Номер провадження: 11-сс/785/1200/18
Номер справи місцевого суду: 504/2283/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Комінтернівський районний суд Одеської області від 06.07.2018 року, якою клопотання заступника начальника СВ ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 про продовження дії раніше обраного на час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб до 03.09.2018 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця м. Києва, не працевлаштованого, не одруженого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 - орендований будинок, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.5 ст. 186, ч.5 ст. 185КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів справи, органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.5 ст. 186, ч.5 ст. 185 КК України.

05 липня 2018 року заступник начальника СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 , подав до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, про продовження дії раніше обраного на час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 в умовах ОСІ УДПтС України в Одеській області строком на шістдесят діб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, пославшись на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , переслідуючи мету вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів вимагання, грабежу, незаконного позбавлення волі та викрадення людини з метою заволодіння грошовими коштами та іншим майном, організували та очолили озброєну організовану групу - банду, до складу якої в різний час втягнули у якості її членів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та інших невстановлених слідством осіб, які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій та ролі учасників озброєної організованої групи (банди), спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого всім її учасникам.

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , маючи кримінальний досвід, організаторські здібності, відсутність моральних принципів, безжалісний і жорсткий характер, для реалізації своїх злочинних намірів восени 2017 року, здійснили ряд запланованих організаційних та підготовчих заходів, до числа яких входило: придбання вогнепальної та іншої зброї, підшукування масок для приховання облич учасників банди так та потерпілого під час вчинення злочинів, забезпечення транспортними засобами, а також підбір учасників злочинної групи, що володіють фізичними здібностями, з наступним розподілом ролей між ними, розробили детальний план злочинних дій, який був узгоджений і схвалений усіма учасниками озброєної організованої групи банди.

У подальшому, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 координували дії учасників озброєної організованої групи - банди, призначали виконавців, вербували нових учасників озброєної організованої групи з метою досягнення єдиного злочинного результату, забезпечили їх засобами захисту, конспірації, транспортування. Під час підготовки та вчинення злочинів вимагали від членів озброєної організованої групи банди неухильного виконання наказів та дотримання необхідних заходів конспірації з метою уникнути викриття з боку правоохоронних органів.

ОСОБА_13 безпосередньо приймав участь у реалізації злочинних дій, згідно плану який був узгоджений і схвалений усіма учасниками озброєної організованої групи банди.

Також, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під час надання наказів членам озброєної організованої групи - банди, інструктували їх, надавали вказівки, у тому числі, щодо здійснення розвідки місцевості з метою встановлення кількості осіб, які могли здійснити їм фізичний опір та інших обставин, які необхідно враховувати для досягнення злочинної мети, вибирали час, місце та потенційний об`єкт скоєння злочину.

Також, дотримуючись заходів конспірації, будучи обізнаним про методи та заходи роботи правоохоронних органів, ОСОБА_12 ввів чіткі правила конспірації мінімізувати телефонні контакти з ним, спілкуючись через його охоронців, при скоєнні злочину користуватися мобільними телефонами, які в подальшому знищувати разом з сім-картками мобільних операторів, пересуватися на автомобілях, які були оформлені на інших, не усвідомлених про наміри членів банди, осіб.

Очолювана ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 озброєна організована група банда мала стійкий, ієрархічний характер, відрізнялася чітким плануванням злочинів, жорстокістю та зухвалістю скоєння злочинів, ретельною підготовкою до їх вчинення та наявністю заздалегідь придбаних зброї та засобів, пристосованих спеціального для його вчинення.

Для функціонування і можливості мобільного пересування між об`єктами скоєння злочину, а також миттєвого зникнення з місця скоєння злочинів, лідер озброєної організованої групи банди ОСОБА_12 , надав наказ іншим лідерам - співорганізаторам банди, а саме - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 скоординувати дії усіх її членів та підготувати засоби та знаряддя для незаконного викрадення ОСОБА_22 , позбавлення його волі з метою подальшого вимагання грошових коштів у родичів за звільнення, а також відкритого викрадення майна потерпілого.

Крім того, за наказом лідерів озброєної організованої групи банди, її член ОСОБА_16 підготував для вчинення злочинів автомобіль марки «Toyota Camry 40», сірого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, та зареєстрований на ОСОБА_23 , вжив заходів для конспірації з метою уникнути викриття з боку правоохоронних органів, а саме змінив державний реєстраційний номер автомобіля марки «Toyota Camry 40», сірого кольору, з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 .

