Номер провадження: 11-сс/785/863/18
Номер справи місцевого суду: 521/7849/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001625, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2018 року за ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Троїцьке Любашівського району Одеської області, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001625, внесеному до ЄРДР 11.05.2018 року за ч.2 ст.121 КК України.

З клопотання слідчого вбачається, що 11.05.2018 року приблизно о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_8 біля будинку №9 пор вул. Генерала Перова в м. Одесі в ході сварки з раніше незнайомим ОСОБА_11 умисно завдав йому більше 5 ударів кулаками по голові та кілька ударів у живіт, заподіявши тілесні ушкодження у виді розриву брижейки тонкої кишки та печінки, крововиливу в черевну порожнину, переламу другого та восьмого правих ребер з крововиливом під пристінкову плевру, саден та кровопідтьоків, забитих ран обличчя, розривів сльозової оболонки обох губ, травматичної екстракції передніх перших зубів верхньої щелепи зліва та зправа, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

11.05.2018 року о 09 годині 50 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у скоєнні злочину та цього ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
11.05.2018 року слідчий звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, за яке за законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одесі від 12.05.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 10.07.2018 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвала мотивована тим, що прокурором не доведено існування передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, наявність іншого зазначеного у клопотанні ризику стороною обвинувачення доведена не була. Слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини: ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, мешкає у м. Одесі протягом 4-х років, має постійне місце проживання у квартирі, яку винаймає, має сім`ю мешкає разом з матір`ю, незадовго до подій звільнився з посади охоронця супермаркету, хотів знайти іншу роботу. Також слідчий суддя враховував, що ОСОБА_8 має тілесне ушкодження, яке обмежує його у можливості пересуватися, що підтверджено медичними довідками. В оскаржуваній ухвалі зазначено, що ОСОБА_8 не ухиляється від проведення слідчий дій і має намір надати слідчому покази з приводу обставин нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строку досудового розслідування , терміном до 10.07.2018 року включно.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків, які є знайомим та товаришами підозрюваного. Крім того прокурор вказує, що враховуючи скоєння ОСОБА_8 злочину в стані алкогольного сп`яніння, можна стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення за аналогічних обставин, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом Одеської області.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.294 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

З матеріалів провадження вбачається, що при постановленні ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчий та прокурор не довели наявність заявлених у клопотанні ризиків та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з цим слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання.

Поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Не були прийняті слідчим суддею до уваги також наслідки вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, а саме - смерть потерпілого.

Як вбачається з матеріалів провадження, підозрюваний ОСОБА_8 не має постійного місця реєстрації у м. Одесі, не має постійного місця роботи або навчання, не одружений, проживає у м. Одесі на підставі договору оренди житлового приміщення, нерухомості на території м. Одеси у власності не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків у місці проживання. Крім того, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які є його знайомими та друзями.

При цьому апеляційний суд вважає, що наявність у підозрюваного позитивних характеристик з колишнього місця роботи та за місцем реєстрації не може свідчити про відсутність заявлених у кримінальному провадженні ризиків.

Крім того, ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність ризику повторного вчинення аналогічних злочинів в разі вживання спиртних напоїв.

Вищевикладені обставини, на думку колегії суддів, буле безпідставно залишені слідчим суддею поза увагою, що завадило йому прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд вважає необхідним скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу.

Апеляційний суд враховує обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину і покарання, що загрожує йому, апеляційний суд не виключає можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування. На час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги, ніким з учасників судового провадження не оспорюється обґрунтованість підозри.

В судовому засіданні підозрюваний і його захисник не надали апеляційному суду жодного доказу на підтвердження відсутності заявлених слідчим ризиків та можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими надані в судовому засіданні апеляційного суду пояснення підозрюваного та захисника з приводу того, що заявлені в клопотанні ризики є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Жодних перешкод для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду не встановлено.

На підставі викладеного апеляційний суд доходить висновку про те, що матеріалами провадження та наданими прокурором доказами, на даній стадії досудового розслідування, підтверджується наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

З урахуванням характеру, ступеню тяжкості та обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним, віку та стану здоров`я підозрюваного, апеляційний суд вважає, що необхідним і достатнім для запобігання доведеним ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, апеляційний суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень п.3 ч.5 ст.182 КПК України та враховуючи, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення тяжкого злочину із застосуванням насильства, який спричинив настання тяжких наслідків у вигляді смерті людини, апеляційний суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 -задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001625 від 11.05.2018 року за ч.2 ст.121 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001625 від 11.05.2018 року за ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області без визначення розміру застави, взявши його під варту в залі суду.

Строк дії ухвали починається з 21.05.2018 року та припиняє свою дію 08.07.2018 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4