Справа № 592/5830/18
Провадження № 1-в/592/241/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Капськ РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Сумського районного суду Сумської області від 20.03.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

про умовно-дострокове звільнення та про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

встановив:

11.05.2018 до Ковпаківського районного суду м.Суми надійшло клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (справа № 592/5364/18, провадження 1-в/592/229/18).

Ухвалою судді від 16.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

22.05.2018 до Ковпаківського районного суду м.Суми надійшло клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (справа № 592/5830/18, провадження 1-в/592/241/18).

Ухвалою судді від 23.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

06.06.2018 ухвалою суду на підставі ст. 334 КПК України об`єднано в одне провадження клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (справа № 592/5364/18, провадження 1-в/592/229/18) та клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (справа № 592/5830/18, провадження 1-в/592/241/18 з присвоєнням загального номеру справи.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні свої клопотання підтримав у повному обсязі, просив застосувати умовно-дострокове звільнення, або як альтернативу замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що він вже відбув визначений строк покарання та до нього можуть бути застосовані вимоги ст.ст. 81 та 82 КК України.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заяву свого підзахисного підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_5 стягнень не має, відбув строк відбуття покарання з яким пов`язано можливість застосування ст.ст. 81, 82 КК України та наявні відповідні умови, визначені законодавством.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотань заперечував, вважає, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому до нього неможливо застосувати пільги на підставі ст.ст. 81, 82 КК України.

У судовому засіданні представник ДУ «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 теж заперечив проти задоволення клопотання засудженого, просив відмовити та пояснив, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 20.03.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з 26.06.2017 тимчасово перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», залишений ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.05.2018 до вирішення питання по суті за обвинуваченням за ст. 187 ч. 2 КК України (справа № 589/2773/17), за час перебування в установі заходів режимного, профілактично-виховного характеру, вимоги розпорядку дня та режиму утримання порушував. Стягнень та заохочень не має. До праці не залучався. Рівень безпеки не визначено.

Заслухавши думку та пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, матеріали клопотань засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 20.03.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, вирок набрав законної сили 30.01.2018. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 23.04.2016 по 16.01.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З 26.06.2017 тимчасово перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», залишений ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.05.2018 до розгляду кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України (справа № 589/2773/17). Місце відбуття покарання не визначено.

Отже, на даний час ОСОБА_5 перебуває в межах територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми, де фактично відбуває покарання за вироком суду.

Згідно наданої характеристики ДУ «Сумський слідчий ізолятор» від 08.06.2018, за час перебування в установі заходів режимного, профілактично-виховного характеру, вимоги розпорядку дня та режиму утримання порушував. Стягнень та заохочень не має. До праці не залучався. Рівень безпеки не визначено.

Відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Частина 2 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Враховуючи наведене, а також тяжкість вчиненого злочину, наявність на розгляді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області кримінального провадження по суті по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, формальність клопотання засудженого, відсутність даних про його позитивну поведінку та ставлення до праці за місцем відбуття покарання, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

Керуючись ст.ст. 81, 82 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення та про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 13.06.2018 року.

Суддя ОСОБА_1