Справа № 177/671/18
Провадження № 1-кп/177/97/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 30.01.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Росошани Кельменецького району Чернівецької області, освіта незакінчена вища, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, раніше судимий:

- 27.11.2012 Кельменецьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 407 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 грн.;

- 20.10.2015 Кельменецьким районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.. 71 КК України з урахуванням вироку Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27.11.2012 року остаточно призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та штрафу в розмірі 1000 грн., які виконувати самостійно, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 звільнення від відбування покарання скасоване, направлений для відбування покарання у виді 1 року обмеження волі, звільнився 05.04.2017 року по відбуттю строку покарання;

- 08.12.2015 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.1 КК України до громадських робіт на строк сто годин, на підставі ст.. 71 КК України покарання за цим вироком та вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27.11.2012 року у виді штрафу в розмірі 1000 грн. виконувати самостійно; ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 15.02.2016 визначено, що вироки Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20.10.2015 року за ч.1 ст. 389 та Долинського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2015 року виконувати самостійно. 29.02.2016 року знятий з обліку Долинського районного відділу з питань пробації у зв`язку з відбуттям строку покарання у виді громадських робіт;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання

за ч. 3 ст. 186 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
29 січня 2018 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_3 , діючи повторно, достовірно знаючи, що у буд. АДРЕСА_2 проживає жінка похилого віку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за віком та станом здоров`я не зможе чинити опору, діючи з корисливих мотивів та маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, застосовуючи власну фізичну силу рук, вирвавши рігель замку із запорної планки вхідних дверей, проник до буд. АДРЕСА_2 , де знаходилась потерпіла ОСОБА_7 . ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , що виразилось у тому, що ОСОБА_3 схопив потерпілу ОСОБА_7 лівою рукою за обличчя та одночасно з цим правою рукою, стиснутою у кулак, наніс їй один удар в область голови зверху, від чого потерпіла ОСОБА_7 стала осідати на підлогу. ОСОБА_3 , продовжуючи свої дії, направлені на досягнення злочинного результату з метою відкритого викрадення чужого майна, підхопивши потерпілу ОСОБА_7 руками, відволік її до кімнати, де, жбурнувши на підлогу, правою взутою ногою наніс останній один удар в область правого плеча та одразу лівою взутою ногою наніс один удар в область лівого стегна. Далі ОСОБА_3 , повністю подавивши волю потерпілої ОСОБА_7 до супротиву, став обшукувати кімнати будинку, шукаючи гроші та коштовності. Під час відшукання майнових цінностей, ОСОБА_3 умисно обома ногами наніс потерпілій ОСОБА_7 серію ударів в область тулубу, ребер, рук та кулаками обох рук не менше трьох ударів в область обличчя. Таким чином ОСОБА_3 з пакету у кухні будинку потерпілої ОСОБА_7 відкрито викрав належні останній гроші в сумі 300 грн. та з гаманця з комоду у кухні гроші в сумі 70 грн. Привласнивши відкрито викрадені гроші в сумі 370 грн., ОСОБА_3 наніс потерпілій ОСОБА_7 не менше п`яти - семи ударів взутими ногами в область тулубу, при цьому погрожуючи їй тим, що зірве з її вух золоті сережки. Потерпіла ОСОБА_7 , перебуваючи у стані, нездатному до супротиву через завдані їй фізичний біль та тілесні ушкодження, підкорившись незаконним вимогам ОСОБА_3 , вийняла з вух та передала останньому належній їй сережки із золота 583 проби вагою 1гр., вартість яких згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 845 від 23.02.2018 становить 1268 грн. 27 коп. Привласнивши відкрито викрадені у потерпілої ОСОБА_7 сережки, ОСОБА_3 продовжив обшукувати кімнати будинку потерпілої. Потерпіла ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_3 вийшов до кімнати та не контролює її дії, вибігла зі свого будинку та почала кликати на допомогу. ОСОБА_3 , привласнивши відкрито викрадені у потерпілої ОСОБА_7 гроші та сережки із золота, з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, розпорядився ним за власним розсудом, чим своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1638 грн. 27 коп. та тілесних ушкоджень у вигляді: синці в області тім`я ліворуч від вушної раковини, на нижньому повіці лівого ока, у виличній області праворуч, на підборідді ліворуч, по задньо-пахвовій лінії праворуч, на рівні крила здухвинної кістки ліворуч та праворуч, у верхньо-внутрішньому квадраті лівої сідниці, по задньо-пахвовій лінії праворуч, по зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого плеча, по передній та зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя, на тильній поверхні правої кісті, на тильній поверхні проксимальних фаланг, крововилив у зовнішні склери лівого ока, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 156 від 31.01.2018 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Тілесні ушкодження виникли у потерпілої від 23-24 разової дії травмуючого предмету (предметів).

Так, дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.3 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення злочину, а також обсягу викраденого майна. Пояснив, що в січні 2018 року він тимчасово проживаючи на території с. Лозуватка у свого знайомого ОСОБА_8 , вирішив вчинити крадіжку майна з сусіднього будинку. Реалізуючи цей умисел, він близько 20.00 год. точної дати не пам`ятає, підійшов до дверей вказаного будинку, постукався та на запитання потерпілої представився її сусідом ОСОБА_9 . Після того, як потерпіла відчинила двері, він почав наносити їй удари руками та ногами, точної кількості ударів та механізму спричинення тілесних ушкоджень згадати не може, оскільки сплинув тривалий час. В будинку він відшукав грошові кошти в сумі 370 грн., а також на його вимогу потерпіла зняла з вух та віддала йому золоті сережки. Після пограбування з викраденим майном він поїхав до м. Долинська Кіровоградської області, де проживає його співмешканка, викраденим розпорядився на власний розсуд. В скоєному розкаюється, просить строго його не карати, звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Потерпіла ОСОБА_7 правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності. Присутній в судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 не наполягав на суровому покарання, вказуючи на можливість призначення покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої статті. Також заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, який просив задовольнити в повному обсязі..

Відповідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченим злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та можливість позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивчаючи особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, має незняті та непогашені судимості, не одружений, дітей не має, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щиросердне каяття обвинуваченого. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого судом визнане вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З таких обставин суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої статті, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення.

ОСОБА_3 вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20.10.2015 засуджений до покарання у виді 1 року обмеженні волі та штрафу у розмірі 1000 грн., які виконуються самостійно. Оскільки вирок в частині призначення покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн. на даний час невиконаний, покарання невідбуте, то на підставі ст.. 71 КК України покарання слід призначити за сукупністю вироків, які на підставі ст.. 72 ч.3 КК України, оскільки основне покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають, слід виконувати самостійно.

Представником потерпілої особи адвокатом ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою злочином.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що в результаті злочину потерпіла отримала травми та була вимушена тривалий час лікуватися, купувати ліки та інші медичні препарати на загальну суму 1072,06 грн. Отже, матеріальна шкода оцінена представником позивача в загальному розмірі 2710,33 грн., що включає в себе вартість викраденого майна в сумі 1638,27 грн. та витрат на лікування 1072,06 грн., яку представник просить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 .

Крім того, вказує, що внаслідок злочину потерпілій спричинена моральна шкода, оскільки під час нападу вона перенесла психологічний стрес, обвинувачений наніс їй більше 20 ударів по тулубу, ребрах, руках, обличчю. Вона не могла нормально харчуватися та як зазнавала постійного болю. У неї погіршився стан здоров`я, порушився сон, тепер вона не зможе жити нормальним життям, не отримавши кваліфікованого медичного та психологічного лікування. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000 грн., яку також просить стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, вказуючи, що визнає позовні вимоги в частині матеріальної шкоди. Однак він та його захисник просили відмовити в задоволенні позовних вимог щодо моральної шкоди, вказуючи на їх необґрунтованість та недоведеність .

Вирішуючи заявлений цивільний позов суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст.. 23 та 1167 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході досудового слідства та в судовому засіданні встановлено, що вартість викраденого ОСОБА_3 майна становить 1638,27 грн. Крім того, в судовому засіданні на підтвердження витрат на придбання ліків та медичних препаратів суду наданий чек на суму 1072,06 грн.. Вказані суми обвинуваченим не оспорюються, позовні вимоги в частині матеріальної шкоди він визнав, а тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_7 2710,33 грн. в рахунок матеріальної шкоди завданої злочином.

Вирішуючи цивільний позов в частині моральної шкоди, суд вважає доведеним факт її завдання потерпілій незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в спричиненні тілесних ушкоджень, позбавлення її майна, та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого обвинуваченим злочину, ступінь його вини та характер умислу, причини його дій, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_7 , а також вимоги справедливості і розумності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у сумі 5000 грн.

Відповідно до ст.. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз, а саме в сумі 572,00 грн. при проведенні судової трасологічної експертизи від 02.02.2018 № 29/4.1/236.

Питання про речові докази необхідно вирішити на підставі ст.. 100 КПК України та залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього терміну їх зберігання відрізок ситцевої тканини, визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого від 22.03.2018 (а.с. 73,74).

Керуючись ч.2 ст.373, ст.ст.374, 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст. 186 КК України та піддати покаранню у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Кельменецького районного суду Чернігівської області від 20.10.2015 і остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн., які в силу ст.. 72 ч.3 КК України виконувати самостійно.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 10.03.2018, тобто з моменту його затримання згідно ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2018.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2710 (дві тисячі сімсот десять) грн. 33 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судової трасо логічної експертизи № 29/4.1/236 від 01.02.2018 в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.. 00 коп.

Речові докази: відрізок ситцевої тканини залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього терміну їх зберігання

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: