Провадження № 1-кп/760/853/17
Справа №760/5675/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 ККУкраїни,-

встановив:

В судовому засіданні встановлено, що 04.03.2017 приблизно о 10.20 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним, не завантаженим транспортним засобом марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Волгоградської від вул. Городня в напрямку вул. Солом`янської, рух здійснював зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, що розміщується поблизу буд. №12 по вул. Волгоградській у м. Києві та позначений дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР та встановленими дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР України, ОСОБА_5 виявив пішоходів на вказаному пішохідному переході, зменшив швидкість свого руху та продовжив рух у напрямку даного пішохідного переходу. Продовжуючи рух у вказаному напрямку, водій ОСОБА_5 , не зупинився та не надав перевагу в русі пішоходу, порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 18.1 ПДР України, на вказаному нерегульованому пішохідному переході виявив пішохода, гр. ОСОБА_6 , що в момент виявлення вже знаходився на розмітці пішохідного переходу, рухався із ліва на право відносно напрямку його руху та пройшов зустрічну смугу для руху в зустрічному для нього напрямку і вступав у смугу для руху, в якій рухався керований ОСОБА_5 транспортний засіб. Водій ОСОБА_5 для уникнення наїзду застосував екстренегальмування, однак уникнути наїзду не вдалось. Внаслідок наїзду пішохід, гр. ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження різного виду та була госпіталізована до КМКЛ №17.
Згідно з висновком судово - медичної експертизи №418/Е від 23.03.2017 встановлено, що у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
-закрита черепно - мозкова травма у вигляді забою головного мозку з субдуральною гематомою над правою півкулею головного мозку, забійної рани правої брови, пара орбітальної гематоми справа;
-закрита травма правої гомілки у вигляді уламкового перелому великоогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням, підголівчатого перелому малогомілкової кістки зі зміщенням.
Вказані ушкодження супроводжувалися розвитком травматичного шоку тяжкого ступення з падінням АТ до 50/40 мм.рт.ст., частотою пульсу 120/хв. (індекс Агловера становить 2,4).
Локалізація та морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричиненні вони дією тупого предмету(тів). могли утворитися в термін вказаний у постанові, тобто 04.03.2017 при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом). Таким чином, між подіями транспортної травми від 045.03.2017 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 є прямий причино - наслідкові зв`язок.
За ступенем тяжкості вказана закрита травма живота відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з пунктом 2.1.3. м,о «Правил».
Згідно з висновком судової авто - технічної експертизи №550ат від 23.03.2017 року в даній дорожній ситуації водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , повинен був керуватися вимогами пункту 18.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 ПДР України. Причиною виникнення даної дорожньо - транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , вимогам пункту 18.1 ПДР України.
Під час керування транспортним засобом марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , допустив порушення вимог наступних пунктів ПДР України:
-п.1.5 ПДР України, згідно якого «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
-п.2.3.6 ПДР України, згідно якого «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом дорозі»;
-п.18.1 ПДР України, згідно якого «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення водієм транспортного засобу марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вимог пунктів 1.5, 2.3 б, 18.1 ПДР України, знаходиться прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригод» та її наслідками.
Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся а показав суду, що він керуючи своїм автомобілем «ВАЗ 21140» рухався проїзною частиною вул. Волгоградської від вул. Городня в напрямку вул. Солом`янської та під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, що поблизу буд. №12 по вул. Волгоградській у м. Києві, не надав перевагу в русі пішоходу, внаслідок чого скоїв наїзд на потерпілу.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду судом повідомлена належним чином. 11.05.2018 року до суду подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібранні в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується позитивно, відшкодував шкоду потерпілій, яка не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій.
Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є його щире каяття.
Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , фактичні обставини, його критичне ставлення до вчиненого, його вік, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Крім того, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання до ОСОБА_5 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього ч.1 п »г» Закону України « Про амністію у 2016 році».
Так, відповідно до вимог статті 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 286 ч. 2 КК України , кримінальне правопорушення вчинене 04.07.2017 року, тобто до вступу в дію Закону У країни « Про амністію в 2016 році» 07.09.2017 р., то до нього може бути застосований п. «г» зазначеного закону, так як останній 1945 року народження і на день набрання чинності цим Законом досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі вище викладеного клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування Закону України « Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази відсутні, судові витрати суд покладає на ОСОБА_5 .
Керуючись Законом України « Про амністію у 2016 році», ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживанн,.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.1 п «г « Закону України « Про амністію в 2016 році « задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.1 п. «г» Закону України « Про амністію в 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової - автотехнічної експертизи в розмірі 1100 (одна тисяча сто) грн. 50 коп.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: