Справа № 357/6993/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білої Церкви кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002037 від 28.04.2018 р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого по найму, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.04.2018 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який сплачено 27.06.2018 р.-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2018 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував разом із потерпілим ОСОБА_6 біля буд. № 64 по вул. Леваневського в м. Біла Церква , де вживали спиртні напої.

В подальшому, між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_7 впав на землю, а ОСОБА_4 продовжив наносити удари потерпілому ногами по голові в різні її частини.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, садна на голові, синець на повіках лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно 14 квітня 2018 року близько 11 год. 30 хв. Під час сумісного розпиття спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_6 , між ними виник словесний конфлікт, під час якого він умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, після чого ОСОБА_7 впав на землю, а він ( ОСОБА_8 ) продовжив наносити удари потерпілому ногами по голові в різні її частини.

Його в подальшому затримали працівники поліції.

При цьому обвинувачений визнав, що потерпілий отримав вказані в обвинуваченні ушкодження саме внаслідок його ( ОСОБА_8 ) неправомірних дій.

У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведено повністю і його дії суд кваліфікує за ст.125 ч.2 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 раніше судимий, працює по найму, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2011 року, під наглядом лікаря психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладенням певних обов`язків, оскільки, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1(один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1(один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1