У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2018 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про часткове скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2018 (справа № 320/1110/18) в рамках кримінального провадження № 0000018 було накладено арешт на рахунки ФОП ОСОБА_3 № НОМЕР_1 який відкритий у АТ „Банк Кредит Дніпро та „ НОМЕР_2 який відкритий у ПАТ КБ „Приватбанк, а також накладено заборону проводити касові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з вищезазначених рахунків.

10.09.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування вищезазначеного арешту з грошових коштів, яке мотивовано тим, що він не є підозрюваний та арешт накладено необґрунтовано.

На підставі ст. 174 КПК України просив слідчого суддю скасувати арешт, накладений на його грошові кошти.

У судовому засіданні заявник підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши доводи заявника, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як зазначено вище, арешт на грошові кошти заявника було накладено на підставі ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2018. Ухвала слідчого судді не була оскаржені власником майна в апеляційному порядку та є чинною.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, відповідно до змісту ухвали слідчого судді від 22.02.2018 арешт накладався з метою збереження речових доказів, оскільки на розрахункових рахунків заявника можуть знаходитися грошові кошти, що здобуті злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З витягу з кримінального провадження № 0000018 від 30.01.2018 випливає, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області внесено відомості за ч. 2 ст. 205 КК України.

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2018 року, в рамках вищезазначеного кримінального провадження накладено арешт також і на грошові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться на банківських рахунках ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_3 ),

Підставою для накладення арешту майна на грошові кошти заявника було у т.ч. й те, що грошові кошти були здобуті злочинним шляхом та є доказами злочину. Отже, арешт на грошові кошти було накладено слідчим суддею обґрунтовано.

На переконання слідчого судді, скасування арешту майна може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Поряд із цим, заявником клопотання не надано слідчому судді доказів, які б спростовували обставини, що стали підставою для накладення арешту.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду заяви про скасування арешту майна слідчому судді не надано будь-яких доказів, які б не виправдовували подальшу необхідність збереження вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, заяву ОСОБА_3 слідчий суддя вважає передчасною та необґрунтованою, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про часткове скасування арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 8 жовтня 2018 р.

Повний текст ухвали виготовлено 12 жовтня 2018 р..

Слідчий суддя ОСОБА_1