Справа № 573/1445/18
Номер провадження 1-кс/573/566/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

адвоката: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, остання адреса проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 06 лютого 2012 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин;

2) 31 липня 2012 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

3) 20 березня 2013 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

4) 04 грудня 2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

6) 10 лютого 2016 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

7) 15 серпня 2016 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

8) 27 жовтня 2016 Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнився з місць позбавлення волі 27 липня 2018 року, судимості не зняті і не погашені,-

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2018 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що 22 серпня 2018 року близько 11.00 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходились у міському парку ім. Т.Г. Шевченка м. Білопілля, де на лавочці розпивали спиртні напої. Під час спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стало відомо про те, що у ОСОБА_8 маються при собі грошові кошти, так як останній повідомив, що збирається йти до банку сплачувати кредит. Після цього у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 сказав ОСОБА_7 утримувати потерпілого, після чого ОСОБА_7 діючи відкрито, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, схопив ОСОБА_8 за обидві руки та почав утримувати їх за спиною. В цей час ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 згідно єдиного умислу, направленого на відкрите заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , почав обшукувати кишені брюк потерпілого та відкрито викрав з кишені брюк ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 404 грн.

Після того, відкрито заволодівши грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втекли та направились до центру міста, де були затримані працівниками поліції Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди і бажав їх настання.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому, з корисливих мотивів викраденні грошових коштів ОСОБА_8 в сумі 404 грн., вчиненими за попередньою змовою групою осіб, із застосування насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України - грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Білопілля, українець, громадянин України, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.

22 серпня 2018 о 18 годині 06 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

22 серпня 2018 року о 19 годин 20 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто грабіж вчинений групо осіб.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Підозрюваний ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.

Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, встановлено, що ОСОБА_6 розлучений, що може свідчити про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцям проживання. Білопільський район та м.Білопілля зокрема перебувають в безпосередній близькості до кордону з Російською Федерацією через що виникає ризик переховування останнього на території РФ, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та те, що ОСОБА_6 має не зняту та не погашену судимість.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_6 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відповідної репутації, безпосереднього приживання поблизу Державного кордону, а також те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а також може чинити вплив на потерпілого, якого знає особисто.

Таким чином, наявність наведених ризиків свідчить про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід, який припинив би подальшу злочинну поведінку і повністю забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене вище, з метою запобігання вищевказаним ризикам, слідчий вважає, що існує необхідність застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, який би припинив подальшу злочинну поведінку і забезпечив реальне виконання покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки вдома йому треба доглядати за хворою матір`ю , яка не може здійснювати догляд по господарству.

Захисник ОСОБА_5 позицію свого підзахисного підтримала, просила застосувати відносно підозрюваного цілодобовий домашній арешт, посилаючись на відсутність доказів щодо наявності ризиків зазначених у клопотанні слідчого .
Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, пред`явлена ОСОБА_6 підозра за ч. 2 ст. 186 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних у їх сукупності.
З огляду на викладене вище суд вважає, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є обґрунтованою.

При вирішенні клопотання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, згідно з якою особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. При цьому обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15 вересня 2009 року у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України»).
Тобто, із зазначеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
У даному випадку суд враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а тому, зважаючи на тяжкість покарання та відсутність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків, існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Злочин вчинено ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога Білопільської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22 серпня 2018 року.

Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, у тому числі був засуджений Білопільським районним судом Сумської області за аналогічні злочини, але не зважаючи на це необхідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив тяжкий злочин, що свідчить про наявність ризику вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що 27 липня 2018 року звільнився із місць позбавлення волі, тобто, із часу звільнення останнього із місць позбавлення волі до скоєння ним нового злочину 22 серпня 2018 року не минуло і місяця, що свідчить про сталу негативну соціальну поведінку останнього.

Перебуваючи на свободі, останній може здійснювати незаконний вплив на потерпілого, який проживав раніше із ним в одній місцевості і таким чином перешкодити кримінальному провадженню, з огляду на те, що досудове розслідування щойно розпочате.

Таким чином, викладені вище обставини вказують на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, спільника, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання заявленим ризикам, в зв`язку із чим клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Сукупність матеріалів, доданих до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатніми для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри не є актом притягнення особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства .
В той же час, обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 під час досудового розслідування. До того ж, жодних доказів, що свідчать про міцність соціальних зв`язків останнього за місцем проживання суду не надано. Як і не надано доказів на підтвердження факту проживання разом із матір`ю за однією адресою та здійснення за нею догляду. Оскільки, як зазначив сам ОСОБА_6 в судовому засіданні, під час перебування його в місцях позбавлення волі догляд по господарству матері допомагала здійснювати його сестра, а отже, крім ОСОБА_6 про його матір є кому піклуватися та допомагати по господарству.
Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним, який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покладених на нього обов`язків і тому слідчий суддя, керуючись вимогами п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, визначає заставу у розмірі 30 000,00 гривень.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного за ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21 жовтня 2018 року включно.
Визначити суму застави у розмірі 30 000,00 (тридцяти тисяч) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Сумській області (рахунок 8869, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України в Сумській області, банк одержувач ДКСУ м. Київ, призначення платежу запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_9 з-під варти звільнити.
Виконання даної ухвали покласти на Білопільський ВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: