Справа №482/334/18 27.06.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000092

за апеляційною скаргою прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 квітня 2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сухий Еланець, Новоодеського району, Миколаївської області, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, повернуто до Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури для виправлення допущених недоліків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить скасувати ухвалу та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а ухвала суду про повернення прокурору обвинувального акта є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що законодавством встановлено виключні підстави для повернення обвинувального акта прокурору, які унеможливлюють суд в подальшому розглядати справу по суті - грубі порушення кримінально-процесуального закону.

Вказує, що зазначені судом першої інстанції порушення щодо відсутності дати та місця народження і місце проживання та громадянство потерпілих не є грубим порушенням норм КПК України, та перед початком підготовчого судового засідання анкетні відомості потерпілих, судом встановлено шляхом перевірки їх паспортів.

Апелянт зазначає, що твердження, щодо не зазначення відомостей про розмір шкоди, не відповідає дійсності, оскільки у обвинувальному акті зазначено, що вартість реалізованого автомобіля складає 72310 грн., що у 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що є істотною шкодою та завдало істотної шкоди потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що і становить її фактичний розмір.

Твердження про арифметичні помилки є необґрунтованими, оскільки, відповідно до примітки 3 до ст. 364 КК України, передбачено, що істотною шкодою вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Твердження щодо порушення права на захист у зв`язку з незрозумілістю суті обвинувачення, судом не обґрунтоване.

Позиції інших учасників процесу.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 просить залишити її без задоволення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Рішення про повернення обвинувального акта прокурору вмотивоване тим, що в обвинувальному акті не вказані дата та місце народження, місце проживання та громадянство потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; зазначено, що вартість автомобіля «Daewoo Nubira 1.6» складає 72310 грн, що у 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що є істотною шкодою та завдало істотної шкоди потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , але її фактичний розмір не визначений; фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення містить некоректні посилання та арифметичні помилки.

Суд першої інстанції зазначив, що з обвинувального акту не зрозуміло, яке має значення вартість автомобіля «Daewoo Nubira 1.6» до розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням окремо як потерпілій ОСОБА_10 , так і окремо потерпілому ОСОБА_9 та вважав, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення є невизначеним та неконкретизованим, без визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_10 , без визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_9 , та без встановлення мети одержання будь якої неправомірної вигоди, якої саме, для іншої фізичної особи, якої саме фізичної особи.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченої та її захисника, які просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, для виконання вимог ст. 291 КПК України, суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті не визначений фактичний розмір шкоди, фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення містить некоректні посилання та арифметичні помилки.

З цими висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки в ньому наведені обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченої у його вчиненні, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, викладено чітко і конкретно. Також наведені усі обов`язкові ознаки інкримінованого злочину.

За своїм змістом обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 є достатньо зрозумілим і конкретним. Конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 не викликає сумнівів.

Висновок суду першої інстанції, що у обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням окремо кожному потерпілому, не відповідає дійсності, оскільки формулювання обвинувачення, з посиланням на висновки авто-товарознавчої експертизи транспортного засобу, містять розмір шкоди, завданої потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , і вказане майно в рівних долях належить потерпілим.

Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати, що в обвинувальному акті не визначений фактичний розмір шкоди, фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення містить некоректні посилання та арифметичні помилки, про що зазначив суд першої інстанції.

Хоча в обвинувальному акті не вказані дата та місце народження, місце проживання та громадянство потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , це не є грубим порушенням норм КПК України, що унеможливлюють призначення справи до судового розгляду.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Апеляційний суд вважає, що зазначені судом першої інстанції недоліки обвинувального акта не є суттєвими та такими, що перешкоджали призначити судовий розгляд за даним обвинувальним актом.

За таких обставин, прийняте судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є безпідставним.

Тому, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376,404,405,407, 409, 415, 424,532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 квітня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000092 відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, повернуто прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3