В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2018 року місто Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Володимир-Волинського міського суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000426 від 09.06.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Острівок, Володимир-Волинського району, Волинської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2018 року, близько 17.00 години, ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна прибув до господарського приміщення у вигляді металевого вагончика, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна проник до зазначеного приміщення, звідки таємно викрав автомобільний акумулятор марки «Kager VertiGo» 12V 56 Ah 480 A, вартість якого, згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 70 від 23.07.2018р., складає 648,00 грн., та господарський мішок вартістю 4.00 грн.
Заволодівши в такий спосіб чужим майном, ОСОБА_5 з місця скоєння крадіжки зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.
Внаслідок зазначених протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 652.00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за викладених вище обставин. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням відомостей по особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, раніше не судимий.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції інкримінованої статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого та відсутність фактичної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, те, що він є раніше не судимим, позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, всі обставини даної справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства та призначає покарання із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Висновком за результатами проведення судово-психіатричної експертизи № 185 від 17 липня 2018 року (к.п. а.с.99-100) встановлено, що на час інкримінованих йому протиправних дій, ОСОБА_5 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність) з поведінковими розладами. Через наявний у нього психічний розлад, підекспертний не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_5 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність) з поведінковими розладами. Через наявний у нього психічний розлад, підекспертний не є здатним повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, на час інкримінованого діяння і на даний час, ОСОБА_5 є обмежено осудним.

Відповідно до ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.

Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 185 від 17 липня 2018 року (к.п. а.с.99-100) на час проведення експертизи, присутній у ОСОБА_5 психопатологічний синдром становить пасивний тип суспільної небезпеки. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Зважаючи на вищевикладене, у відповідності до ст.96 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , примусового лікування у спеціальному лікувальному закладі у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, одночасно, на підставі ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню арешт майна в рамках даного кримінального провадження, накладений на предмет злочину, що підлягає поверненню потерпілому.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи бо навчання.

Відповідно до ст.96 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусове лікування у спеціальному лікувальному закладі у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.06.2018 року на автомобільний акумулятор марки «Kager VertiGo» 12 V 56 Ah 480 A.

Речовий доказ, автомобільний акумулятор марки «Kager VertiGo» 12 V 56 Ah 480 A, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1