Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/476/2018 Справа № 641/2138/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 07 лютого 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, не працюючу, не одружену, раніше не судиму, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , працюючи перемитристом цеху № 510 ДП «Завод ім. В.О. Малишева» в період с 25.08.2016 по 11.09.2016 була відсутня за місцем роботи в цеху № 510 ДП «ЗІМ» без поважних на те причин, не виконуючи трудові обов`язки.

11.09.2016 прибувши до місця роботи, ОСОБА_4 надала старшому інспектору СУКД цеху № 510 ОСОБА_5 для відмітки в СККД (системі контролю керування доступом) та подальшої передачі до Комісії соціального страхування, з метою підтвердження законності відсутності ОСОБА_4 на робочому місці в період з 25.08.2016 по 11.09.2016, листок непрацездатності серії АВО №492381, виданий «Харківською клінічною лікарнею на залізничному транспорті №1» на ім`я ОСОБА_4 , працівника Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», який остання здобула за невстановлених в ході досудового розслідування обставин.

Проте, згідно відповіді «Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1» № 289 від 20.02.2018 вбачається, що листок непрацездатності серії ABO №492381 вказаним закладом охорони здоров`я не видавався, оскільки бланків листків непрацездатності серії АВО №492381 заклад охорони здоров`я не отримував.

Також, встановлено, що бланк листку непрацездатності серії АВО №492381 ім`я ОСОБА_4 , працівника Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» виготовлений електрографічним способом друку, та зображення відбитку прямокутного штампу: «Україна Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці Ідентифікаційний код 01456932 пер. Балакірева, 5», зображення двох відбитків круглої печатки: «*Україна*Харківська Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці ідентифікаційний код 01456932* Для листків непрацездатності», зображення трьох відбитків круглої печатки: « ОСОБА_6 Лікар» в листку непрацездатності серійний номер АВО № 492381 виписаний на ім`я ОСОБА_4 нанесені способом струменевого друку.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на території ДП «ЗІМ», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, б. 126, використала завідомо підроблений офіційний документ - листок непрацездатності серії АВО № 492381, особисто подавши його старшому інспектору СУКД цеху № 510 ОСОБА_5 для відмітки в СККД (системі контролю керування доступом) та подальшої передачі до Комісії соціального страхування.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро покаялась та пояснила суду, що дійсно, вона з 25.08.2016 по 11.09.2016 була відсутня за місцем роботи в цеху № 510 ДП «ЗІМ» без поважних причин. В мережі інтернет знайшла оголошення про можливість придбати підроблений офіційний документ листок непрацездатності. Придбавши листок непрацездатності серії АВО № 492381, вона віднесла його старшому інспектору СУКД цеху № 510 ОСОБА_5 для відмітки в системі контролю керування доступом та подальшої передачі до Комісії соціального страхування.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала свою вину у повному обсязі, не оспорювала обставини вчинення нею кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої.

Так, ОСОБА_4 скоїла злочин невеликої тяжкості, раніше не судима, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують її покарання відсутні.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, оскільки саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для її виправлення.

Запобіжний захід, обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідок № 69 від 16 лютого 2018 року та № 60 від 15 лютого 2018 року про витрати на проведення експертиз, дані витрати становлять 1716,00 грн., які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 358 ч. 4 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 1716 грн. (одна тисяча сімсот шістнадцять грн. 00 коп.).

Речовий доказ: листок непрацездатності серії АВО № 492381, виданий «Харківською клінічною лікарнею на залізничному транспорті №1» на ім`я ОСОБА_4 , працівника Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1