Справа № 461/2036/18
Провадження № 1-кс/461/4104/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Галицького районного суду м.Львова з скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області про закриття кримінального провадження №00000363 від 17.11.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 382 КК України та поновити досудове розслідування. Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, винесену без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий СВ прокуратури Львівської області дійшов невірного висновку, який не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема, слідчий не допитав ОСОБА_3 у якості потерпілого, не вручив пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, оскільки такі в ОСОБА_3 виникли з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_3 в скарзі зазначив, що не отримував жодної повітки про виклик до слідчого. Крім цього зазначено, що слідчий не провів перехресного допиту ОСОБА_3 та заступника прокурора ЛМП №2 ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити. Надав пояснення, аналогічні у викладеній скарзі.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи Прокуратури Львівської області повідомлена належним чином. Заяви, пояснення, заперечення на скаргу від слідчого та прокурора до суду не поступали. Проте з прокуратури Львівської області надійшли в суд матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши наявні матеріали скарги суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Прокуратури Львівської області перебували матеріали кримінального провадження досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000363 від 17.11.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
19 грудня 2017 р. прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з встановленою відсутністю в діях заступника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Однак, як встановлено в судовому засіданні органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №00000363, виходячи із наступних міркувань.
Зазначене кримінальне провадження відкрито на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2017 р., якою зобов`язано службову особу прокуратури Львівської області, уповноважену на реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і провести досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 від 14.10.2017 р. про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 382 КК України керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 .

В заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зазначив про невиконання заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №2 Бабієм ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 05.09.2017 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05.09.2017 р. у справі №466/6337/17 задоволено скаргу ОСОБА_3 та:

1)зобов`язано заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 виконати в повному обсязі ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_8 від 24.07.2017 р. (№466/10527/16-к), якою задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 внести відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР згідно хаяви про злочин від 31.10.201р., поданої ОСОБА_3 ,

2)зобов`язано заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 надіслати ОСОБА_3 письмове підтвердження про виконання в повному обсязі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_8 від 24.07.2017 р. (№466/10527/16-к)

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що «доводи ОСОБА_3 про невиконання службовими особами Львівської місцевої прокуратури №2 ухвали слідчого судді не знайшли свого об`єктивного підтвердження, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.»

Проте в матеріалах кримінального провадження №00000363 відсутні відомості про виконання заступникомкерівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05.09.2017 р. у справі №466/6337/17 в частині виконання вимоги ухвали з приводу надсилання ОСОБА_3 письмового підтвердження про виконання в повному обсязі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_8 від 24.07.2017 р. (№466/10527/16-к).

Крім цього, із оскаржуваної постанови, зі змісту скарги та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором та слідчим не допитано ОСОБА_3 , за заявою якого на підставі ухвали слідчого судді відкрито кримінальне провадження.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Однак, в супереч зазначених норм закону прокурор не надав отриманим доказам належної правової оцінки у постанові про закриття кримінального провадження з врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності. Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_5 не допитав ОСОБА_3 , за заявою якого на підставі ухвали слідчого судді відкрито кримінальне провадження. Крім цього, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про виконання заступникомкерівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05.09.2017 р. у справі №466/6337/17 в частині виконання вимоги ухвали з приводу надсилання ОСОБА_3 письмового підтвердження про виконання в повному обсязі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_8 від 24.07.2017 р. (№466/10527/16-к).

Крім цього, відповідно до п.15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі засаді змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом у їх переконливості. Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, відтак не спростували доводів скарги.
Ч.1, 2 статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, тому постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_10 від 19.12.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000363 від 17.11.2017 р. за ознаками ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1