ОСОБА_15 за наказом лідерів озброєної організованої групи банди, для її функціонування, у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої слідством особи вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, а саме - пістолет Макарова, та невстановлену кількість патронів до нього, щоб у подальшому використовувати під час вчинення злочинів, яку незаконно, носив та зберігав, про що було відомо усім членам озброєної організованої групи банди.

ОСОБА_19 за наказом лідерів озброєної організованої групи банди, у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої слідством особи револьвер системи «Наган», невстановленого зразка, який використовувався ним, а також ОСОБА_21 та ОСОБА_16 при вчиненні злочинів, про що було відомо усім членам озброєної організованої групи банди.

Утім того, для функціонування озброєної організованої групи банди, ОСОБА_19 в кінці травня 2017 року, більш точна дата та час досудовим слідством не встановлений, перебуваючи в катакомбі поблизу с. Карповка Роздільнянського району Одеської області знайшов кулемет «Горюнова» зразка 1945 року, який перевіз до орендованого гаражного приміщення № НОМЕР_3 , що за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18/4, де без передбаченого законом дозволу зберігав, про що було відомо усім членам озброєної організованої групи банди.

Також, 21.11.2017, приблизно о 15.00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_19 , перебуваючи в ангарному приміщенні (промислова територія горілчаного заводу), розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Малодолинське, вул. Заводська 5, незаконно придбав (знайшов) у портфелі чорного кольору 8 набоїв калібру 6,35 мм., коробку с 16 набоями, калібру 9 мм. до пістолету Макарова, та одну коробку з 14 патронами калібру 7,62 мм. від револьвера «Наган», і 7 відокремлених набоїв калібру 7,62 мм, від револьвера «Наган», які помістив до свого транспортного засобу марки «Фольцваген Т-4», та перевіз до орендованого гаражного приміщення № НОМЕР_3 , що за адресою м. Одеса вул. Ільфа і Петрова, 18/4 де без передбаченого законом дозволу зберігав, про що було відомо усім членам озброєної організованої групи банди.

Також, ОСОБА_12 передав члену озброєної організованої групи банди ОСОБА_19 у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, вантажопасажирський автомобіль марки «Фольцваген» НОМЕР_4 білого кольору, для використання його при вчиненні злочинів членами озброєної організованої групи банди.

Таким чином, враховуючи виконані організаційні та підготовчі заходи, лідерські та вольові якості організаторів групи - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , наявність на озброєні вогнепальної зброї, останні організували та очолили на території Одеської області озброєну банду, загальною метою якої є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я осіб та їх власності. Усі залучені до озброєної організованої групи особи дали свою добровільну згоду на участь у скоєнні незаконного викрадення, позбавлення волі, вимагання грошових коштів та грабежу у ОСОБА_22 та членів його сім`ї.

Озброєна організована група - банда функціонувала з початку жовтня 2017 року по 14 березня 2018 року.

Так, учасники очолюваної і керованої ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 озброєної групи - банди у складі: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у період з жовтня 2017 року по 14.03.2018 року вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, а саме:

Скоєння кримінального правопорушення викрадення потерпілого ОСОБА_22 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу організованої та очолюваної ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 озброєної групи - банди, в середині жовтня 2017 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та невстановлена у ході досудового розслідування особа за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів прибули в офіс ТОВ «Обрій» за адресою: АДРЕСА_3 , на автомобілі іноземного виробництва, та незаконно вимагали у ОСОБА_22 у присутності його сина - ОСОБА_24 передачу грошових коштів за неіснуючі боргові зобов`язання. Виконувати вказані незаконні вимоги ОСОБА_22 відмовився.

В подальшому, 21.11.2017 приблизно об 11.00 годині, з метою реалізації спільного злочинного наміру, за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів, ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , знаходячись поблизу будинку № 1/2 по вулиці Семена Яхненко (Бабушкіна) в м. Одесі, з застосуванням насильства, що виразилось у нанесенні удару в область чола та тулубу рукояткою пістолета невстановленого зразка та руками, відкрито захопивши ОСОБА_22 , позбавивши його права обирати місце знаходження, насильно помістили до салону автомобіля марки «ToyotaCamry 40», сірого кольору, з державним номером НОМЕР_2 , одягнувши на його обличчя шапку чорного кольору.

