Провадження №1-кп/761/261/2018
В И Р О К
іменем України

17 травня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

номер кримінального провадження 0013236, внесеного 05.11.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одружений, працюючий «ФОП ОСОБА_7 », раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпільх ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

захисника ОСОБА_15 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
29.09.2015 у невстановлений час потерпіла ОСОБА_12 зателефонувала до сервісного центру з ремонту «Містер Фікс» за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 19-Б та повідомила, що під час встановлення програмного забезпечення на її ноутбук була видалена вся інформація та її необхідно відновити, при цьому, володіючи інформацією про те, що обвинувачений ОСОБА_6 є працівником сервісу, попросила його відновити видалену інформацію. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом майна потерпілої ОСОБА_12 .

Так, обвинувачений ОСОБА_6 розуміючи те, що потерпіла ОСОБА_12 сприймає його як кваліфікованого спеціаліста, повідомив, що зможе відновити інформацію на ноутбуці. Після цього, з метою заволодіти майном ОСОБА_12 , ОСОБА_6 попросив принести ноутбук до сервісного центру.

15.10.2015 приблизно о 18 год. обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись з приміщенні сервісного центру з ремонту «Містер Фікс» за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 19-Б та реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_12 , яка довіряючи ОСОБА_6 вирішила скористатись послугами сервісного центру «Містер Фікс» та передала до сервісного центру для відновлення інформації ноутбук марки «Asus U38N» вартістю 7001 грн. 28 коп.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_12 заволодів її майном - ноутбуком марки «Asus U38N», спричинивши матеріальну шкоду на суму 7001 грн. 28 коп., розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном, вчинив (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів майном потерпілого ОСОБА_13 .

Так, 26.10.2015 у невстановлений час ОСОБА_13 зайшов до приміщення сервісного центру з ремонту «Містер Фікс» за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 19-Б де, будучи обізнаним, що обвинувачений ОСОБА_6 є працівником сервісу звернувся з проханням провести діагностику ноутбуку.

ОСОБА_6 розуміючи те, що ОСОБА_13 сприймає його, як кваліфікованого спеціаліста повідомив, що зможе провести діагностику ноутбуку.

Цього ж дня, ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні сервісного центру з ремонту «Містер Фікс» за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 19-Б та реалізуючи корисливий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_13 , пообіцяв йому провести діагностику ноутбуку.

Потерпілий ОСОБА_13 , повністю довіряючи ОСОБА_6 , погодився скористатися його послугами та передав останньому для проведення діагностики ноутбук «Lenovo G570», вартістю 3999 гривні, з блоком живлення «Asus», вартістю 570 гривень, які перебували в сумці чорного кольору, вартістю 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , заволодів його майном на загальну суму 5069 грн., яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном, вчинив шахрайство, тобто вчинив кримінальне нравонорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення злочину, вартість та обсяг майна, яким він заволодів шахрайським шляхом.

Надав показання, в яких зазначив, що восени 2015 до сервісного центру зателефонувала потерпіла ОСОБА_12 та повідомила, що під час встановлення програмного забезпечення на її ноутбук була видалена вся інформація та її необхідно відновити, на що він погодився та запропонував принести ноутбук до сервісного центру.

15.10.2015 у вечірній час доби знаходячись з приміщенні сервісного центру з ремонту «Містер Фікс» за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 19-Б працівник сервісного центру прийняв ноутбук у ОСОБА_12 та передав йому для відновлення інформації.

Однак, він не зміг відремонтувати ноутбук, невдовзі продав його через сервіс « ОЛХ» приблизно за 4000 грн., а виручені кошти витратив для оплати орендованого приміщення.

Позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 20230 грн. визнав, з заявленим розміром моральної шкоди у сумі 300 000 грн не погодився, уважаючи її необґрунтованою та завищеною.

Зазначив, що сплатив по 500 грн. потерпілим у якості часткового відшкодування шкоди.

Крім того, пояснив, що 26.10.2015 до нього у приміщення сервісного центру з ремонту «Містер Фікс» за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 19-Б звернувся потерпілий ОСОБА_13 з проханням провести діагностику ноутбуку. На що він погодився, запевнив потерпілого, що зможе надати таку послугу, після чого отримав ноутбук з блоком живлення, які перебували у сумці.

Вказаний ноутбук він продав на сервісі ОЛХ приблизно за 1500 грн., а вирученні кошти витратив на оплату оренди приміщення.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_13 визнав частково, щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5500 грн. не заперечував,цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. не визнав.

У скоєному розкаявся, вказав, що у якості відшкодування шкоди перерахував потерпілим по 500 грн.

Вина обвинуваченого, окрім його показань в частині визнання вини, підтверджується сукупністю інших доказів, які були досліджені та оцінені судом з точки зору допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Так, потерпіла ОСОБА_16 надала суду показання про те, що приблизно у жовтні 2015 року вона здала свій ноутбук до сервісного центру «Містер Фікс» за адресою: вул. Дмитрівська, 19-Б з метою відновлення втраченої інформації. Працівник сервісного центру прийняв її ноутбук та пообіцяв виконати роботи з відновлення інформації. Однак ноутбук їй не повернули, потім перестали відповідати на дзвінки, а приміщення сервісу закрили.

Заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 20230 грн. вартості ноутбуку на час розгляду справи та 300 000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Обгрунтовуючи моральну шкоду зазначила, що на ноутбуці містилась інформація, яка має для неї надзвичайну цінність, це були проекти сіткомів, різноманітних телевізійних програм, а їх втрата завдала і продовжує завдавати їй моральні страждання, адже це потягнуло ускладнення у стосунках з іншими людьми, привела до приниження її ділової репутації.

Потерпілий ОСОБА_13 показав суду, що в кінці жовтня 2016 року у нього зламався ноутбук, після чого він звернувся до сервісного центру, що по вул. Дмитрівська, 19 та передав свій ноутбук ОСОБА_7 . Йому видали квитанцію, оплата роботи повинна була коштувати від 500 700 грн.. Через деякий час йому зателефонували та повідомили, що не вистачає запасних частин, після чого телефонували та повідомляли, що ноутбук ще не відремонтований, на початку січня останній раз прийшов до сервісного центру та побачив об`яву про те, що сервіс тимчасово не працює.

Підтримав заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 5500 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Розмір моральної шкоди обгрунтував тим, що він один виховує дитину та не міг тривалий час влаштуватись на роботу, з огляду на те, що на ноутбуці містилася інформація щодо номерів телефонів та адреси роботодавців.

Свідок ОСОБА_17 підтвердила показання потерпілої ОСОБА_12 щодо факту передачі ноутбуку до сервісного центру для відновлення інформації. Зазначила, що на ноутбуку містилась важлива для її сестри інформація у вигляді проектів телевізійних програм.

Свідок ОСОБА_18 показав, що приймав участь у двох проектах збирали інформацію про людей, які здобули певні досягнення в Україні, він знаходив таких людей, вся інформація про яких знаходилася на ноутбуці ОСОБА_12 , яка хотіла зняти фільм про письменницю і готувала сценарій на своєму ноутбуці. Загалом у них було багато проектів і вони не могли брати участь у інших проектах, оскільки жодної інформації не збереглось. Він виключно збирав інформацію та передавав ОСОБА_19 . Також повідомив, що в грошовому еквіваленті роботу оцінити важко, працювало шість осіб, мінімально одна особа отримувала зарплатню в розмірі однієї тисячі доларів США.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується й іншими об`єктивними даними, а саме:

- звітом з визначення ринкової вартості ноутбука у відповідності до висновків якого станом на 06.06.2016 вартість ноутбуку АSUS U 38N становить 20230 грн.

- квитанцією № 083177 даними якої підтверджується факт передачі ноутбуку з метою здійснення діагностики від потерпілого ОСОБА_13 обвинуваченому ОСОБА_6

- постановою від 10.03.2016 якою квитанція про передачу ноутбуку від потерпілого до обвинуваченого визнана речовим доказом.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою та заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою вчинив шахрайство за кваліфікуючою ознакою повторність.

Дії ОСОБА_6 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України та ч.2 ст.190 КК України.

При цьому у відповідності до ст.337 КПК України судовий розгляд здійснюється лише в межах висунутого обвинувачення у відповідності до обвинувального акту, яким інкримінується заволодіння майном, що належить ОСОБА_12 на загальну суму 7001,28 гривень. А тому суд не може вийти за межі обвинувачення та самостійно визначити розмір майна, яким заволодів обвинувачений.

З цих підстав доводи захисника ОСОБА_14 та потерпілої ОСОБА_12 не приймаються до уваги, оскільки прокурор не скористався своїм правом та не вважав за необхідне змінити обсяг обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений визнав вину, надав показання, які викривають його у вчиненні злочину.
Втім, суд не вбачає підстав для визнання обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття, оскільки таке лише декларується обвинуваченим без підтвердження конкретними діями, такими, як повне відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.
Той факт, що за період з 2015 по 2018 рік обвинувачений лише напередодні ухвалення вироку відшкодував на рахунок потерпілих по 500 грн. кожному судом не сприймається як пом`якшуюча обставина, оскільки така дія носила одноразовий характер, на передодні оголошення вироку, а сума відшкодування в порівнянні з причиненою матеріальною шкодою є незначною.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Призначаючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, який згідно зі ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, працює, раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд доходить висновку, що покарання обвинуваченому потрібно призначити у виді штрафів у дохід держави.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття слід призначити покарання у виді штрафу у дохід держави.

Цивільні позови потерпілих підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, суд вважає, що підлягає частковому задоволенню цивільний позов про стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_12 у розмірі 10 000 гривень, оскільки остання зазнала моральних втрат, які полягали у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її майна та у підриві ділової репутації, що було пов`язано з втратою цінної інформації. А тому, в цій частині суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з ОСОБА_6 на користь потерпілої у відповідності до вимог ст.1167 ЦК України.

В іншій частині вимог щодо стягнення моральної шкоди суд уважає необхідним відмовити з огляду на вимоги ст.23 ЦК України, якою зазначено, що при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, судом встановлено наступне. Так, звертаючись з позовом потерпіла просила стягнути з обвинуваченого на їх користь 20230 гривень ринкової вартості ноутбуку.

Так, у відповідності до даних загального положення до розділу У1 Злочини проти власності КК України при визначенні вартості викраденого майна, а також майна, яким винний протиправно заволодів у інший спосіб, та розміру матеріальних збитків слід керуватися нормами законодавства про ціни і ціноутворення та спеціальних нормативно-правових актів, якими передбачено порядок визначення розміру шкоди, заподіяної підприємству, установі організації викраденням, нестачею, умисним знищенням, умисним псуванням матеріальних цінностей.

Вартість викраденого майна визначається за роздрібними, закупівельними чи іншими цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи у суді. При цьому застосовується встановлені для даних випадків нормативно-правовими актами кратність, коефіцієнти, індекси тощо.

Потерпілою надано належні докази, якими підтверджується, що вартість ноутбуку на час розгляду справи становить 20230 грн. Як пояснив обвинувачений ним відшкодовано 500 грн. Отже відшкодуванню підлягає розмір спричиненої шкоди за вирахуванням відшкодованого у розмірі 19730 грн.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_13 підлягає частковому задоволенню та стягненню з обвинуваченого на його користь у сумі 4569 грн. з огляду на те, що обвинуваченим на його користь було сплачено 500 грн. під час судового розгляду справи.

В іншій частині позову належить відмовити оскільки вартість викраденого на суму 5500 потерпілим не підтверджена. В той же час відповідно до обсягу обвинувачення ОСОБА_6 інкримінується заволодінням майном ОСОБА_13 на суму 5069 грн. зазначена сума обвинуваченим не оспорюється.

Заявлений позов щодо стягнення моральної шкоди на суму 5000 грн. підлягає відшкодуванню у повному обсязі, так як вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими, а розмір моральної шкоди є спів мірним з розміром спричиненої матеріальної шкоди.

Долю речових доказів визначити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 1323,10 грн. .

Керуючись ст.ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень у дохід держави за ч.2 ст.190 КК України у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень у дохід держави.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень у дохід держави.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути витрати, пов`язані з залученням експерта 1323 грн. 10 коп.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_13 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ;

на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у сумі 19730 грн., моральну шкоду у сумі 10 000 грн., а всього на її користь стягнути 29730 грн.

на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у сумі 4569 грн., моральну- у сумі 5000 грн., а всього на його користь стягнути 9569 грн.

Речові докази: квитанцію підписану від імені ОСОБА_6 з рукописним залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: