МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 від 02.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2018 року близько 19 години 00 хвилин, по АДРЕСА_2 , на території шкільного стадіону, що знаходиться біля Дмухайлівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Магдалинівської районної ради, відбувалось проведення щорічних районних змагань з футболу між гравцями СК "Спаське" з с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області та Дмухайлівська "Січ" із с. Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Під час гри, а саме проведення ІІ тайму, між гравцями обох команд, які знаходились на футбольному полі, раптово виник словесний конфлікт з приводу спірного моменту у грі. В ході суперечки гравець зі складу команди Дмухайлівська "Січ" ОСОБА_5 , знаходячись за спиною гравця зі своєї команди, безпідставно зненацька наніс гравцеві зі складу команди СК "Спаське" ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область підборіддя.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта Царичанського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 253 від 24.09.2018 року, було спричинено тілесне ушкодження у вигляді забитої рани підборіддя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як викликало розлад здоров`я на термін, більш як 6 днів і до 20 днів, на підставі п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення не оспорював та надав суду наступні показання.

Обвинувачений вказав, що 01 вересня 2018 року близько 19.00, у с. Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, під гри у футбол з командою СК "Спаське" з с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області йому не сподобалась навмисна груба поведінка ОСОБА_4 , в результаті чого у нього закінчилося терпіння і він наніс один удар кулаком правої руки в область підборіддя потерпілого. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 , суду пояснив, що 01 вересня 2018 року близько 19.00, під час словесної сварки між гравцями футбольних команд Дмухайлівська "Січ" та СК "Спаське" ОСОБА_5 зненацька безпідставно наніс йому один удар кулаком правої руки в область підборіддя. В результаті дій обвинуваченого йому була спричинена забита рана підборіддя, яка потребувала хірургічного втручання, внаслідок чого зазнав нервового стресу та хвилювання, фізичного болю, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя. Претензії матеріального та морального характеру будуть вирішуватись у порядку цивільного судочинства, питання щодо призначення покарання останньому залишив на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, потерпілого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_5 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Оцінивши в сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин було вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч. 1 ст. 1).

Завданням кримінального провадження зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, за місцем проживання характеризується посередньо, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, раніше не судимий. Обставиною, яка пом`якшує покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає щире каяття. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи міркування прокурора, потерпілого та обвинуваченого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 , покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Речові докази та витрати на залучення експертів по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (935 гривень).

Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1