Номер провадження: 11-кп/785/467/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» - захисника ОСОБА_11 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0003515 від 15.05.2015 року, яким
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, з вищою освітою, не працюючий, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.
На підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнений від призначеного покарання.
Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 64792, 03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Зазначеним вироком суду ОСОБА_10 , засуджений за те, що 15.05.2015 року, приблизно о 09 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI LANCER.», р/н НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Старопортофранківської в Приморському районі м. Одеси з боку вул. Великої Арнаутської в напрямку вул. Малої Арнаутської, маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, діючи з необережності, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР, на ділянці, вулиці поблизу будинку № 107, не приділив належної уваги зміні дорожньої обстановки у вигляді пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину в невстановленому місці з права - наліво відносно напрямку руху автомобіля, проявляючи злочинну самовпевненість, при виникненні небезпеки для його подальшого руху тобто в момент виходу пішохода на проїзну частину, будучи неуважним, своєчасно не застосував засоби гальмування, внаслідок чого скоїв наїзд передньою правою частиною кузова автомобіля «MITSUBISHI LANCER» на ліву сторону пішохода ОСОБА_9 , внаслідок чого, згідно судово-медичної експертизи № 1857 від 01.09.2015 року потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» просить змінити вирок суду та відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» майнової шкоди на суму 61692,03 грн., посилаючись на те, що цивільним позивачем не було надано доказів на підтвердження вимог.
Заслухавши доповідача, дослідивши заяву представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», в якій він підтримав апеляційну скаргу та просив розглянути її у його відсутності, заслухавши прокурора, потерпілу, яка є цивільним похивачем, ОСОБА_9 та її представника, обвинуваченого, який є цивільним відповідачем, та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі здоров`я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованого доказами задоволення позову та стягнення з ПрАТ «Українська транспортна стахова компанія» на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальної шкоди не знаходять підтвердження з наступних обставин.
08.10.2015 року, до початку судового розгляду, потерпіла ОСОБА_13 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0003515 від 15.05.2015 року, звернулась з цивільним позовом до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення на її користь матеріальної шкоди в розмірі 64792,03 грн.

В підтвердження цивільного позову потерпіла додала копію квитанцій ПП «Медпрофі», договір доручення про передання особі ТОВ «Свята Єкатирина-Одеса» коштів, копію рахунку-фактури №150 від 15.06.2015 року та копію видаткової накладної №524 від 15.06.2015 року, рахунок-фактури №15678 від 11.06.2015 року, на загальну суму 64792,03 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дослідив зазначені документи, на підставі яких встановив розмір заподіяної матеріальної шкоди, та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обґрунтовано стягнув з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілої ОСОБА_9 витрати, повязанні з медисним лікуванням у розмірі 64792,03 грн.

Доводи представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про те, що цивільним позивачем не було надано квитанцій в підтвердження матеріальної шкоди, апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки, як зазначалося, потерпла ОСОБА_9 в підтвердження цивільного позову надала квитанції та рахунки-фактури.

Крім того, на підтвердження зазначених витрат потерпіла надала суду першої інстанції лист директора центру (УК) ОСОБА_14 від 06.10.2015 року про те, що ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні, під час якого лікувалася, проходила комп`ютерні обстеження та купувала лікарські засоби за власні кошти.

Під час розгляду апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що лікувалася в державних медичних закладах за власні кошти, за придбані ліки її було надано квитанції та рахунки фактури, надані до позову. Прокурор та всі інші учасники апеляційного провадження пояснили, що надані потерпілою ОСОБА_9 документи на підтвердження розміру цивільного позову сумніву в їх належності та достовірності не викликають.

На підставі наведеного,відповідно до вимог ст. 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.

Керуючись вимогами ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 413, 415, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» - захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року, яким ОСОБА_10 засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік та на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнений від призначеного покарання залигити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошений 31.07.2018 року о 14:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2