Справа №505/3100/17
Пр. №1-кп/505/45/18
09.08.2018 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2
за участю прокурорів: ОСОБА_5
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_11
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, до арешту працюючого слюсарем-електриком ТЧ-2 Локомотивного депо ст. Подільськ, не одруженого, військовозобов`язаного, до арешту проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.06.2017 року Котовським міськрайсудом, Одеської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кирнасівка, Тульчинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з початковою освітою, до арешту працюючого по найму, не одруженого, не військовозобов`язаного, до арешту проживаючого АДРЕСА_2 , а зареєстрованого АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 19.07.2017 року Котовським міськрайсудом, Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України з покладеними на нього обов`язками: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,
- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_12 будучи раніше засудженим 19.07.2017 року Котовським міськрайсудом за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України з покладеними на нього обов`язками: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи - на шлях виправлення не став та під час іспитового терміну повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин.
25.10.2017 року близько 04 години 30 хвилин, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та неповнолітній особі, відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, поїхати до домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 , щоб забрати грошові кошти (борг), які йому винен ОСОБА_7 , на що вказані особи дали свою згоду.
В подальшому, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та неповнолітньою особою, відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, в той же день близько 05 години ранку, приїхали на автомобілі марки «ВАЗ 2106» під управлінням ОСОБА_13 та який належить йому на праві власності, до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 .
ОСОБА_13 з ОСОБА_11 залишились у вказаному автомобілі, а ОСОБА_12 з неповнолітньою особою, відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, через незачинену хвіртку пройшли у двір вищевказаного домоволодіння та почали кликати ОСОБА_7 , вийшов на поріг свого домоволодіння та якому ОСОБА_12 сказав віддати борг у сумі 1000 гривень, на що ОСОБА_7 відмовився, у результаті чого, між останнім з одного боку та ОСОБА_12 і особою відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, з іншого боку виникла словесна перепалка. В цей час на територію домоволодіння ОСОБА_7 прийшов ОСОБА_11 , якого ОСОБА_7 , почав виганяти та виштовхувати з території домоволодіння, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою в результаті чого, між ними виникла бійка і ОСОБА_11 знаходячись біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що перебуває у володінні ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного проникнення до житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої, кожному гарантується недоторканість житла, а саме не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі потерпілого ОСОБА_7 через незачинену хвіртку проник на територію його домоволодіння, а в подальшому через вхідні незаперті двері проник до вказаного будинку, де перебував у ньому.
Потім на територію домоволодіння ОСОБА_7 прийшов ОСОБА_13 , якого ОСОБА_7 також почав виганяти з території домоволодіння, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою у результаті чого, між ним та ОСОБА_13 також виникла бійка. Отримавши ряд тілесних ушкоджень від ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , який був засуджений за вищевказані дії вироком Котовського міськрайсуду, Одеської області від 17.11.2017 року за ч. 1 ст. 125 КК України, - ОСОБА_7 з території свого домоволодіння втік.
ОСОБА_13 також покинув територію домоволодіння ОСОБА_7 та сів до свого автомобіля.
В цей час, ОСОБА_12 , скориставшись відсутністю власника вказаного домоволодіння - ОСОБА_7 , вирішив викрасти з будинку останнього будь-яке майно, щоб в подальшому ним розпорядитись на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 , в той же день та час, разом з неповнолітньою особою, відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, не знаючи про те, що останній є неповнолітнім, вирішив викрасти будь-яке майно з будинку, що належить ОСОБА_7 .
В подальшому, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через вхідні незаперті двері, ОСОБА_12 в співучасті з неповнолітньою особою, відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, незаконно проникли до будинку, в якому умисно, таємно, шляхом пошуку, знайшов в одній із кімнат та викрав майно, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №178 від 06.11.2017 становить: зарядний пристрій до ноутбуку - 250 гривень, мобільний телефон марки «Samsung J5» чорного кольору - 2 тисячі 566 гривень 67 копійок, чохол до мобільного телефону марки «Samsung J5» - 41 гривня 67 копійок, ноутбук марки «Samsung N 148» чорного кольору - 1 тисяча 550 гривень, монітор марки «Sony View» чорного кольору - 1 тисяча гривень.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_12 з неповнолітньою особою, відносно якої ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, з викраденим майном сів до автомобіля марки ВАЗ 2106 під управлінням ОСОБА_13 , де також знаходився ОСОБА_11 , і з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5 тисяч 408 гривень 34 копійки.
Згідно п. 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законим та обґрунтованим є рішення, ухвалене компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, тобто кожен доказ оцінюється з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, недопустимим є доказ отриманий при проведенні процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що 25.10.2017 року з 4 до 5 години ранку він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 на автомобілі ВАЗ-2106 під керуванням ОСОБА_13 поїхали забрати борг у потерпілого ОСОБА_7 , в с.Куяльник, Подільського району Одеської області. Приїхавши на місце, він разом з ОСОБА_13 залишився в автомобілі, а ОСОБА_14 і ОСОБА_12 пішли в будинок до потерпілого. Через деякий час він також зайшов у двір та побачив, що ОСОБА_12 свариться з потерпілим. На його запитання чи винен він гроші ОСОБА_12 , потерпілий сказав, що так, штовхнув його і взявши за куртку, розірвав її та вдарив його по обличчю. Розізлившись, він також наніс тричі удари кулаком потерпілому в область обличчя. Все це відбувалось у дворі, до будинку потерпілого він не заходив. ОСОБА_13 також зайшов у двір та наніс декілька ударів металевим прутом в область тулуба, після чого він та ОСОБА_13 вийшли з двору до автомобіля, а за ними вибіг потерпілий ОСОБА_7 в сторону церкви. ОСОБА_12 і ОСОБА_14 залишилися у дворі, і через деякий час також прийшли до автомобіля. Ніяких речей в руках ОСОБА_12 і ОСОБА_14 він не бачив. Після цього вони поїхали у м. Подільськ і він вийшов з автомобіля по вул. Армійській, а куди поїхали ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 йому не відомо. В своїх показах обвинувачений стверджував, що ніякої участі у крадіжці майна з будинку потерпілого він не приймав та до будинку потерпілого не заходив. Його відбитки слідів пальців рук залишились на одній із платіжних карток потерпілого ОСОБА_7 ,. тому, що у відділі поліції в одному із кабінетів він взяв пластикову картку в руки.
Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення також не визнав. Суду показав, що 25.10.2017 року він, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 знаходились у гостях в ОСОБА_13 і біля 56 годин ранку він їм запропонував поїхати до потерпілого ОСОБА_7 в с. Куяльник, Подільського району, щоб забрати борг в сумі 1000 грн. Він та ОСОБА_15 зайшли у двір потерпілого і позвав його. Вийшовши, ОСОБА_7 почав виганяти їх з двору і між ними відбулась бійка. Через деякий час у двір зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які також нанесли декілька ударів потерпілому. ОСОБА_7 злякався і побіг з двору. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 пішли в автомобіль і в будинок потерпілого не заходили, а чи заходив ОСОБА_14 до будинку - він не бачив. Обвинувачений ОСОБА_12 стверджував, що він зайшов лише в коридор будинку, однак ніякого майна у потерпілого ОСОБА_7 не викрадав. Останній з двору вийшов ОСОБА_14 . Після чого сівши в автомобіль, ОСОБА_13 підвіз його додому на вул. Кишинівську, ОСОБА_16 вийшов з автомобіля біля військового містечка.
Не зважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини та його різні захисні версії, його вина у вчиненні за викладених вище обставин кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується, крім власне його показань, в яких не заперечується окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своєї достовірності та допустимості.
Так, допитаний потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 25.10.2017 року о 06 годині ранку прийшов ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 , коли він ще спав. Вони зайшли в одну із кімнат будинку, де він присів на ліжко, а вони стояли біля дверей. ОСОБА_12 сказав дати йому 1000 грн. Однак ніякого боргу перед ОСОБА_12 у нього не було. Підійшов ОСОБА_11 та ударив його у плече, він також його ударив і почав виганяти та виштовхувати із свого будинку, однак він не уходив та почав від`єднувати монітор, а ОСОБА_14 взяв у руки павербанк. Коли вони вийшли у двір, то ОСОБА_12 та ОСОБА_14 били його у дворі. Підбіг ОСОБА_13 , який також наніс йому декілька ударів арматурою по тулубу. Однак він вирвався і побіг в церкву до священика та просив викликати працівників поліції. Він разом із священиком вибігли з церкви і побачили, що автомобіль від`їхав від його будинку. Зайшовши в будинок, він побачив, що було викрадено фотоапарат, павербанк, жорсткий диск, пирометр, 2 карти пам`яті, його платіжна картка з «Ощадбанку», кредитна картка банку «Пумб», мобільний телефон, ноутбук, монітор, картка «Метро» та документи: державний акт на право власності на землю, витяг, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після чого було викликано працівників поліції.
Обвинувачений ОСОБА_14 допитаний в судовому засіданні, відносно якого ухвалою Котовського міськрайсуду Одеської області від 19.04.2018 року оголошено розшук та матеріали виділені в окреме провадження, суду показав, що 25.10.2017 року біля 04 години ранку він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 знаходились в гостях у ОСОБА_13 . ОСОБА_12 запропонував поїхати до ОСОБА_7 в с. Куяльник, Подільського району і забрати борг в сумі 1000 грн. Приїхавши до ОСОБА_7 на автомобілі під керуванням ОСОБА_13 , він та ОСОБА_12 підійшли до будинку та позвали потерпілого, який вийшов до них, а ОСОБА_11 і ОСОБА_13 залишились в автомобілі. ОСОБА_7 запитав чому вони так рано прийшли і ОСОБА_12 сказав, що йому потрібні гроші та ОСОБА_7 відповів, що у нього не має. В цей час до них підійшов ОСОБА_11 і запитав чому так довго. ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_11 за куртку і порвав її. У відповідь ОСОБА_11 наніс два удари в область грудей потерпілого і між ними почалась бійка. Підбіг ОСОБА_13 та вдарив потерпілого арматурою тричі по ногах. ОСОБА_7 вирвав арматуру і наніс удар ОСОБА_13 арматурою. Після чого вибіг із двору в сторону церкви. ОСОБА_13 та ОСОБА_11 пішли до автомобіля і ОСОБА_11 в будинок не заходив, а ОСОБА_12 сказав, щоб він йшов з ним у будинок забрати борг. Після чого він разом з ОСОБА_12 зайшов в будинок і ОСОБА_12 дав йому в руки ноутбук марки «Самсунг», а він забрав телефон чорного кольору в чохлі і всі вони поїхали до ОСОБА_13 додому. Він з ОСОБА_12 сіли на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_11 сидів спереду. ОСОБА_12 сказав ОСОБА_13 , щоб поїхати до нього додому і він оставить речі у нього. Він разом з ОСОБА_12 заносили до ОСОБА_13 в будинок речі - телефон і ноутбук ніс він, а ОСОБА_12 ніс монітор і ще щось.
Свідок ОСОБА_17 суду показала, що осінню 2017 року біля 08 години ранку працівник поліції запросив її бути в якості понятої при виконанні слідчої дії у ОСОБА_7 в с. Куяльник, Подільського району, Одеської області. Крім неї, був ще один понятий ОСОБА_18 . Один із працівників поліції знімав відбитки пальців, посипаючи порошок на вхідні та кімнатні двері, ручку і клеїв плівку, після чого поклав цю плівку у два пакети. Вона разом із ОСОБА_18 поставили свій підпис на цих пакетах і в протоколі, який їм прочитав працівник поліції. Пакет з плівками був закритий і заклеєний, коли вони його підписували. Вона з ОСОБА_18 знаходились в будинку ОСОБА_7 до кінця проведення огляду поліцейськими.
