Справа №472/1088/17 23.04.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000154, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
потерпіла ОСОБА_8 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000154 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвалюючи рішення про повернення прокурору обвинувального акту, суд в порушення вимог, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 370 КПК України, не навів належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення, абстрактно вказавши лише на відсутність належним чином сформульованого обвинувачення.
Стверджує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Обставини, які підлягають доказуванню, відповідно до вимог ст. 91 КПК України, у обвинувальному акті викладено чітко і конкретно. Наведені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з юридичною формулою. Конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 не викликає сумнівів.
З огляду на наведене, вважає, що судом неправильно застосовані вимоги кримінального процесуального закону та допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.03.2018 р. про повернення обвинувального акту прокурору.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
26.01.2018 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 23.01.2018 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, виклад фактичних обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні
Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вказує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.
Розгляд кримінального провадження за наявності неконкретності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і права на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин повинно бути визнане незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, такими обставинами, зокрема, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Суд має право повернути обвинувальний акт, лише якщо він не відповідає ст. 291 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Вимоги до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлені ст. 291 КПК України та даний перелік є вичерпним.
Як вбачається з обвинувального акту, 24.03.2017 р. близько 16.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, до дитячого оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_3 , на території якого підприємство «Придністровське 777» орендує приміщення, прибули ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою спілкування з директором ТОВ «Придністровське 777». В цей час на території дитячого табору «Веселинка» знаходились ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які займалися господарськими роботами на території, яка орендується підприємством «Придністровське 777».
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підійшли до будинку, розташованого на території дитячого оздоровчого табору, побачили ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та почали з ними вести розмову про повернення рибацьких сіток, належних ОСОБА_9 . У ході розмови між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з одного боку та ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 з іншого боку виник конфлікт, який у подальшому переріс в штовханину. В ході конфлікту у ОСОБА_6 раптово виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_6 24.03.2017 р. близько 16.30 год., перебуваючи на території дитячого оздоровчого табору «Веселинка», дістав з кишені пістолет травматичної дії «ПМРМ», калібру 9 мм., № НОМЕР_1 , на який мав дозвіл № НОМЕР_2 на право носіння та зберігання, споряджений гумовими кулями, та порахувавши його зручним та таким, що володіє достатніми властивостями для досягнення остаточної мети вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , умисно здійснив один постріл в область потиличної ділянки голови останнього. В результаті здійснення пострілу ОСОБА_9 впав на землю та у подальшому помер.
За висновком судово-медичного експерта № 91 від 05.05.2017 р., смерть ОСОБА_9 настала від вогнепального, проникаючого поранення голови, яке супроводжувалося пошкодженням головного мозку, що підтверджується наявністю дефекту (мінус тканина) м`яких тканин на межі скроневої та потиличної ділянки зліва, наявність дефекту (мінус тканина) на лусці потиличної кістки зліва, розтрощення лівої потиличної долі, наявністю чужорідних тіл в лівій потиличній долі головного мозку.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 .
Тобто, прокурором дотримані вимоги ст. 291 КПК України в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 поряд з іншими відомостями викладені фактичні обставини кримінального правопорушення в тому обсязі, в якому вони встановлені прокурором, обвинувачення сформульовано достатньо конкретно, зрозуміло, яке саме діяння інкриміновано ОСОБА_6 , міститься його правова кваліфікація.
Отже, при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору в порядку ст. 314 КПК України.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000154, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, скасувати.
Повернути обвинувальний акт для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3