Справа № 461/7080/18
Провадження № 1-кс/461/8024/18
УХВАЛА
іменем України
21.09.2018 р. м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та ДПС управління нагляду за додержаннями законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_6 клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 19.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.09.2018 року до суду надійшло погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та ДПС управління нагляду за додержаннями законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_6 клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 19.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України.
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що 18.09.2018 ОСОБА_4 , за попередньою змовою із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами на ім`я ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та з метою контрабандного переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу, придбав на території м. Люблін Республіки Польща наркотичний засіб макову солому, масою близько 80 кг., що становить в особливо великий розмір, які помістив у багажне відділення рейсового автобуса марки «Неоплан», р.н. НОМЕР_1 , сполученням «Лодзь-Долина».

19 вересня 2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України по підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України.

В ході затримання у підозрюваного ОСОБА_4 вилучено наступні предмети і документи:

?Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання на ім`я ОСОБА_4 ;
?Паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ;
?Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
?Мобільний телефон марки Nokia ЕМЕІ 1 70703, ЕМЕІ 2 70711.
19 вересня 2018 року вищевказані вилучені під час затримання ОСОБА_4 предмети і документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вищевказані предмети обумовлена і необхідністю призначення ряду експертиз у даному кримінальному провадженні, що потребує значного часу.

На підставі викладеного та беручи до уваги, що вказані у даному клопотанні предмети та документи можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та використовувались в якості засобів вчинення злочину і необхідні для розкриття кримінального правопорушення, просить клопотання задоволити.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні викладені у ньому. Просили суд клопотання задоволити.
Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засідання просили слідчого суддю вилучені документи, а саме: витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_4 повернути підозрюваному, а щодо накладення арешту на мобільний телефон, віднесли на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Як вбачається із матеріалів клопотання, 19 вересня 2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України по підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України. В ході затримання у підозрюваного ОСОБА_4 вилучено предмети і документи:

?Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання на ім`я ОСОБА_4 ;
?Паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ;
?Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
?Мобільний телефон марки Nokia ЕМЕІ 1 70703, ЕМЕІ 2 70711.
Постановою начальника 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 від 19 вересня 2018 року вищевказані вилучені під час затримання ОСОБА_4 предмети і документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Слідчий звернувся в суд із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході затримання підозрюваного.
Ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено зокрема, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно, а саме: Мобільний телефон марки Nokia ЕМЕІ 1 70703, ЕМЕІ 2 70711. Оскільки, є підстави вважати, що саме по цьому мобільному телефону підозрюваний ОСОБА_4 спілкувався із невстановленими особами на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу макову соломку в особливо великих розмірах. Крім цього, проведення ряду експертиз, надасть можливість встановлення фактичних обставин справи, а також розшукування невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в накладенні арешту на тимчасово вилучене майна, зокрема на: Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання на ім`я ОСОБА_4 ; Паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ; Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки, слідчим не доведено, що вказані речі є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди злочину, та в подальшому можуть бути визнанні речовими доказами.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження вилучених речей у якості речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 208 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 19.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, - задоволити частково.
Накласти арешт на вилучений 19.09.2018 р. у ході проведення досудового розслідування предмет, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» EMEI 1 70703, EMEI 2 НОМЕР_5 .
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника 1 відділення слідчого відділу УСБ України у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1