Свідок ОСОБА_18 суду показав, 25.10.2018 року працівники поліції запропонували йому бути понятим при огляді у будинку ОСОБА_7 в с. Куяльник, Подільського району. Коли він прийшов, то там уже знаходилась ОСОБА_17 . Поліцейський знімав відбитки пальців з дверей, на які клеїв плівки, які поклав у пакет, оскільки у ОСОБА_7 був скоєний злочин. Після закінчення огляду вони з ОСОБА_17 підписали документ, який надав поліцейський.
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що вранці біля 06 годин він знаходився в церкві і почув гул автомобіля та крик чоловіка, після чого до нього зайшов ОСОБА_7 , який знаходився у збудженому стані і повідомив, що його побили. Коли вранці він їхав на службу до церкви, то бачив, що біля двору ОСОБА_7 стояв автомобіль синього кольору.
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що восени 2017 року вночі на його автомобілі ВАЗ-2103, синього кольору, за проханням ОСОБА_12 він підвіз до одного з будинків в с. Куяльник, Подільського району, Одеської області, ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . ОСОБА_12 та ОСОБА_14 зайшли у двір і їх не було хвилин 15. Він попросив ОСОБА_11 , щоб той подивився де вони. Почувши крик, він взяв арматуру довжиною біля 40-50 см і побачив, що потерпілий виштовхував ОСОБА_11 із двору і між ними та ОСОБА_12 , ОСОБА_14 і потерпілим почалась бійка у дворі ОСОБА_7 . Він декілька разів ударив арматурою в область ноги чи руки потерпілого і потерпілий побіг в сторону церкви. У будинок потерпілого він не заходив. Майно, яке було викрадено, він вже побачив вдома, а хто його виносив з будинку потерпілого він не бачив. Коли він заїхав до себе у двір то побачив монітор. Також свідок вказав, що вироком Котовського міськрайсуду, Одеської області від 17.11.2017 року він був засуджений за вищевказані дії за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що працює слідчим Подільського ВП ГУНП в Одеській області. В жовтні 2017 року він виїжджав за місцем мешкання ОСОБА_13 по АДРЕСА_5 і під час обшуку ОСОБА_13 показував де знаходяться викрадені у ОСОБА_7 речі, які були оброблені спеціальним порошком «малахіт». Після чого були опечатані та вилучені до Подільського відділу поліції. На деяких вилучених речах було виявлено сліди пальців рук і призначено експертизу. Речі ОСОБА_7 були добровільно видані ОСОБА_13 а саме: мобільний телефон, монітор, ноутбук, посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , банківські картки, зарядний пристрій, чохол до мобільного телефону. Також свідок показав, що особисто проводив обшук, був також спеціаліст ОСОБА_21 , який зразу опечатував викрадені у ОСОБА_7 речі. Менші речі опечатувались в сейфпакети, а більші в целофанові пакети. Вилучені речі, упаковані в сейфпакети обвинуваченим ОСОБА_11 і ОСОБА_12 в Подільському відділу поліції не надавались в руки. Під час обшуку були присутні поняті. Відпечатки пальців зразу опечатувались до сейфпакетів. На момент повідомлення ОСОБА_7 в Подільський відділ поліції, він був у слідчо-оперативній групі та виїжджав і проводив огляд у будинку потерпілого. ОСОБА_21 , як спеціаліст також був присутній. Із спальної кімнати ОСОБА_7 вилучались сліди пальців рук і поміщалися до сейфпакетів.
