У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна -
в с т а н о в и в :
до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000119 від 06.04.2018 року, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2018 року.

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2018 року (справа № 761/29762/18, провадження № 1-кс/761/20207/2018), накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_4 , банківську картку «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_5 , банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_6 , заяву на банківське обслуговування у «Сбербанку РФ» від 14.02.2018 року на одному аркуші російською мовою, жорсткий диск «Seagate», s/n: 5QK0J08Q, мобільний телефон «BlackBerry» чорного кольору у чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_7 , планшетний комп`ютер марки «Samsung» чорного кольору у чохлі коричневого кольору IMEI: НОМЕР_8 , системний блок комп`ютера чорного кольору з написом «Aero Cool».

Вказує, що зазначене майно вилучено під час обшуку за його місцем проживання, арешт накладено необґрунтовано, за його відсутності, доказів того, що майно є саме речовим доказом, слідчим не надано, у кримінальному провадженні він не має жодного статусу, дозвіл на вилучення вказаних речей ухвалою про обшук не передбачався.

Як наслідок просить скасувати вказаний арешт, як такий, що накладено необґрунтовано.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому та просить його задовольнити, вважає, що накладеним арештом грубо порушено право власності заявника.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить в задоволенні такого відмовити.

Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що наявні підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2018 року (справа № 761/29762/18, провадження № 1-кс/761/20207/2018), накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_4 , банківську картку «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_5 , банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_6 , заяву на банківське обслуговування у «Сбербанку РФ» від 14.02.2018 року на одному аркуші російською мовою, жорсткий диск «Seagate», s/n: 5QK0J08Q, мобільний телефон «BlackBerry» чорного кольору у чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_7 , планшетний комп`ютер марки «Samsung» чорного кольору у чохлі коричневого кольору IMEI: НОМЕР_8 , системний блок комп`ютера чорного кольору з написом «Aero Cool».

Як визначено в ухвалі слідчого судді, зазначене майно відповідає критеріям речового доказу, а арешт накладено з метою його збереження.

Вказане майно вилучене в ОСОБА_3 в ході проведеного обшуку, що здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2018 року.

При цьому, як вбачається з ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, комп`ютерна техніка, мобільні телефони та банківські картки не були об`єктами щодо яких надавався дозвіл на їх вилучення.

Підозра у кримінальному провадженні ОСОБА_3 не повідомлялась.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину. Вказана обставина повинна бути встановленою в судовому порядку, на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих органом досудового розслідування.

В порушення вищевказаних приписів КПК України, слідчим не доведено, що майно, на яке накладено арешт, являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно також не конкретизує за якими саме критеріями майно є речовим доказом, та які обставини кримінального правопорушення ці докази доводять чи спростовують.

За приписами ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З врахуванням вище встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт, правомірність якого оспорює заявник, накладено необґрунтовано, а тому такий підлягає скасуванню, а клопотання відповідно задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7-9, 170, 173, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2018 року на майно ОСОБА_3 , а саме: банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_4 , банківську картку «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_5 , банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_6 , заяву на банківське обслуговування у «Сбербанку РФ» від 14.02.2018 року на одному аркуші російською мовою, жорсткий диск «Seagate», s/n: 5QK0J08Q, мобільний телефон «BlackBerry» чорного кольору у чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_7 , планшетний комп`ютер марки «Samsung» чорного кольору у чохлі коричневого кольору IMEI: НОМЕР_8 , системний блок комп`ютера чорного кольору з написом «Aero Cool».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1