Продовжуючи свої умисні, протиправні, спільні злочинні дії, ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів перемістили ОСОБА_22 до ангару (промислова територія горілчаного заводу), розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Малодолинське, вул. Заводська 5.

Прибувши на вказане місце, ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , продовжили утримувати ОСОБА_22 проти його волі у виснажливих для його організму умовах, пристебнувши кайданками до труби, з застосуванням психологічного та фізичного насильства, яке виразилося у здійсненні пострілів з невстановленої зброї в сторону потерпілого, із погрозами вбивства, на протязі усього часу незаконного утримання потерпілого, неодноразово, висували незаконні вимоги, щодо передачі його майна - грошових коштів на загальну суму 250 000 доларів США, яка згідно з курсом НБУ складала 6 617 500 гривень.

Крім того, продовжуючи злочинну діяльність в ніч з 22.11.2017 на 23.11.2017 ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 та невстановлена у ході досудового розслідування особа проти волі посадили ОСОБА_22 в вантажопасажирський автомобіль марки «Фольцваген» білого кольору та перемістили його в приватний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , у погребі якого продовжили утримувати потерпілого проти його волі у виснажливих для його організму умовах, з застосуванням психологічного насильства, упродовж тривалого часу, а саме 47 днів.

Скоєння кримінального правопорушення відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_22 .

З метою реалізації спільного злочинного наміру, за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів 21.11.2017 ОСОБА_15 , перебуваючи в приміщенні ангару (промислової території горілчаного заводу) за адресою: АДРЕСА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії, відкрито, з корисливих мотивів, заволодів майном ОСОБА_22 , а саме - сумкою, типу барсетка, темно-синього кольору вартістю 20 000 грн., в якій знаходились: мобільний телефон «Айфон 6 С» чорного кольору вартістю 20 000 грн., з сім-картою «МТС» НОМЕР_5 яка матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон марки «Самсунг», золотистого кольору вартістю 20 000 грн., з сім-картами «РФ МТС» НОМЕР_6 і «Білайн» НОМЕР_7 , які матеріальної цінності не представляють, грошові кошти у сумі 500 доларів США, що згідно курсу валют НБУ становить 13 235 грн., 30 євро, що згідно курсу НБУ становить 935 гривень 70 копійок, 15 000 російських рублів, що згідно курсу НБУ становить 3 363 грн., банківські карти видані на ім`я ОСОБА_22

ПАТ «Південний» на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 2600 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 68822 грн., ПАТ «ОщадБанк» на якій знаходились грошові кошти у сумі 3000 грн., дві карти ПрАТ «УкрсибБанк», які матеріальної цінності не представляють, карта супермаркету «Таврія-В» видана на ім`я ОСОБА_25 , яка матеріальної цінності не представляє, шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 18000 грн., чорні чоловічі туфлі 42-го розміру фірми «Саламандр», вартістю 3 000 грн., чоловіча кофта зеленого кольору фірми «П`єр Карден», вартістю 3000 грн., чоловіча сорочка біла в червону вертикальну полосу фірми «П`єр Карден», вартістю 1000 грн., чоловічий годинник з жовтого і білого металу, вартістю 140 000 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_22 , серія НОМЕР_8 виданий 18.03.2016 Київським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_22 , № НОМЕР_9 , закордонний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_22 , серії НОМЕР_10 від 22.11.2016, біометричний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_22 , військове пенсійне посвідчення видане на ім`я ОСОБА_22 , водійські права видані на ім`я ОСОБА_22 , серія НОМЕР_11 , дозвіл на мисливську зброю виданий на ім`я ОСОБА_22 , спричинивши своїми злочинними діями ОСОБА_22 майнову шкоду на загальну суму 396 355 гривень 70 копійок.

Скоєння кримінального правопорушення вимагання майна потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_24 .

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу організованої озброєної групи - банди, створеної з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з метою доведення свого спільного злочинного умислу, спрямованого на отримання грошових коштів за звільнення ОСОБА_22 , за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів, на протязі усього часу незаконного утримання потерпілого, неодноразово, з погрозою застосування насильства та погрозою вбивства змушували останнього надавати вказівки сину ОСОБА_24 про збір грошових коштів на загальну суму 250 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 21.11.2017 становить 6 617 500 грн.