Із показів свідка ОСОБА_21 вбачається, що в кінці жовтня 2017 року він був присутній у якості спеціаліста під час проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_13 по АДРЕСА_5 . Під час обшуку проводилась фото фіксація і були присутні поняті сусіди. ОСОБА_13 видав слідчому ОСОБА_20 викрадені речі, а саме: монітор, мобільний телефон і гаманець. Він проводив фотофіксацію, наклеював бирки, упаковував, а слідчий писав протокол обшуку. Речові докази він упаковував в полімерні пакети, а інші речові докази в сейф пакети, скріпивши бирками, підписами понятих і віддав слідчому. Відкрити ці сейфпакети має право лише експерт. Пояснив, що він несе відповідальність за збереження речових доказів з моменту упаковки і до передачі слідчому. Викрадені речі були оброблені магнітним порошком. Сліди пальців рук були виявлені на моніторі і він їх упакував в сейф пакет. Сліди пальців рук вилучались лише з монітора, а оброблялась вся техніка магнітним порошком. На цьому обшук було закінчено і він відправився до Подільського ВП ГУНП в Одеській області для складання фото таблиці. До Подільського ВП всі речові докази були відправлені запакованими.
Свідок ОСОБА_22 суду показав, що осінню 2017 року він знаходився на добовому чергуванні в Подільському відділі поліції та прибув на виклик із слідчо-оперативною групою до потерпілого ОСОБА_7 в с. Куяльник, Подільського району, який повідомив, що вранці 4 особи чоловічої статі прийшли до нього на подвір`я і нанесли тілесні ушкодження. Свідок також показав суду, що він оглядав місце події та прилеглу територію домоволодіння. Слідчий покликав двох понятих і він почав оглядати будинок ОСОБА_7 , обробивши двоє міжкімнатних дверей магнітним порошком, виявив сліди пальців рук на міжкімнатних дверях. Також магнітним порошком була оброблена пляшка, яка була виявлена біля вхідних дверей будинку. Папілярні узори були опечатані та поміщенні до сейф пакету, після чого все це передав слідчому ОСОБА_20 .
Судом дослідженні письмові докази, якими прокурор вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а саме:
-протокол огляду від 25.10.2017 року з фототаблицею, а саме огляд території домоволодіння, що належить ОСОБА_23 та де проживає ОСОБА_24 (а.с. 242-257 т. 1);
- клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області про проведення огляду (обшуку) від 26.10.2017 року, а саме: території домоволодіння по АДРЕСА_5 (а.с. 1 т. 2);
-ухвала слідчого судді Котовського міськрайсуду, Одеської області від 27.10.2017 року про надання дозволу слідчому Подільського ВП ГУНП в Одеській області на проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_5 (а.с. 3 т. 2);
- протокол обшуку від 25.10.2017 року з фототаблицею, а саме: території домоволодіння, що розташована по АДРЕСА_5 (а.с. 4-16 т. 2);
-клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області про арешт майна від 26.10.2017 року (а.с. 17-19 т. 2):
-ухвала слідчого судді Котовського міськрайсуду, Одеської області від 31.10.2017 року про накладення арешту на посвідчення № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , кредитну картку «Альфа-Банк», студентський квиток, картку Фокстрот, картку Метро, накладну, банківську картку «ПУМБ» банку, мобільний телефон марки «Самсунг J5» чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ноутбук «Самсунг N148» чорного кольору, монітор «Соні віев», заборонити розпоряджатись вказаним майном з метою відчуження, та передати зазначені речі та документи на зберігання потерпілому ОСОБА_7 (а.с. 21 т. 2);
-зберігальна розписка ОСОБА_7 про те, що він отримав від слідчого слідчого відділення Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 належні йому речі, а саме: посвідчення № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , кредитну картку «Альфа-Банк», студентський квиток, картку Фокстрот, картку Метро, накладну, банківську картку «ПУМБ» банку, мобільний телефон марки «Самсунг J5» чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ноутбук «Самсунг N148» чорного кольору, монітор «Соні віев» (а.с. 22 т. 2);
-довідку про витрати на проведення експертизи №178 від 06.11.2017 року в сумі 988,70 грн. (а.с. 24 т. 2);
-висновок експерта №178 від 06.11.2017 року з ілюстративною таблицею з якого вбачається, що ринкова вартість зарядного пристрою до ноутбуку, станом на 25.10.2017 року могла становити 250 гривень. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung J5» чорного кольору, станом на 25.10.2017 року могла становити 2566,67 грн. Ринкова вартість чохла до мобільного телефону марки «Samsung J5» станом на 25.10.2017 року могла становити 41,67 грн. Ринкова вартість ноутбуку марки «Samsung N 148» чорного кольору станом на 25.10.2017 року могла становити 1550 гривень. Ринкова вартість монітору марки «Sony View» чорного кольору - станом на 25.10.2017 року могла становити 1000 гривень (а.с. 25-33 т. 2);;
