АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

28 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна СВК "РАССВЕТ" - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001489 від 03.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, було задоволено частково клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «АВЕЛІНО АГРОТРЕЙД» (),ТОВ «АВІСКОМ» (), ТОВ «АГРОМАКС ТРЕЙД»(), ТОВ «АГРОПРОМ-МАРКЕТ» (),ТОВ «АЛКМАР-СЕРВИС» (), ТОВ «АЛМІТА» (), ТОВ «АЛЬЯНС ПРЕСТИЖ ГРУП» (), ТОВ «АРІЛ ГРУП»(), ТОВ «ВЕСТХЕМ АГРОІНКОРП» (),ТОВ «ГАГАРА» (), ТОВ «ГРУПА ЕВЕРЕСТ» (), ТОВ «ДАРІОКРОС» (), ТОВ «ЕВІС КОНСЕНСУС» (), ТОВ «ЕКО КОМПАНІ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ» (), ТОВ «КРИСТАЛГРУП АГРОКОМПАНИ» (), ТОВ «КРОТОНЕ АГРОНИКС» (),ТОВ «ОДЕСТОРГ ГРУП» (), ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСІМ» (), ТОВ «ПАРАДІС КОМПАНІ» (),ТОВ «РІВЕРГРУП» (), СВК «РАССВЕТ» (), ТОВ «СОФТІС» (), ТОВ «ССГ ОИЛ ГРУПП» (), СФГ «ЛІЛІЯ» (), ТОВ «ТВЕНТЕ АГРОГРУП» (), ТОВ «ТОТАЛ СЕРВІС ГРУП» (),ТОВ «ФАСТРОНС» (), ФГ «АТРОПОС» (), ТОВ «ГРУПА ФОБОС» (), ТОВ «ХАНДАЛ»(), ТОВ «ЮНИСКОМ ТРЕЙДІНГ ГРУП» (), ТОВ «ПРОМ ІНДАСТРІАЛ ГРУП» (), ТОВ «КАРПЕ ДИЕМ» (), ТОВ «ГЛОРІЗ ТРАНС ТРЕЙД» (), ТОВ «АРТЕЙ СИСТЕМ» (), ТОВ «ТОРСІОНГРОС» (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України для арешту майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна СВК "РАССВЕТ" - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 в частині накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по СВК "РАССВЕТ" (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що в ухвалі місцевого суду відсутнє мотивування прийнятого рішення, не визначено мети і завдання заходу забезпечення кримінального провадження.

Зазначає, що органом досудового розслідування не доведено, що майно є предметом злочину та відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Також, посадові особи СВК "РАССВЕТ" не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а відтак посилання органу досудового розслідування на наявність правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно є необґрунтованим.

Вважає, що оскаржувана ухвала була прийнята з порушенням вимог ст. ст. 170, 173 КПК України, оскільки для арешту майна були відсутні правові підстави, не встановлено мету арешту майна та розумність і співмірність обмеження права власності, отже органом досудового розслідування не доведено застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та необхідність порушення справедливого балансу між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001489 від 18.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

09.07.2018 р. прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «АВЕЛІНО АГРОТРЕЙД» (),ТОВ «АВІСКОМ» (), ТОВ «АГРОМАКС ТРЕЙД»(), ТОВ «АГРОПРОМ-МАРКЕТ» (),ТОВ «АЛКМАР-СЕРВИС» (), ТОВ «АЛМІТА» (), ТОВ «АЛЬЯНС ПРЕСТИЖ ГРУП» (), ТОВ «АРІЛ ГРУП»(), ТОВ «ВЕСТХЕМ АГРОІНКОРП» (),ТОВ «ГАГАРА» (), ТОВ «ГРУПА ЕВЕРЕСТ» (), ТОВ «ДАРІОКРОС» (), ТОВ «ЕВІС КОНСЕНСУС» (), ТОВ «ЕКО КОМПАНІ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ» (), ТОВ «КРИСТАЛГРУП АГРОКОМПАНИ» (), ТОВ «КРОТОНЕ АГРОНИКС» (),ТОВ «ОДЕСТОРГ ГРУП» (), ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕКСІМ» (), ТОВ «ПАРАДІС КОМПАНІ» (),ТОВ «РІВЕРГРУП» (), СВК «РАССВЕТ» (), ТОВ «СОФТІС» (), ТОВ «ССГ ОИЛ ГРУПП» (), СФГ «ЛІЛІЯ» (), ТОВ «ТВЕНТЕ АГРОГРУП» (), ТОВ «ТОТАЛ СЕРВІС ГРУП» (),ТОВ «ФАСТРОНС» (), ФГ «АТРОПОС» (), ТОВ «ГРУПА ФОБОС» (), ТОВ «ХАНДАЛ»(), ТОВ «ЮНИСКОМ ТРЕЙДІНГ ГРУП» (), ТОВ «ПРОМ ІНДАСТРІАЛ ГРУП» (), ТОВ «КАРПЕ ДИЕМ» (), ТОВ «ГЛОРІЗ ТРАНС ТРЕЙД» (), ТОВ «АРТЕЙ СИСТЕМ» (), ТОВ «ТОРСІОНГРОС» (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, посилаючись на наявність для цього достатніх підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

19.07.2018 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Оскільки дана ухвала оскаржена представником СВК "РАССВЕТ" - адвокатом ОСОБА_5 тільки в частині накладення арешту на майно СВК "РАССВЕТ", то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно останніх колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0001489 від 03.05.2018 року, щодо накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, посилання слідчого судді на ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що майно є предметом та доказом злочину, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя накладаючи арешт на майно не встановив обставин за якими мета викладена у клопотанні прокурора, а саме накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підтверджуються та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання прокурора та накладення арешту на майно у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вилучені речі, мають важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Так, хоча в клопотанні слідчий вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому колегія суддів вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.

Беручи до уваги те, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно має до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту, однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна СВК "РАССВЕТ" - адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001489 від 03.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, якою було задоволено частково клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт, в тому числі, на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по СВК "РАССВЕТ" (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по СВК "РАССВЕТ" (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 с і к