Комінтернівський районний суд м. Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000167 від 15.07.2014 р., за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючий на посаді голови ОК «ГБК «Харків-1», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 197-1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що працюючи головою ОК «ГБК «Харків-1», починаючи з червня 2013 року по теперішній час не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, самовільно зайняв та використовував під організацію автомобільної стоянки та гаражного кооперативу (ОК «ГБК «Харків-1») земельну ділянку загальною площею 0,4192 га, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, буд. 94-А. Так, ОСОБА_4 , дав розпорядження на огородження даної земельної ділянки та здійснення її охорони, організував розміщення транспортних засобів на її території.
Своїми діями, ОСОБА_4 порушив вимоги статті 125 Земельного кодексу України, якою визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації; приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється; статті 126 Земельного кодексу України, де вказано, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами; право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.
Згідно із нормами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» зазначено, що самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації.
Проведеним Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області, відповідно до постанови КМУ від 05.07.2007 № 963, розрахунком встановлено, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття вказаної земельної ділянки, складає 88 887, 74 грн. Таким чином, ОСОБА_4 , своїми незаконними діями, які виразились в самовільному фактичному зайнятті земельної ділянки загальною площею 0,4192 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , завдав державі в особі Харківської міської ради Харківської області матеріальної шкоди на загальну суму 88 887,72 гривні.
Крім того, ОСОБА_4 , діючи як голова ОК «ГБК «Харків-1», в порушення вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 30328-VI від 17.02.2011 р., усвідомлюючи про відсутність в нього прав на володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою та на її забудову, без одержання містобудівних умов та обмежень, розроблення, погодження та затвердження у встановленому порядку проектної документації, а також без здійснення державного контролю за дотриманням державних будівельних норм, стандартів і правил, в період з червня 2013 року по теперішній час, шляхом організації виконання робіт найманими особами, на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 організував будівництво гаражних боксів, огорожі та будівлю охорони гаражного кооперативу.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику. Крім того, своїми умисними діями, які виразились в самовільному будівництві будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 197-1 КУпАП.
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання, підтримане його захисником адвокатом ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження відносно нього, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), що відносяться до категорії невеликої тяжкості злочинів. Наслідки закриття провадження йому зрозумілі.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступного.
Так, згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Положеннями ст. 49 КК України, передбачено, Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили, зокрема, минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закритвається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з кримінального провадження, злочини, які інкримінуються в провину ОСОБА_4 , останнім вчинено в червні 2013 року, таким чином строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув в червні 2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та вважає, що кримінальне провадження за N 0000167 від 15.07.2014 р. підлягає закриттю, а обвинувачений ОСОБА_4 звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Керуючись ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 286, 370, 372 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження за N 0000167 від 15.07.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч. 1,3 ст. 197-1 КК України закрити на підставі ст. 49 КК України та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.ч. 1,3 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали, негайно, після її проголошення вручити обвинуваченому та його захиснику, та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя- ОСОБА_1