-довідку про витрати на проведення експертизи №177 від 10.11.2017 року в сумі 3092,50 грн. (а.с. 35 т. 2);
-висновок експерта №177 від 10.11.2017 року з ілюстративною таблицею, з якого вбачається, що сліди пальців руки розмірами 7х11 мм, 10х40 мм та 10х36 мм, розташовані на відрізку прозорої ліпкої стрічки розмірами 47х55 мм, вилучені 25.10.2017 року в ході обшуку домоволодіння та прилеглої території за адресою АДРЕСА_5 , та слід пальця руки розмірами 14х17 мм, розташований на відрізку липкої стрічки розмірами 23х34 мм, слід пальця руки розмірами 17х22 мм, розташований на відрізку липкої стрічки розмірами 45х46 мм, слід долонної поверхні руки розмірами 34х70 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 48х93 мм, слід пальця руки розмірами 11х17 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 31х38 мм, вилучені 25.10.2017 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , придатні для ідентифікації особи, яка їх залишила; слід руки розмірами 8х20 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 24х70 мм, слід пальця руки розмірами 12х17 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 26х27 мм, та слід руки розмірами 10х32 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 18х46 мм, непридатні для ідентифікації особи, яка їх залишила. Сліди пальців руки розмірами 7х11 мм, 10х40 мм та 10х36 мм, розташовані на відрізку прозорої ліпкої стрічки розмірами 47х55 мм, залишені вказівним, середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; слід пальця руки розмірами 11х17 мм, розташований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 31х38 мм, залишений мізинцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід пальця руки розмірами 23х24 мм, залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Слід пальця руки розмірами 17х22 мм, розташований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 45х46 мм, залишений безіменним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Слід долоної поверні руки розмірами 34х70 мм, розташований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 48х93 мм, залишений долонною поверхнею правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановити чи залишені слід руки розмірами 8х20 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 24х70 мм, слід пальця руки розмірами 12х17 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 26х27 мм, та слід руки розмірами 10х23 мм, розташований на відрізку стрічки розмірами 18х46 мм, особами, дактилокарти яких заповненні на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не представляється можливим, у зв`язку з визнанням зазначених слідів рук непридатними для ідентифікації особи (а.с. 36-56 т. 2);
-постановою про призначення групи прокурорів від 25.10.2017 року (а.с. 164 т. 2);
-протокол проведення слідчого експерименту від 01.11.2017 року та диск з відеозапису проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 194-198 т. 3);
- протокол проведення слідчого експерименту від 01.11.2017 року та диск відеозапису проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 199-203 т. 3);
-протокол проведення слідчого експерименту від 10.11.2017 року та диск відеозапису проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 від 10.11.2017 року (а.с. 204-207 т. 3);
-постанова про отримання (відібрання) зразків для проведення експертизи від 25.10.2017 року (а.с. 208 т. 3);
-протокол отримання експериментальних зразків для експертизи від 25.10.2017 року слідів рук у ОСОБА_12 (а.с. 209 т. 3);
-протокол отримання експериментальних зразків для експертизи від 25.10.2017 року слідів рук у ОСОБА_11 (а.с. 210 т. 3);
-протокол отримання експериментальних зразків для експертизи від 25.10.2017 року слідів рук у ОСОБА_14 (а.с. 211 т. 3);
-дактилоскопічна карта відносно ОСОБА_11 (а.с. 212 т. 3);
-дактилоскопічна карта відносно ОСОБА_12 (а.с. 213 т. 3);
-дактилоскопічна карта відносно ОСОБА_14 (а.с. 214 т. 3);
-дактилоскопічна карта відносно ОСОБА_7 (а.с. 215 т. 3);
-протокол затримання підозрюваного ОСОБА_12 від 25 жовтня 2017 року (а.с. 106-108, т. 4);
-протокол затримання підозрюваного ОСОБА_11 від 25 жовтня 2017 року (а.с. 109-111, т. 4).
