Ухвала

12 вересня 2018 року
м. Київ
Справа № 755/32846/14-к
Провадження № 51-7710 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року та на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014664,
встановила:
27 липня 2018 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджений направив належним чином завірені копії оскаржуваних судових рішень та нову касаційну скаргу проте недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте не зазначає у чому конкретно з огляду на положення ст. 412 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, та належним чином не обґрунтовує своїх доводів у цій частині, а відтак й необхідності скасування судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Натомість у касаційній скарзі ОСОБА_4 вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої або апеляційної інстанції. Вказане позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3