18 липня 2018 р. Справа № 632/1294/18 провадження № 1-в/632/226/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , засудженого 22 лютого 2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 69, ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 лютого 2016 року по 07 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, про застосування відносно нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2018 року від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)», надійшло клопотання про застосування до нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення від подальшого відбування покарання. В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він вчинив тяжкі злочини у неповнолітньому віці і на день набрання чинності цим Законом відбув половину призначеного строку основного покарання, у зв`язку з чим підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали і просили задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор та представник адміністрації установи проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, визначені у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши особову справу засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки

стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, зазначені у ст. 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Відповідно до пункту «а» ст. 1 наведеного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають, окрім інших, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Згідно з вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 69, ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна.

Злочини вчинені у віці до 18 років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 лютого 2016 року по 07 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 22 лютого 2016 року, кінець строку 09 лютого 2021 року.

Тобто, на день набрання чинності закону про амністію засуджений відбув лише один рік, шість місяців і шістнадцять днів, що вочевидь менше половини призначеного строку основного покарання, а тому під дію ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» він не підпадає.

Крім того, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році»які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 .

Зокрема, відповідно до пункту «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується також до осіб, яких засуджено за розбій (ст. 187 КК України), а тому амністія до нього застосована бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1