За таких обставин суд визнає показання потерпілого, свідків, дані, які містять протокол огляду місця події від 25.10.2017 року та додатки до нього, а саме огляд території домоволодіння, що належить ОСОБА_23 та де проживає ОСОБА_7 з фототаблицею, всі наведені вище висновки експертів та досліджені письмові докази, відеозапис слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також показання обвинувачених в частині, що їм не суперечать належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такими, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_12 на скоєння крадіжки у потерпілого.
Однак, під час судового розгляду не знайшло підтвердження доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і суд вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, а вищевказані докази підтверджують в його діях склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і не упередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_12 , у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак він мав умисел на скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і його позиція про протилежне судом до уваги не приймається та розцінюється, як обраний спосіб захисту.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд його умисні дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_11 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.
Згідно положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», який передбачає, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_11 - позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_12 - позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 суд не вбачає.
Обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_12 суд визнає наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 суд в діях останніх не вбачає.
Відповідно досудової доповіді, складеної 19.12.2017 року Подільським МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у ОСОБА_11 встановлено високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення і високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
Відповідно досудової доповіді, складеної 19.12.2017 року Подільським МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у ОСОБА_12 встановлено високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення і високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_12 скоїв тяжкий злочин в період невідбутого покарання за вироком Котовського міськрайсуду, Одеської області від 19.07.2017 року, яким він був визнаний виним за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки. Оскільки він скоїв злочини в період невідбутої частини покарання за попереднім вироком, то суд вважає необхідним при призначенні покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Котовського міськрайсуду, Одеської області від 19.07.2017 року.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - в разі скоєння особою під час іспитового строку нового злочину, суди повинні розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. В таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з іспитовим строком неприпустиме.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи, висновку досудової доповіді і даних про особу ОСОБА_12 суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим й достатнім для його виправлення. На думку суду призначення покарання ОСОБА_12 у вигляді позбавлення волі забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, та слугуватиме цілям його застосування, встановлених ст. 2 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи, висновку досудової доповіді і даних про особу ОСОБА_11 суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим й достатнім для його виправлення.
Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Зокрема, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Запобіжний захід ОСОБА_12 під час досудового слідства обирався у вигляді тримання під вартою.
Запобіжний захід ОСОБА_11 під час досудового слідства обирався у вигляді тримання під вартою.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 377 КПК України, суд -
ОСОБА_11 визнати не винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати за ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_11 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід для ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Котовського міськрайсуду, Одеської області від 19.07.2017 р., остаточно призначивши ОСОБА_12 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту затримання з 25.10.2017 року, зарахувавши термін тримання під вартою в період досудового розслідування та судового розгляду.
Зняти арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Котовського міськрайсуду, Одеської області від 31.10.2017 року з посвідчення № НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_7 , паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , кредитної картки «Альфа-Банк», студентського квитка, картки Фокстрот, картки Метро, накладної, банківської картки «ПУМБ» банку, мобільного телефону марки «Samsung J 5» чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ноутбука «Samsung N 148» чорного кольору, монітора «Sony View».
Речові докази, а саме: посвідчення № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , кредитну картку «Альфа-Банк», студентський квиток, картку Фокстрот, картку Метро, накладну, банківську картку «ПУМБ» банку, мобільний телефон марки «Samsung J 5» чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ноутбук «Samsung N 148» чорного кольору, монітор «Sony View», які знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 згідно його розписки - повернути потерпілому ОСОБА_7 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати за проведення експертизи №178 від 06.11.2017 року в сумі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 коп.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати за проведення експертизи №177 від 10.11.2017 року в сумі 3092 (три тисячі дев`яносто дві) гривні 50 коп.
Засудженим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_25