За вказівкою та з відома організаторів банди та її членів 24.12.2017 року о 08.22 годині на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_24 поступив дзвінок з абонентського номеру оператора мобільного зв`язку Російської Федерації. Під час розмови не встановлена особа чоловічої статі з російським акцентом запропонувала ОСОБА_24 встановити на телефон додаток, а саме «Telegram» та «WhatsApp», по яким в подальшому вони будуть спілкуватися. В ході розмови ОСОБА_24 попросив надати підтвердження про те, що його батько живий і з ним все добре, в результаті чого не встановлений чоловік попросив адресу електронної пошти на яку пообіцяв надіслати підтвердження.

В подальшому на електрону адресу ОСОБА_24 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з адреси « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надійшов фотознімок рукописного листа, написаного власноруч ОСОБА_22 з вказівкою про збір грошових коштів з метою подальшої передачі за його звільнення.

На електрону адресу ОСОБА_24 26.12.2017 о 17.23 годин з адреси « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надійшов фотознімок ОСОБА_22 з газетою «КП в Україні» в руках у підвальному приміщені без верхнього одягу.

В ніч з 06.01.2018 на 07.01.2018, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_22 , ОСОБА_9 та ОСОБА_20 за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів, одягнувши на голову шапку чорного кольору, відвезли та висадили потерпілого на АДРЕСА_1 .

Скоєння кримінального правопорушення таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_22 .

З метою подальшої реалізації спільного злочинного плану організованої озброєної групи банди ОСОБА_15 , передав ОСОБА_26 раніше відкрито викрадену ним у ОСОБА_22 , банківську карту АБ «Південний» № НОМЕР_12 для подальшого таємного викрадення з неї грошових коштів.

Переслідуючи протиправний намір, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, учасник організованої групи банди ОСОБА_21 , за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів та з метою отримання коду доступу до банківського рахунку, перебуваючи за адресою АДРЕСА_5 , не повідомляючи про свої подальші дії ОСОБА_22 , дізнався від останнього пін код до банківського рахунку.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_26 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів з відома організаторів банди та її членів спільно з ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_21 , в період часу з 13:24:33 годин 29.11.2017 по 23:24:29 годину 02.12.1017 з різних банкоматів, розташованих в межах м. Одеси, використовуючи код доступу до банківського рахунку № НОМЕР_12 , за допомогою сорока семи транзакцій таємно викрали грошові кошти ОСОБА_22 у сумі 75 734 грн.

Кримінальне правопорушення органом досудового розслідування станом на 05.07.2018 року кваліфіковано за наступними статтями кримінального кодексу України:

Стаття 257 КК України Організація озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також участь у такій банді або у вчинюваному нею нападі, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Стаття 146 частина 3 КК України - незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинені з корисливих мотивів, організованою злочинною групою осіб, або способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, або із застосуванням зброї, або здійснюване протягом тривалого часу, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Стаття 189 частина 4 КК України - вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчиненого організованою злочинною групою осіб, з погрозою вбивства, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Стаття 186 частина 5 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений організованою групою, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Стаття 185 частина 5 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена організованою групою, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

14.03.2018 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, КК України,

14 березня 2018 року, в якості запобіжного заходу ОСОБА_9 , слідчими суддею Комінтернівського районного суду Одеської області, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави на строк 60 діб, тобто до 12.05.2018;

03.05.2018 постановою заступника прокурора Одеської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 4-х місяців, тобто до 14.07.2018.

11.05.2018 слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 до 11.07.2018.

13.06.2018 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 257 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.5 ст. 186, ч.5 ст. 185 КК України.

05.07.2018 року постановою заступника прокурора Одеської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців, тобто до 14.09.2018.

В судовому засіданні прокурор та слідчий, пославшись на те, що підозрюваний ОСОБА_9 не має стійких соціальних зв`язків, у нього відсутня родина та неповнолітні і недієздатні утриманці, підозрюваний не працює, у нього відсутнє місце навчання, відсутня реєстрація в межах Одеської області, що, на думку органу досудового розслідування, свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, підозрюваному відомо місце проживання потерпілих ОСОБА_22 , та ОСОБА_24 , що, на думку органу досудового розслідування, свідчить про незаконний влив на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину, а саме 17.04.2013 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, що, на думку органу досудового розслідування, свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий стверджує, що в теперішній час необхідно продовжити обраний підозрюваному запобіжний захід, передбачений п.1 п.3 п.5 ч. 1 ст. 176, ст. 183 КПК України тримання під вартою, не застосування якого, на переконання слідчого, надасть можливість підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі 15 років з конфіскацією всього майна, у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки - підозрюваний не працює, у нього відсутнє місце навчання; незаконно впливати на свідків, яким можуть бути відомі обставини скоєного ним злочину та потерпілих, інших підозрюваних по даним кримінальному провадженню, оскільки вони ще не допитані під час судового розгляду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення а саме майна, яке належить ОСОБА_22 та місцезнаходження якого, на теперішній час, органами досудового розслідування не встановлене; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що підтверджується відсутністю офіційного працевлаштування та офіційного доходу.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_27 не погодились із думкою прокурора та слідчого, вважали, що ризики на які послався слідчий у своєму клопотанні не доведені, підозрюваний не скоював інкримінованих йому кримінальних правопорушень, і тому просили суд змінити підозрюваному обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на альтернативний, тобто більш м`який, не пов`язаний із тримання під вартою.

