1Справа № 335/6833/18 1-кс/335/4582/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва радник юстиції ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, маючого вищу освіту, адвоката, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
17 червня 2018 року прокурор другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва радник юстиції ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1762 грн., а саме 1,585,800 грн. відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.368-3 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 01.06.2018 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Прокуратурою Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 01.06.2018 за ч. 4 ст. 368-3 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що на підставі Установчого договору про створення і діяльність Закритого акціонерного товариства «Гвідон» від 24.02.1995 створено ЗАТ «Гвідон» шляхом викупу цілісного майнового комплексу «Запорізька станція технічного обслуговування № 1».
У 2006 році ТОВ «Ріелті Сіті» стало власником 2322 акцій ЗАТ «Гвідон», що складало 50,955% від загальної кількості акцій ЗАТ «Гвідон».
Установчими зборами учасників ТДВ «Гвідон» 12.03.2011 прийнято рішення про створення ТДВ «Гвідон», 18.04.2011 проведено державну реєстрацію ТДВ «Гвідон», після чого ТДВ «Гвідон» перейменовано у ТДВ «Фенікс».
Крім того, одним із засновників (учасників) ТДВ «Фенікс» з найбільшим розміром внеску до статутного капіталу є ОСОБА_4 (з 47848,50 грн. розмір внеску саме ОСОБА_4 складає 45918,66 грн.).
Водночас ОСОБА_4 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність відповідно до рішення від 19.11.2003 № 10 Запорізької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів, тобто відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є адвокатом.
Керівником ТДВ «Фенікс» є також ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 2.1 статуту ТДВ «Фенікс», затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТДВ «Фенікс» від 04.05.2017 № 02/2017 (далі Статут) ТДВ «Фенікс» є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із своїм найменуванням, та інші засоби ідентифікації, що не заборонені чинним законодавством.
Згідно із п.п. 7.1 та 9.1 Статуту директор є виконавчим органом товариства.
Пунктом 9.2 Статуту передбачено, що директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції зборів учасників і має право першого підпису. Відповідно до п. 9.5 Статуту директор без довіреності має право виконувати будь-які дії від імені товариства, затверджує штатний розклад, призначає своїх заступників, укладає угоди.
Згідно протоколу позачергових загальних зборів учасників ТДВ «Фенікс» від 04.05.2017 № 02/2017, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, директором ТДВ «Фенікс» є ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.
За таких обставин ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора ТДВ «Фенікс», виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарських функції, тобто відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою юридичної особи приватного права.
Крім того, установлено, що колегією суддів Господарського суду Запорізької області у складі суддів ОСОБА_12 (головуючий), ОСОБА_13 та ОСОБА_14 04.05.2017 порушено провадження у справі № 908/922/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» (далі ТОВ «Ріелті Сіті») до відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Фенікс» (далі ТДВ «Фенікс») про відновлення корпоративного контролю. Представником відповідача ТОВ ТДВ «Фенікс» у вказаній справі був ОСОБА_4 .
Відповідно до позовної заяви ТОВ «Ріелті Сіті» просив суд поновити корпоративний контроль указаного товариства у Закритому акціонерному товаристві «Гвідон» (далі ЗАТ «Гвідон») з метою чого:
1) визнати протиправними рішення загальних зборів ЗАТ «Гвідон» від 27.10.2010, яке оформлене протоколом загальних зборів акціонерів ЗАТ «Гвідон» від 27.10.2010 про реорганізацію ЗАТ «Гвідон» у Товариство з додатковою відповідальністю «Гвідон» (далі ТДВ «Гвідон»);
2) визнати протиправними рішення загальних зборів ЗАТ «Гвідон» від 12.03.2011, яке оформлене протоколом загальних зборів акціонерів ЗАТ «Гвідон» від 12.03.2011 про припинення ЗАТ «Гвідон»;
3) визнати протиправними рішення установчих зборів учасників ТДВ «Гвідон» від 12.03.2011, яке оформлене протоколом № 1 установчих зборів учасників ТДВ «Гвідон» від 12.03.2011 про утворення та затвердження статуту ТДВ «Гвідон»;
4) скасувати державну реєстрацію ТДВ «Гвідон» - запис про вчинення реєстраційної дії № 0029280 від 18.04.2011;
5) скасувати державну реєстрацію припинення ЗАТ «Гвідон» - запис про вчинення реєстраційної дії № 0006232 від 15.04.2011;
6) поновити державну реєстрацію випуску акцій ЗАТ «Гвідон» відповідно до свідоцтва про реєстрацію випуску акцій № 39/08/1/02 від 17.10.2002, виданого Запорізьким територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку;
7) визнати право ТОВ «Ріелті Сіті» на 2322 акцій ЗАТ «Гвідон», що складає 50,955% від загальної кількості акцій ЗАТ «Гвідон».
За результатами розгляду справи № 908/922/17 18.10.2017 судом позовні вимоги ТОВ «Ріелті Сіті» задоволені у повному обсязі, а саме поновлено корпоративний контроль ТОВ «Ріелті Сіті» у ЗАТ «Гвідон» з метою чого:
- визнано недійсними рішення загальних зборів ЗАТ «Гвідон» від 27.10.2010, яке оформлене протоколом загальних зборів акціонерів ЗАТ «Гвідон» від 27.10.2010 про реорганізацію ЗАТ «Гвідон» у ТДВ «Гвідон»;
- визнано недійсними рішення загальних зборів ЗАТ «Гвідон» від 12.03.2011, яке оформлене протоколом загальних зборів акціонерів ЗАТ «Гвідон» від 12.03.2011 про припинення ЗАТ «Гвідон»;
- визнано недійсними рішення установчих зборів учасників ТДВ «Гвідон» від 12.03.2011, яке оформлене протоколом № 1 установчих зборів учасників ТДВ «Гвідон» від 12.03.2011 про утворення та затвердження статуту ТДВ «Гвідон»;
- скасовано державну реєстрацію ТДВ «Гвідон» - запис про вчинення реєстраційної дії № 0029280 від 18.04.2011;
- скасовано державну реєстрацію припинення ЗАТ «Гвідон» - запис про вчинення реєстраційної дії № 0006232 від 15.04.2011;
- поновлено державну реєстрацію випуску акцій ЗАТ «Гвідон» відповідно до свідоцтва про реєстрацію випуску акцій № 39/08/1/02 від 17.10.2002, виданого Запорізьким територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку;
- визнано право власності ТОВ «Ріелті Сіті» на 2322 акції ЗАТ «Гвідон», що складає 50,955% від загальної кількості акцій ЗАТ «Гвідон».
Крім того, вказаним рішенням від 18.10.2017 суд стягнув з ТДВ «Фенікс» на користь ТОВ «Ріелті Сіті» 11200 грн. судового збору.
Не погоджуючись з рішенням господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 у справі № 908/922/17 ОСОБА_4 , являючись засновником (учасником), керівником ТДВ «Фенікс» та одночасно представником вказаного підприємства, 09.11.2017 оскаржив його до Донецького апеляційного господарського суду.
Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2017 апеляційну скаргу повернуто заявнику на підставі п. 1 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, оскільки апелянтом не надано доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_4 повноважень на підписання апеляційної скарги від імені ТДВ «Фенікс».
У подальшому, 30.11.2017, ТДВ «Фенікс» повторно звернулося з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 у справі № 908/922/17 з клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.
На підтвердження усунутих недоліків ТДВ «Фенікс» надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого саме ОСОБА_4 є керівником зазначеного підприємства, у зв`язку із цим ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 ТДВ «Фенікс» відновлено строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу прийнято до провадження.
Постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі № 908/922/17 від 22.05.2018 апеляційну скаргу ТДВ «Фенікс» задоволено, рішення Господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 у справі № 908/922/17 скасовано та прийнято нове рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ТОВ «Ріелті Сіті» до ТДВ «Фенікс» відмовлено.
Відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Після скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 у справі № 908/922/17, у ОСОБА_4 , який є адвокатом та має значний досвід у господарських справах, будучи обізнаним із можливими негативними наслідками для суддів Господарського суду Запорізької області, які приймали рішення у справі № 908/922/17, у разі притягнення їх до дисциплінарної відповідальності Вищою радою правосуддя, виник умисел на одержання від суддів Господарського суду Запорізької області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які входили до колегії суддів для розгляду справи № 908/922/17, неправомірної вигоди для себе за неподання скарги щодо дисциплінарного проступку указаних суддів до Вищої ради правосуддя.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що адвокат ОСОБА_15 є чоловіком судді Господарського суду Запорізької області ОСОБА_12 , вирішив виказати саме йому вимогу про передачу на його користь неправомірної вигоди за неподання скарги до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щодо порушень, які вони, на його думку, допустили при розгляді господарської справи № 908/922/17 та винесенні по ній 18.10.2017 рішення. При цьому ОСОБА_4 був упевнений, що ОСОБА_15 передасть його незаконні вимоги суддям ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Продовжуючи свої неправомірні умисні дії, 30.05.2018 приблизно о 20 годині, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_15 та домовився з ним про зустріч наступного дня в офісному приміщенні де останній здійснює свою діяльність, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 48, офіс 27.
Приблизно о 15 годині 31.05.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи в офісному приміщенні по вул. Незалежної України, 48, офіс 27, у м. Запоріжжі, виказав ОСОБА_15 вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у розмірі 35000 доларів США за неподання до Вищої ради правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які вони, на його думку, допустили при розгляді справи № 908/922/17 та винесенні по ній 18.10.2017 рішення суттєві порушення вимог законодавства, у зв`язку із чим зазначене рішення скасоване Донецьким апеляційним господарським судом. На що ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_4 про необхідність передачі його вимоги суддям ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
У подальшому ОСОБА_15 повідомив суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про неправомірні дії ОСОБА_4 , які, в свою чергу, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх законних інтересів, вимушені були погодитися на незаконну вимогу ОСОБА_4 , проте вирішили при цьому, поставити до відома правоохоронні органи про неправомірні дії останнього.
Під час чергової зустрічі із ОСОБА_15 , у денний час доби 13.06.2018 в офісному приміщенні останнього по вул. Незалежної України, 48, офіс 27, у м. Запоріжжя, ОСОБА_4 погодився на пропозицію ОСОБА_15 зменшити розмір неправомірної вигоди та виказав вимогу про передачу йому грошових коштів у розмірі 25000 доларів США за неподання до Вищої ради правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , одночасно погрожуючи можливими негативними наслідками для цих суддів у разі невиконання його неправомірної вимоги.
Приблизно о 15 годині 15.06.2018 ОСОБА_4 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, перебуваючи в офісному приміщенні, у якому веде свою діяльність ОСОБА_15 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, одержав через ОСОБА_15 від суддів Господарського суду Запорізької області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 неправомірну вигоду у розмірі 25000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 15.06.2018 складає 655 491,95 грн.) за неподання до Вищої ради правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які, на його думку, допустили при розгляді справи № 908/922/17 та винесенні по ній 18.10.2017 рішення, суттєві порушення вимог законодавства, у зв`язку із чим зазначене рішення скасоване Донецьким апеляційним господарським судом.
Крім того, на виконання раніше обумовленої із ОСОБА_15 домовленості, ОСОБА_4 передав йому примірники листів, адресованих Вищій раді правосуддя та без зазначення адресата із мокрою печаткою ТДВ «Фенікс» та підписом директора вказаного товариства ОСОБА_4 про відклик з Вищої ради правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку суддів Господарського суду Запорізької області ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 при розгляді справи № 908/922/17.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368-3 КК України тобто одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення бездіяльності з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення 16.06.2018 повідомлено обґрунтовану підозру ОСОБА_4 .
Допитаний 16.06.2018 року як підозрюваний ОСОБА_4 показав, що вважає висунуту йому підозру необґрунтованою. Ніяких грошових коштів він не вимагав.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 його вина в інкримінованому злочині повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами: повідомленням УСБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2018, згідно якого повідомлено про вимагання грошових коштів від суддів Господарського суду Запорізької області; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.06.2018 та 16.06.2018, згідно яких ОСОБА_15 повідомив обставини щодо вимагання неправомірної вигоду у розмірі 35 тисяч гривень ОСОБА_4 у суддів Господарського суду Запорізької області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які винесли рішення у справі № 908/922/17, шляхом висловлення наміру подачі скарги до Вищої ради правосуддя з приводу рішення у справі 908/922/17. При цьому ОСОБА_4 перемовини вів саме з ОСОБА_15 та в подальшому зменшив суму до 25 000 доларів США. Після одержання 15.06.2018 указаної неправомірної вигоди ОСОБА_4 надав скаргу як керівник ТДВ «Фенікс» про відкликання скарги з Вищої ради правосуддя до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного правопорушення суддями по справі № 908/922/17. Після чого приблизно о 15:00 годині був затриманий правоохоронними органами, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.06.2018 та 16.06.2018, який повідомив, що був присутній під час зустрічей ОСОБА_4 та ОСОБА_15 . Покази свідка ОСОБА_16 погоджуються зі свідченням ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка повідомила , що є суддею Господарського суду Запорізької області та що ОСОБА_4 вимагав у неї та суддів ОСОБА_13 і ОСОБА_14 неправомірну вигоду у розмірі 35 000 доларів США за не подачу дисциплінарної скарги до ВРП щодо винесення рішення у справі № 908/922/17, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який містить показання аналогічні свідченням ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що приймав участь у якості понятого під час проведення огляду, ідентифікації та помітки грошових коштів, затримання та освідування ОСОБА_4 та що під час затримання ОСОБА_4 у останнього було вилучено грошові кошти у сумі 25 000 доларів США, а під час освідування затриманого, на правій році останнього під час просвідчування ультрафіолетовою лампою виявлено світіння жовто-зеленого кольору, протоколом затримання ОСОБА_4 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.06.2018, в ході якого у ОСОБА_4 вилучено грошову кошти у сумі 25 000 доларів США номіналом 100 доларів, з яких 244 купюри містять відмітку «Імітаціний засіб» , іншими матеріалами провадження у їх сукупності.
Так як, безпосередньо після вчинення злочину заявник та сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме ОСОБА_4 15.06.2018 року о 14:58 годині причетний до злочину. Останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання лише у вигляді реального позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, своєю вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнає.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді від 3 до 7 років реального позбавлення волі, у тому числи вимог статті 75 КК України, згідно якої звільнення від відбування покарання не можливе при засудженні особи за корупційний злочин, після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Вказані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.
Підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його вини.
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п.п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Крім того, того згідно показів свідка ОСОБА_15 до нього звернувся ОСОБА_4 який повідомив про те, що рішення Господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 по справі № 908/922/17 за позовом ТОВ «Ріелті Сіті» до ТДВ «Фенікс» про поновлення корпоративного контролю, яка розглядалось колегією суддів у складі ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 скасовано судом апеляційної інстанції.
Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що має намір звернутись із скаргою на суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до Вищої Ради правосуддя, які, на його думку, прийняли незаконне рішення у вищезазначеній справі, що потягне за собою негативні наслідки для суддів (притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо). При цьому ОСОБА_4 запропонував наступне: він як представник ТДВ «Фенікс» може поговорити з власниками вказаного підприємства та вмовити їх не подавати скаргу на суддів, однак, оскільки, за його словами, власники понесли втрати у зв`язку з прийняттям вищезазначеного рішення суду, для цього суддям необхідно компенсувати вказані витрати. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_18 переговорити з суддями для вирішення цього питання, у зв`язку з чим ОСОБА_18 був змушений звернутися до УСБУ в Запорізькій області.
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, який підтверджується наступними доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , повідомленням про підозру ОСОБА_4 . Таким чином, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може чинити реальний тиск на свідків з метою зміни їх показань.
Крім того, стороною обвинувачення вживаються заходи до встановлення всіх обставин вчинення ОСОБА_4 корупційного злочину, у тому числі допити свідків, призначення експертиз та відшукання речей і документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тому ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може вживати заходи з метою приховання вчиненого ним злочину та перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, органом досудового слідства, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження прокурор вважає є найбільш доцільним обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.
Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства підозрюваного забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 перешкоджати досудовому розслідуванню, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те що ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, крім того має постійне місце проживання та реєстрацію, що вказує на міцність соціальних зв`язків. Просять застосувати до ОСОБА_4 інший більш м`який запобіжний захід, зокрема поруку.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисників, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що прокуратурою Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 01.06.2018 року за ч. 4 ст. 368-3 КК України.
15.06.2018 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

16.06.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, прокурором у клопотанні та доданих документах, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, що підтверджується доказами, а саме: повідомленням УСБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2018, згідно якого повідомлено про вимагання грошових коштів від суддів Господарського суду Запорізької області; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.06.2018 року та 16.06.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.06.2018 року та 16.06.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , протоколом затримання ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст.5 Конвенції « Про захист прав людини в основоположних свобод» нікого не може бути позбавлено свободи крім випадків і процедури встановленої законом.

Наявність ризиків на які посилається прокурор, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконне впливання на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення не доведені і не підтверджені належними доказами.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя вважає жодним чином необґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність передбачених обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Відтак, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Разом з тим, оскільки протягом розгляду доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику, який хоч і зменшився, вважаю наявними всі підстави для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, працює, має постійне місце проживання та реєстрацію, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження.
Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному цілодобово залишати своє житло та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які мне можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, як це передбачено ч. 6 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва радник юстиції ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці до 16 серпня 2018 року.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- з`являтися до органів досудового слідства, прокуратури і суду за першим викликом і у призначений час;

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора, слідчого, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 зміст ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Визначити строк дії вказаної ухвали до 16 серпня 2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1