим він щиро шкодує, просить пробачення у потерпілого.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доводиться показаннями потерпілого, свідків та іншими письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що повністю підтримує обвинувачення щодо ОСОБА_4 , погоджуючись з усіма обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Крім цього, вказав, що літом 2017 року близько 22 години він разом з друзями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проводжали додому ОСОБА_9 . Проходячи, біля будинку №4 по вул.Корольова в м.Тернополі, він побачив, що по дорозі у дворі будинків рухається автомобіль без увімкненого світла фар. Тоді він, наблизившись до вказаного автомобіля, вдарив кулаком руки у передні бокові двері автомобіля зі сторони пасажира з тією метою, щоб водій увімкнув ближнє світло фар у темну пору доби. Після цього, обвинувачений зупинив автомобіль, вийшов з нього і наніс йому удар кулаком правої руки у праву надбрівну ділянку голови. Далі обвинувачений сів у свій автомобіль та поїхав з місця події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що в липні 2017 року близько ввечері він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проходили повз будинку №4 по вул.Корольова в м.Тернополі. В цей час біля них проїжджав автомобіль, по якому потерпілий вдарив рукою по лобовому склі, чи капоті точно не пригадує. ОСОБА_6 вдарив по автомобілю, оскільки водій рухався ввечері без увімкненого світла фар. Після цього, обвинувачений зупинив автомобіль, вийшов з нього і наніс потерпілому удар кулаком руки в обличчя, потім сів у свій автомобіль та поїхав з місця події. У потерпілого, внаслідок удару ОСОБА_4 на обличчі була кров та розсічена брова. Далі він викликав працівників поліції. Пізніше приїхала бригада швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала потерпілого до медичного закладу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду надала показання, аналогічні до показів свідка ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що ввечері літом 2017 року, її проводили додому потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . Проходячи повз будинок по вуд.Корольова, 4 в м.Тернополі, біля них проїжджав автомобіль без увімкненого світла фар. В цей час потерпілий вдарив по капоті вказаного автомобіля. Після цього, водій даного автомобіля обвинувачений, зупинився, вийшов з транспортного засобу та запитав у ОСОБА_6 , у зв`язку з чим він вдарив по його автомобілю. На запитання обвинуваченого потерпілий повідомив, що ОСОБА_4 рухався у темну пору доби без увімкненого світла фар. Тоді, обвинувачений наніс удар рукою в обличчя потерпілого, а саме у ділянку брови, від якого у ОСОБА_6 з`явилася кров. Далі обвинувачений сів у свій автомобіль та розпочав рух прямо. Проте, потерпілий розпочав наздоганяти автомобіль обвинуваченого, при цьому наносячи удари ногами у задню частину транспортного засобу.

Окрім показань потерпілого та свідків, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами:

-висновком, проведеної судово-медичної експертизи №1086 від 02 серпня 2017 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі та згідно із вивченою медичною вартою № 453380 амбулаторного хворого, виявлена рана правої надбрівної ділянки голови.

Вказане вище ушкодження виникло від дії тупого предмета незадовго до звернення за медичною допомогою, що підтверджується його характером та описаними у медичній карті і виявленими при судово-медичній експертизі властивостями.

Утворення зазначеної вище рани в термін - 23.07.2017р., що наведений у постанові, не виключається.

Виникнення вказаної вище рани від удару рукою, на що посилався ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі, не виключається. Вона не властива для утворення при падінні з висоти власного росту (на площині).

Виявлена у ОСОБА_6 рана за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я - п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995);

-даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 19 вересня 2017 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_6 відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень;

-даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 13 листопада 2017 року, згідно яких свідок ОСОБА_7 відтворив механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 ;

-даними, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 13 листопада 2017 року, згідно яких свідок ОСОБА_7 серед пред`явлених осіб для впізнання, упізнав особу під №1, яка 23 липня 2017 року, близько 22 години, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Особа під №1 є ОСОБА_4 ;

-даними, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 13 листопада 2017 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених осіб для впізнання, упізнав особу під №1, яка 23 липня 2017 року, близько 22 години, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , спричинила йому тілесні ушкодження.

Особа під №1 є ОСОБА_4 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпілому жодних ударів не наносив, яким чином ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у виді розсічення брови йому не відомо, лише припускає, що в процесі шарпанини останній міг отримати дану травму, суд оцінює критично та до уваги не приймає, оскільки вони суперечать доказам, які були досліджені в ході судового розгляду провадження, в тому числі показанням потерпілого, свідків, а тому позицію обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює як бажання уникнути покарання за вчинене.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, конкретні обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить неправомірну поведінку потерпілого, внаслідок якої розпочався конфлікт з обвинуваченим, що вплинуло на вчинення ОСОБА_4 злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1