З даною ухвалою не погодився захисник та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, винести нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню. З тексту підозри вбачається, що ніякого відношення до вимагання грошових коштів та викрадення ОСОБА_22 ОСОБА_9 не має. Не доведено вступ ОСОБА_9 у злочинну змову з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та виникнення злочинного умислу, спрямованого на викрадення ОСОБА_22 . Протокол впізнання особи за фотознімками від 30.01.2018 року, в якому потерпілий впізнає ОСОБА_9 за формою та кольором обличчя, формою брів та кольором волосся ніяким чином не доводить вину ОСОБА_9 в тому обсязі підозри, що йому повідомлена. Докази у вимаганні грошових коштів та у викрадені ОСОБА_22 відсутні. За таких обставинах, висновки суду щодо обґрунтованості підозри є безпідставними, в силу ст. 276 КПК України. До уваги не взяті результати допиту потерпілого безпосередньо перед вирішенням питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_9 . Потерпілий вказав, що ОСОБА_9 жодного разу не спілкувався з його сином, ніяким чином не вимагав грошові кошти, не погрожував та не застосовував насильство, не проявляв агресію, а навпаки забезпечував його всім необхідним, приносив їжу та воду, дружелюбно спілкувався на життєві теми, та всіляко заспокоював ОСОБА_22 . У ОСОБА_9 наявні соціальні зв`язки, має батька похилого віку, заслуги перед державою за участь в бойових діях в зоні АТО. Характеризується позитивно, має численні нагороди та заохочення. Судом не враховано стан здоров`я підозрюваного, під час несення військової служби неодноразово контузії та наявні інші захворювання, які несумісні з перебування під вартою. Відсутній ризик переховуватися від органів досудового розслідування та у подальшому від суду. Не вчинятиме інші кримінальні правопорушення. Не буде ніяким чином впливати на свідків, потерпілого, проведенню досудового слідства та відсутні будь-які інші ризики. У зв`язку з чим, просимо обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Заслухавши апеляцію, доводи захисника, підозрюваного, які просили задовольнити апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положення ст. 5 Конвенції з захисту прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є.

У п. 35 рішення «Летельє проти Франції» 12369/86, 26 червня 1991 року ЄСПЛ зазначив, що Національні судові органи мають передусім забезпечувати, щоб у кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. Із цією метою вони повинні зважити на всі обставини, що свідчать за і проти наявності справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, і врахувати це в рішеннях з клопотань про звільнення.

У п. 80 рішення «Мамедова проти Росії», 7064/05, 1 червня 2006 року ЄСПЛ зазначив, що в рішеннях про продовження строку тримання заявниці під вартою не були враховані належним чином її особисті обставини. У більшості рішень національні суди використовували одні і ті ж самі узагальнені форми та шаблонні формулювання. Рішення районного суду не містило якогось обґрунтування потреби продовжити термін тримання заявниці під вартою.

У п. 77 рішення «Гюсеїн Есен проти Туреччини», 49048/99, 08 серпня 2006 року ЄСПЛ вказав, що подібним чином, в очах Суду, якщо «стан доказів» можна вважати таким, що вказує на наявність серйозних ознак вини та якщо загалом такі обставини можуть бути важливими обвинувальними факторами, однак самі по собі не можуть бути достатніми, щоб виправдати продовження оскаржуваного позбавлення свободи продовж тривалого періоду.

Отже, в даній справі, слідчий суддя має врахувати аргументи «за» і «проти» звільнення (з - під варти), включаючи ризик того, що підозрюваний може перешкоджати належному провадженню у справі, і це, напевно, не повинно оцінюватись абстрактно, ці аргументи мають підтверджуватися фактичними даними.

Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватись виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання.

Він має оцінюватись з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (рішення «Бекчієв проти Молдови»).

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри на переконання слідчого судді повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протокол огляду місця події від 21.11.2017, згідно якого у дворі потерпілого ОСОБА_22 виявлено речовину бурого кольору; протоколом огляду місця події транспортного від 21.11.2017. за результатами якого на поверхні автомобіля Тайота Хайлюкс, виявлено плями бурого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 25.11.2017, який повідомив про виявлення автомобілю Тойота Камрі 40, сірого кольору на віто мийці зі слідами речовини бурого кольору в салоні автомобіля; протоколом допиту свідка ОСОБА_29 , від 28.11.2017, за результатами якого останній повідомив про обставини зміни обшивки салону автомобіля Тайота Камрі 40; протоколом допиту свідка ОСОБА_30 , від 28.11.2017, який повідомив про обставини реалізації автомобіля ВАЗ 2101, номерні знаки якого було прикріплено до автомобіля Тайота Камрі 40, яка була використана для вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події, від 27.11.2018, за результатами якого в салоні автомобіля Тайота Камрі 40 виявлено соліди речовини бурого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , від 07.12.2017 в якому він повідомив про факт надання автомобіля Тайота Камрі 40 в оренду та факт виявлення автомобіля з заміною задньої частини салону, та слідами речовини бурого кольору в салоні автомобіля; висновком молекулярно-генетичної експертизи № 121 від 01.12.2017; протоколом огляду предмета від 07.12.2017; протоколом огляду предметів ком пакт дисків від 09.01.2018 видраних ОСОБА_24 з записом вимагання грошових коштів; протоколом огляду від 13.01.2018 відеозапису з камер відеоспостереження Банкоматів на з яких було здійснення знаття грошових коштів з банківських карток ОСОБА_22 ; протоколом додаткового допиту ОСОБА_22 , стенограмою до протоколу допиту, від 22.03.2018, проведеного під відеозапис, в якому він повідомляє про обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом впізнання особи за фотознімками, в якому потерпілий ОСОБА_22 , впізнає ОСОБА_13 ; висновком судово-медичної експертизи № 18 від 30.01.2018; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_19 з стенограмою до протоколу допиту, від 20.03.2018, проведеного під відеозапис.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характери обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_9 здається явно переконливою.

Слідчий суддя не випускає з зору того факту, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень на території Одеської області, зокрема Овідіопольському районі, хоча має зареєстроване місце проживання у м. Києві.

За матеріалами оперативних даних органу досудового розслідування, ОСОБА_9 має певне відношення до орендованого будинку АДРЕСА_1 , в якому знайдені численна зброя та вибухові пристрої, інші речі, що є речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Отже цей ризик продовжує існувати.

Оцінюючи ризик того, що ОСОБА_9 може впливати на свідків кримінального провадження, потерпілих, суд зазначає наступне:

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні «Курт проти Туреччини» 24276/94, 25 травня 1998 року у п.123 зазначив, що необхідно також підкреслити, що автори Конвенції підсилили захист від свавільного позбавлення особи волі, створивши комплекс прав, покликаних звести до мінімуму небезпеку сваволі, які встановлюють, що позбавлення волі має перебувати під незалежним судовим контролем і супроводжуватися відповідальністю влади за свої дії… Йдеться ж як про захист фізичної свободи індивідуума, так і про його особисту безпеку в ситуаціях, коли брак захисту міг би призвести до руйнації принципів верховенства права й позбавити затриманих доступу до найелементарніших засобів правового захисту.

У справі «Биков проти Росії» 4378/02, 10 березня 2009 року ЄСПЛ вказав, що мотивування судів з плином часу не зазнало жодної еволюції, яка б відбивала зміну ситуації та наслідки перевірки того, чи ці підстави залишалися в силі на пізнішій стадії судового розгляду.

Слідчий суддя враховує, що з початку досудового розслідування дане кримінальне провадження зазнало істотної еволюції, неодноразово органом досудовому розслідування змінювалась кваліфікація кримінальних правопорушень, з`явились нові епізоди.

Як наслідок виникла реальна необхідність допиту якомога більшого кола свідків, проведення більшої обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання слідчого судді, існує об`єктивна реальність ризику можливого тиску підозрюваного на свідків, можливих інших підозрюваних (які ще не затримані), інших учасників кримінального провадження.

Отже цей ризик, навіть за спливом певного часу проведеного досудового розслідування, слідчий суддя вважає слушним, оскільки мають бути допитані безпосередні свідки даного кримінального правопорушення.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення а саме майна, яке належить ОСОБА_22 та місцезнаходження якого, на теперішній час, органами досудового розслідування не встановлене, слідчий суддя вказує на наступне:

У пункті 110 рішення «I.A. проти Франції» 28213/95, 23 вересня 1998 року, ЄСПЛ зазначив, що важко зрозуміти, яким чином ступінь таких ризиків (чинення тиску на свідків і знищення доказів) може так мінятися. Усе ж він припускає, що як зазначали компетентні органи судової влади, - вони були очевидними, з огляду на особу заявника та його позицію в ході розслідування. Однак, хоча вони й виправдовували таким чином тримання заявника під вартою на початку, то поступово, у міру того, як було проведено допити декількох свідків у справі і розслідування просувалося, неминуче втрачали своє значення. Справді, розслідування, прведене після крадіжки із зломом в будинку ОСОБА_31 виявило, що її вчинено на його прохання, з метою позбутися певних документів… Легко зрозуміти, як подія такого роду могла змусити слідчі органи побоюватись, що в разі звільнення обвинувачений зможе спробувати приховати інші докази.

Слідчий суддя, все ж таки, поділяє думку органу досудового розслідування про те, що існує об`єктивний ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Так, приймається до уваги еволюція кримінального провадження, об`єм процедурних дій, що вже проведені органом досудового розслідування, та об`єм процесуальних дій, що запланований до проведення процесуальним керівником, кількість проведених результативних обшуків.

Вказане переконує об`єктивного стороннього спостерігача в тому, що існують переконливі фактори, які вказують на обгрунтованість побоювань органу досудового розслідування про не тільки не зменшення з часом цього самого ризику, а навпаки, його зростання.

Отже, слідчий суддя погоджується, що цей ризик існує, і не зменшився.

Слідчий суддя поділяє думку органу досудового розслідування про те, що існує об`єктивний ризик вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що орган досудового розслідування навів конкретний факт на підкріплення свого доводу про наявність небезпеки вчинення підозрюваним нового правопорушення, зокрема, вирок від 17.04.2013 Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України.

Отже цей ризик доведений доказом, і здається наявним.

Отже ризики наведені слідчим, повністю підтверджуються вищевказаними доказами, які досліджені в судовому засіданні. Доводи сторони захисту їх не усувають і не спростовують.

Дивним здається твердження органу досудового розслідування про те, що відсутність місця навчання є підтвердженням відсутності стійких соціальних зв`язків підозрюваного.

Слідчий суддя ці твердження не приймає до уваги, оскільки вони не мають будь- якого логічного обґрунтування державою.

Інших істотних обставин, які би вказували на можливість розгляду питання обрання альтернативного запобіжного заходу підозрюваному, стороною захисту не вказано.

Також, захисник стверджує, що обвинувачений не вчиняв інкримінованого підозрюваному злочину.

Слідчий суддя приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже доводи захисника є передчасними, оскільки має бути проведено досудове розслідування.

Виходячи із правила ч. 4 ст. 183 КПК України зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на альтернативний запобіжний захід неможлива, оскільки мова йде про кримінальне правопорушення тяжке, особливо тяжке, вчинене із насильством, викраденням людини, з корисливого мотиву.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, приймаючи до уваги обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органам досудового слідства, враховуючи необхідність дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає що вказаний прокурором строк тримання під вартою підозрюваного буде достатнім та розумним.

Колегія суддів перевіряючи доводи апеляції перевірила всі викладені обставини з сукупністю приведених доказів причетності обвинуваченого до скоєння злочинів в яких він підозрюється і ризиків в обґрунтованості міри запобіжного заходу. Суд першої інстанції, продовжуючи до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а також врахував, що є достатньо доказів наявності ризиків того, що ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, та інших підозрюваний, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, може порушити покладені на нього Законом обов`язки. За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни прийнятого рішення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.07.2018 року, якою клопотання заступника начальника СВ ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 про продовження дії раніше обраного на час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб до 03.09.2018 року, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 257, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.5 ст. 186, ч.5 ст. 185 КК України без змін. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2