Справа №463/763/17
Провадження №1-кп/463/102/18
В И Р О К
іменем України

19 липня 2018 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 19 вересня 2016 року близько 13 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Львів, вул. Пекарська, 61, неподалік головного корпусу ЛНМУ ім. Д.Галицького, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_6 , з мотивів неповаги, завдання невизначеної шкоди здоров`ю, умисно наніс останньому кулаком правої руки кілька ударів в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_6 рани на верхній та нижній губах, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину не визнав та пояснив, що станом на 2016 рік зустрічався із дівчиною, на даний час його дружиною, ОСОБА_7 . Вона неодноразово розповідала, що ОСОБА_6 , з яким вони разом навчаються, чіпляється до неї. 19.09.2016 року в обідній час вона йому зателефонувала, повідомила, що ОСОБА_6 знову до неї чіпляється та вказала, що вони разом із друзями знаходяться неподалік ЛНМУ ім. Д.Галицького. Обвинувачений пішов напрямку вул. Пекарської, назустріч йому йшла його дівчина ОСОБА_7 із одногрупниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 . Він попросив потерпілого відійти щоб з`ясувати чому той чіпляється до його дівчини. Коли вони відійшли ОСОБА_6 почав йому хамити, між ними почалася шарпанина, в ході якої допускає, що міг нанести удари потерпілому. Але після події крові на його обличчі не бачив, умислу завдавати шкоди його здоров`ю не мав, умисно і цілеспрямовано ударів в обличчя чи інші частини тіла ОСОБА_6 не наносив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування, судового розгляду та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 даними в судовому засіданні про те, що вперше побачив ОСОБА_5 під час події. Так, 19.09.2016 року близько 13.30 год. проходив біля головного корпусу ЛНМУ ім. Д.Галицького по вул. Пекарській разом із одногрупниками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . До них підійшов обвинувачений, привітався із ОСОБА_7 та сказав всім зупинитися, на запитання що сталося нічого не відповів, а безпричинно без пояснень наніс йому удари. В той час він стояв осторонь від одногрупників. ОСОБА_5 наніс йому перший удар правою рукою в нижню область обличчя, чим розсік губу, і коли махав руками, вдарив ще по голові. Після цього обвинувачений пішов в невідомому напрямку, він не звертав уваги, бо був в шоковому стані. Потерпілий після події зайшов в кафе через дорогу та попросив там серветку, оскільки в нього з губи текла кров. Тоді він направився в університет, де зустрів одногрупника ОСОБА_10 , з яким поїхав в лікарню швидкої медичної допомоги на вул. Миколайчука, де йому нанесли шви на губу. І після цього подав заяву до Личаківського ВП ГУНП.

Показаннями свідка ОСОБА_7 даними в ході судового розгляду про те, що ОСОБА_5 її чоловік. Станом на 2016 рік вони зустрічалися і вона розповідала йому, що її одногрупник ОСОБА_6 постійно до неї чіпляється. 19.09.2016 року в обідній час вона з одногрупниками ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проходили по вул. Пекарській біля ЛНМУ ім. Д.Галицького. Вона розмовляла з ОСОБА_5 по телефону і він вирішив до них підійти щоб розібратися з потерпілим. Коли він підходив назустріч, сказав ОСОБА_6 відійти щоб поговорити. Вони стояли від компанії на відстані близько 5 м. Але при цьому свідок повідомила, що їх розмови вона не чула, бачила між ними шарпанину, але щоб ОСОБА_5 наносив потерпілому удари не бачила. Після події вони розійшлися, ОСОБА_6 пішов в університет, тілесних ушкоджень чи крові на ньому не бачила.

Заявою до Личаківського ВП ГУНП від 19.09.2016 року (а.с.57) ОСОБА_6 підтвердив, що 19.09.16р. близько 13.40 год. на вул. Пекарській у м. Львові біля ЛНМУ ім. Д.Галицького невідомий наніс йому тілесні ушкодження в область голови. Як вказали потерпілий, обвинувачений та свідок до цієї події ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були знайомі, тому відповідно заявнику не було відоме прізвище обвинуваченого. А сам час події нанесення тілесних ушкоджень відповідає часу виниклого конфлікту між сторонами.

Випискою із медичної карти хворого № 13747 (а.с.58) встановлено, що у ОСОБА_6 , який звернувся 19.09.2016 року у ТП № 3 КМЛШМД на вул. Миколайчука, 9 у м. Львові, виявлено забійні рани верхньої губи зліва, нижньої губи, внаслідок чого йому було накладено шовкові шви, асептична пов`язка. Що також підтверджує показання потерпілого.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 81 від 19.01.2017 року (а.с.59) у ОСОБА_6 виявлено рани на верхній та нижній губах, які утворилися від дії тупого предмета, можливо від удару кулаком, могли виникнути 19 вересня 2016 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. При цьому, ОСОБА_6 надав експерту аналогічні пояснення про те, що 19.09.2016 року в обідній час отримав удари кулаком, один в ділянку рота, другий по голові зверху. При його огляді експертом виявлено наявність рубців на губах, що пояснює накладання швів.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 31.01.2017 року (а.с.60-64) з участю потерпілого ОСОБА_6 в присутності понятих, долучених фототаблиць, потерпілий відтворив яким чином ОСОБА_5 наносив йому удари, і які були їх подальші дії, що відповідає його показам даним в ході судового розгляду.

При одночасному допиті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 30.01.2017 року (а.с.65-68) потерпілий також надав аналогічні пояснення. Аналогічними були пояснення і обвинуваченого, які він надав в судовому засіданні, підтвердивши наявність конфлікту та шарпанини і вказавши, що під час цього міг спричинити потерпілому тілесні ушкодження.

Таким чином, оцінюючи показання потерпілого, а також обвинуваченого та свідка в частині наявності конфлікту суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, стверджуються наведеними об`єктивними письмовими доказами. Потерпілий детально відтворив обставини події, вказав локалізацію нанесення тілесних ушкоджень, його показання відповідають висновку судово-медичної експертизи, даним наведеним в довідці травмпункту та підтверджуються іншими письмовими доказами.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого в заперечення своєї вини, та розцінює їх як намір уникнути кримінальної відповідальності. Такі його показання спростовуються вище наведеними доказами. Покликання на те, що він не мав умислу на нанесення тілесних ушкоджень, а міг нанести такі ненавмисно під час шарпанини, є неспроможні, виходячи з відносин сторін, а саме як вказала свідок, ОСОБА_5 хотів розібратися з ОСОБА_6 за те, що він чіплявся до його дівчини, а також виходячи з характеру травми. Нанесення швів на губи потерпілого свідчить про відповідну силу удару. На переконання суду, виходячи з обставин справи, в тому числі і пояснень ОСОБА_5 , обвинувачений діяв з непрямим умислом, він передбачав суспільно небезпечні наслідки свого діяння, і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Судом беззаперечно встановлено з показань учасників процесу, що між сторонами виник конфлікт, однак підстав потерпілому оговорювати обвинуваченого суд не вбачає.

Відтак, оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є злочином невеликої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, його дружина перебуває в стані вагітності; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, та приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу, що буде достатнім покаранням для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Розмір штрафу належить визначити у відповідності до ст. 53 КК України, врахувавши, що вчинено злочин невеликої тяжкості, обвинувачений не працює, його дружина перебуває у стані вагітності.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (шістсот вісімдесят гривень) в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1