У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6233/18

№ 1-кс/183/1477/18

18 жовтня 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 05.08.2018 року до ЄРДР за № 0001562, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 21.10.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитом строком на 4 роки;

- 19.01.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць по вироку Новомосковського міськрайонного суду від 21.10.2014 року, засуджений до 4 років 1 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано тримання під вартою з 06.03.2015 по 19.01.2016 року;

- 01.03.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вказане покарання поглинуте за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 19.01.2016 року;

- 07.03.2018 року звільнений з Криворіжської виправної колонії за відбуттям терміну покарання,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 04 серпня 2018 року приблизно о 17.45 годині ОСОБА_7 перебував біля магазину «Южний», розташованого за адресою: вул. Паланочна, 15а м. Новомосковська Дніпропетровської області, поряд з яким проходив раніше незнайомий йому ОСОБА_8 , на плечі якого висіла сумка чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 04 серпня 2018 року приблизно о 17.55 годині ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку 28 по вул. Гетьманській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, відкрито, шляхом ривку забрав у ОСОБА_8 сумку чорного кольору, в якій знаходились: мобільний телефон марки «Nokia RM 1011», сім-картка мобільного оператора «Київстар».

Далі, ОСОБА_7 , незважаючи на вимоги ОСОБА_8 повернути викрадене, утримуючи в руках викрадене майно, втік з місця скоєння злочину, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01 вересня 2018 року приблизно о 21.50 годині ОСОБА_7 , знаходячись поблизу під`їзду 4, будинку АДРЕСА_2 , де також знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_9 , який тримав у руках барсетку фірми «Поло». В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 вересня 2018 року приблизно о 21.55 годині ОСОБА_7 зайшов слідом за ОСОБА_9 до кабіни ліфту під`їзду 4 будинку АДРЕСА_2 . Після чого ОСОБА_7 дістав з кишені штанів балон з речовиною невідомого походження (газу), усвідомлюючи можливе спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи таким чином подавити волю ОСОБА_9 до можливого опору, почав вибризкувати із балону речовину невідомого походження в обличчя останнього та шляхом ривка заволодів барсеткою марки «Поло», в якій знаходились мобільний телефон марки Xiomi Readmi 5 A 16 GB, сім-картка «Київстар», банківська картка для виплат банку «Приватбанк» НОМЕР_1 , флеш карта марки «Kingston» 8GB, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_7 з викраденим з місця скоєння злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

Вказані факти слідчим СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 05.08.2018 року внесено до ЄРДР за № 0001562 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, 02.09.2018 року внесено до ЄРДР за № 0001767 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

28.09.2018 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001767 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто розбій, вчинений повторно.

16.10.2018 року постановою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури об`єднані в одне кримінальне провадження № 0001562 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

17.10.2018 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001562 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою, яка не має законного джерела прибутку та підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, ніде не працює, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, а також усвідомлює, що підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачена реальна міра покарання.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 19.01.2016 року Новомосковським міськрайонним судом засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, перебуваючи на іспитовому строку відповідно до вироку Новомосковського міськрайонного суду від 21.10.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, 07.03.2018 року звільнений з Криворізької виправної колонії та через незначний проміжок часу, знов підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, тобто ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та, маючи можливість вільного пересування, продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце мешкання, від органів досудового розслідування не ухилявся, тому вважає, що наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, які віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, внесене 05.08.2018 року за № 0001562; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.08.2018 року потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу огляду місця події від 04.08.2018 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2018 року; протоколу огляду речей від 16.08.2018 року; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.09.2018 року потерпілого ОСОБА_9 ; протоколу огляду місця події від 01.09.2018 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2018 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 05.08.2018 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні злочинів, які віднесено до категорії тяжких, за які передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. Тому ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, які віднесено до категорії тяжких, тому у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні тяжких кримінальних правопорушень проти власності, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

У відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із застосуванням насильства. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_7 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 листопада 2018 року включно, взявши його під варту з залу суду негайно.
Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1