Номер провадження: 11-сс/785/1281/18
Номер справи місцевого суду: 500/4792/18 1-кс/500/1597/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції, апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2018 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого по найму, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001135, застосованийзапобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльська УВП (№22)» строком на 53 дні, а саме до 10.09.2018 року.

Визначено заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 70480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а також зважаючи на те, що на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду перебуває 2 обвинувальні акти (направлені до суду прокурором 13.04.2017 року та 25.05.2018 року), за якими він обвинувачується у вчиненні корисних злочинів проти власності в період з січня 2017 року по травень 2018 року, у зв`язку з чим існують ризики, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, ніде не працює та підозрюється у скоєнні злочинів поза місцем свого мешкання, що вказує на схильність до скоєння злочинів проти власності та високу суспільну небезпеку вказаної особи, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного і, знаходячись на свободі, він також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий суддя визначив розмір застави у межах розміру передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В апеляційних скаргах підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 зазначили, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з таких підстав:

- слідчим суддею та прокурором не було наведено обґрунтованості щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_8 , ніж тримання під вартою;

- слідчим суддею не проведено оцінку всіх обставин справи, а також те, що підозрюваний ОСОБА_8 свою провину визнав, що підтверджується його протоколом допиту в якості підозрюваного. Крім того, сама по собі тяжкість покарання, яка може загрожувати ОСОБА_8 , у випадку визнання його винним, не може свідчити про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилаючись на такі доводи, підозрюваний та захисник просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, щопід час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, що підтверджується доказами, на які послався слідчий суддя в ухвалі, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

Отже, слідчий суддя або суд, у даному випадку, позбавлений можливості давати оцінку допустимості доказів, оскільки триває досудове розслідування.

Окрім того, відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а у разі доведення вини, йому може бути призначене покарання на строк від чотирьох до восьми років позбавлення волі.

Зазначені обставини, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність законних джерел доходу та постійного місця роботи, наявність двох кримінальних проваджень (обвинувальні акти по яким направлені до суду для розгляду 13.04.2017 року та 25.05.2018 року), за якими він обвинувачується у вчиненні корисних злочинів проти власності в період з січня 2017 по травень 2018 року, обґрунтованість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме корисливого тяжкого злочину свідчить про те, що ОСОБА_8 може продовжити злочинну діяльність, та підтверджує те, що ризики переховування підозрюваного від органу досудового слідства та суду і вчинення нових злочинів, є реальними, тому твердження захисника ОСОБА_9 про відсутність в ухвалі слідчого судді обґрунтування щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного, ніж тримання під вартою, є необґрунтованими і знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Твердження захисника щодо визнання підозрюваним ОСОБА_8 своєї вини, що підтверджується його протоколом допиту в якості підозрюваного, то саме цим протоколом від 13.07.2018 року останній визнав свою вину частково та вважає винним у вчиненні злочину іншу особу.

Окрім того, з довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_8 , хоча і вважається на даний момент не судимим, однак, на даний момент також обвинувачується у вчиненні інших корисливих злочинів проти власності, тому апеляційний суд вважає, що зазначена обставина характеризує підозрюваного, як особу, схильну до вчинення злочинів і як таку, що не зробила висновків з попередніх подій, на підставі яких він притягується до кримінальної відповідальності та не бажає ставати на шлях виправлення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу правопорушника та дійшов правильного висновку про те, що на час досудового розслідування, він має утримуватись під вартою.

При цьому, розмір визначеної застави учасниками провадження не оскаржувався та визначений у відповідності до вимог п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, тому апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин справи, дійшов правильного висновку про визначення розміру застави.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг підозрюваного і захисника та скасування ухвали слідчого судді немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даному випадку, тільки тримання під вартою, із визначенням розміру застави, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 20.07.2018 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження № 0001135 від 06.05.2018 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 53 дні із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3