АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1349/18 Справа № 187/481/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 11 січня 2018 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року обвинувальний акт та Реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005від 11 січня 2018 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, повернено прокурору Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_9 для усунення встановлених судом недоліків.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався на те, що обвинувальний акт в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 191 КК України не містить необхідних фактичних обставин скоєння злочину, інкримінованого ОСОБА_7 , зокрема щодо місця, дати, часу скоєння злочину.
Так, в обвинувальному акті час вчинення злочину визначено як період з 09.11.2016 по невстановлений під час досудового розслідування період часу, що, на думку суду, є абсолютно не визначеним та не конкретизованим. Місце вчинення злочину не зазначене взагалі.
З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України, що є порушенням права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду та ухвалення по справі законного та обґрунтованого рішення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на те, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, адже містить фактичні обставини провадження, сформульоване обвинувачення, а також всі елементи складу злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, позицію обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В силу вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт складено без додержання зазначених вимог.
Колегією суддів встановлено, що викладаючи в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 , прокурор вказує на вчинення останнім злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, однак не зазначає місце, дату та час їх вчинення.

На переконання колегії суддів зазначені обставини є такими, що перешкоджають призначенню справи до розгляду, як такі, що в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Отже, з доводами прокурора про повну відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України колегія суддів не погоджується та вважає їх такими, які під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі обставин не підлягає
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: