Провадження №1-кс/127/6957/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 від 23.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000195 від 09.06.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться скарга ОСОБА_5 в інтересах потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 від 23.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000195 від 09.06.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Скарга мотивована тим, що постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 від 23.05.2018 року було закрите кримінальне провадження за №0000195 від 09.06.2016 року за відсутністю в діях водія ОСОБА_8 складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постанова є незаконною, а закриття кримінального провадження є протиправним на підставі наступного.

09.06.2016 року на рівній ділянці дороги Сутиски- Гнівань яка добре проглядається, проводив дорожні робити (косив траву на обочині) трактор «ЮМЗ» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 в напрямку м. Гнівань. Доїхавши до високовольтної лінії електропередачі, ОСОБА_8 вирішив розвернутися в протилежному напрямку, щоб косити траву на протилежній обочині, тобто, в напрямку с. Сутиски. Знаходячись в правому положенні проїздної частини дороги, ОСОБА_8 через дзеркало заднього виду побачив на відстані 67 метрів мікроавтобус, який рухався в попутному напрямку та не замітив мотоцикл "Хонда", який рухався також в попутному напрямку під управлінням ОСОБА_9 , не пропустивши зазначені транспортні засоби, розпочав маневр розвороту. В результаті даного маневру водій мотоцикла змушений був змінювати рух та екстренно гальмувати, але на зустрічній полосі дороги сталося зіткнення, в результаті якого водій мотоцикла «Хонда» ОСОБА_9 , який являвся сином ОСОБА_3 , загинув.

Слідчий не прийняв до уваги, що водій трактора ОСОБА_8 створив аварійну ситуацію, не виконавши вимоги пунктів Правил дорожнього руху.

Так, водій трактора повинен був пропустити мотоцикл і мікроавтобус у будь-якомувипадку, незалежно від того, чи перевищують вони дозволену швидкість, чи ні.

Слідчий, проігнорувавши вказані вище норми, став аналізувати правильність прийняття рішення загиблим ОСОБА_9 у стані аварійної ситуації, яку створив водій трактора.

Така позиція є хибною, оскільки Правила дорожнього руху не регулюють дії водіїв у стані аварійної ситуації. Навпаки, згідно з п. 1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Тобто, ОСОБА_9 мав право розраховувати, що, їдучи по прямій дорозі із доброю видимістю не менше кілометра в обидві сторони, йому ніхто не буде перешкоджати, примушувати різко гальмувати та змінювати напрямок руху і приймати рішення в екстреній ситуації.

У даній справі Харківським НДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса була проведена судова автотехнічна експертиза, призначена постановою слідчого від 11.12.2017 року за клопотанням представника потерпілих ( Висновок № 25547 від 29.01. 2018р.). Аналізуючи зміст даного висновку, слідчий звернув увагу тільки на ту її частину, де вказано про перевищення швидкості потерпілим ОСОБА_10 . Однак слідчий «забув» про те, що в п. 1.2.3.4. висновку експерта вказано: «В даній дорожньо-транспортній ситуації, при наявності транспортного засобу типу «бус» та мотоцикла «Honda», які рухались в попутному напрямку та наближалися ззаду до трактора, дії водія трактора ЮМЗ ОСОБА_8 не відповідали п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього пруху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди».
Закриваючи провадження у справі, слідчий прийняв до уваги висновок автотехнічної експертизи № 19/12-1/109-СЕ/ 18 від 03.05.2018р., проведеної ДНДЕКЦ МВС України, згідно з яким питання про наявність технічної можливості водія трактора ЮМЗ ОСОБА_8 уникнути зіткнення вирішити не надається можливим.

Вважає, що даний висновок не може бути прийнятий з наступних причин.

У зв`язку із змінами до КПК, які внесені ЗУ № 2147-VIII від 03.10. 2017р. і набрали чинності 15.03. 2018р., частина 1 статті 242 КПК передбачає, що експертиза проводиться за дорученням слідчого судді чи суду. В порушення даної норми, експертиза була призначена 3 квітня 2018 року слідчим ОСОБА_11 . Тому даний висновок не може вважатися допустимим доказом.

Порушення вказаної норми призвело до того, що потерпілі були позбавлені можливості бути присутніми в суді при вирішенні питання про призначення експертизи, не мали можливості висловити свої думки щодо проведення експертизи саме в цій установі та поставити свої питання експерту.

До того ж у цьому висновку вказано на неможливість експерта дати відповіді на питання про наявність технічної можливості водія трактора ЮМЗ ОСОБА_8 уникнути зіткнення із причин відсутності у справі даних: щодо швидкості руху трактора, щодо характеру руху трактора перед виконанням розвороту та в процесі виконання цього маневру, щодо розташування цього транспортного засобу відносно меж проїзної частини, щодо видимості мотоцикліста з робочого місця водія трактора, щодо фактичного положення трактора відносно меж проїзної частини в момент зіткнення .

Отримавши такий висновок, слідчий мав би не закривати провадження у справі, а вжити заходів для встановлення цих даних, зокрема, і шляхом проведення слідчого експерименту, на необхідність проведення якого вказував Вінницький міський суд в ухвалі від 09.10.2018р.

Всі вищевказані обставини зумовили звернення до суду з даною скаргою.
В судовому засіданні адвокати та скаржники (потерпілі у кримінальному провадженні) скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог скарги, оскільки вважає, що постанова про закриття крмінального провадженні ним винесена правомірно.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000195від 09.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Так, постановоюстаршого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 від 23.05.2018 року було закрите кримінальне провадження за № 0000195від 09.06.2016 року за відсутністю в діяннях водія ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03 квітня 2018 року слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , в порушення ст. 242 КПК України була призначена автотехнічна експертиза.

В судовому засіданні, з наданих доказів скаржником та дослідженими матеріалами кримінального провадження, було встановлено, що слідчим проведено досудове розслідування однобічно та поверхово, зокрема слідчим не вжито всіх заходів встановлення істини по даному кримінальному провадженню, а саме на підставі висновку автотехнічної експертизи № 19/12-1/109-СЕ/ 18 від 03.05.2018р., проведеної ДНДЕКЦ МВС України було закрито кримінальне провадження, хоча зазначений висновок експерта не може були допустимим доказом у кримінальному провадженні, оскільки проведений на підставі постанови слідчого, до компетенції якого не входить прийняття таких процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не дотримано вимог ч.5 ст. 110 КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопрушеня, не надано їм правової оцінки, в оскаржуваній постанові не достатньо обґрунтувань щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
Стаття 306 КПК України передбачає , що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушеня, в порушення вимог КПК УКраїни винесено постанову про призначення експертизи у кримінальному провадженні та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

В зв`язку з тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, а досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000195 від 09.06.2016 року проведено однобічно та поверхово, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 від 18.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0005144 від 23.05.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 від 18.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0005144 від 23.05.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя: / ОСОБА_1 /

Секретар: / ОСОБА_2 /