В И Р О К
Іменем України
07 травня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який до арешту тимчасово мешкав без реєстрації у АДРЕСА_1 , на даний час утримується під вартою у СІЗО УВП №8 м. Житомира, раніше судимого:
- 26.10.2016 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2017 року близько 20 години у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викраде чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 цього ж дня близько 22 години прийшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до сараю господарської будівлі цього домоволодіння і за допомогою знайденого поруч металевого прута, застосовуючи фізичну силу, зірвав навісний замок вхідних дверей сараю, після чого відчинив їх і таким чином непомітно проник всередину. Звідти таємно, повторно викрав належних потерпілій ОСОБА_6 п`ять живих дорослих курей, вагою 1 кг. 800 г. та вартістю 67 грн. 50 коп. за 1 кг. кожна та, утримуючи викрадене при собі, з місця події зник, чим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 607 грн. 50 коп.

Крім того, 26 січня 2018 року о 14 год. 10 хв., з метою незаконного проникнення до житлового будинку за вищезазначеною адресою, який на праві власності належить ОСОБА_6 та не маючи законних правових підстав на дане приміщення, обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до згаданого будинку, де залишився до 14 год. 30 хв., чим порушив недоторканість житла ОСОБА_6 .

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення та за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення у житло особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні згаданих злочинів визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, його захисником, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів доведена повністю і кваліфікує його дії:

-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення;
-за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення у житло особи.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, один з яких є злочином невеликої тяжкості, а інший тяжким злочином, але від якого тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, який характеризується негативно як за місцем проживання, так і в Благодійній організації «Комплексний заклад соціального захисту для осіб, що потрапили у складні життєві обставини», у якій обвинувачений отримує допомогу. Будучи засудженим за корисливий злочин, ОСОБА_4 відповідних висновків для себе не зробив та вчинив ряд умисних злочинів під час іспитового строку, маючи не погашену судимість. Суд ураховує той факт, що обвинувачений критично поставився до скоєного злочину, проте шкоду потерпілій досі не відшкодував та не вибачився. Суд не бере до уваги доводи обвинуваченого про те, що крадіжку він вчиняв аби прогодувати дітей, адже згідно із довідкою-характеристикою, ОСОБА_4 проживає із співмешканкою ОСОБА_7 та не має на утриманні дітей.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого визнання ним своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

На підставі викладеного, ураховуючи вимоги ст.ст. 70, 71 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , який обвинувачений повністю визнав, про стягнення із ОСОБА_4 матеріальної шкоди у сумі 607 грн. 50 коп. та 1000 грн. моральної шкоди, суд задовольняє у повному обсязі з огляду на суму завданих потерпілій матеріальних збитків, а також зважаючи на вік потерпілої, глибину її душевних страждань з приводу вчинених обвинуваченим злочинів та виходячи із засад розумності і справедливості.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , а також призначення останньому за даним вироком реального покарання, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного обвинуваченому покарання, невідбутої частини покарання за вироком цього суду від 26.10.2016, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді триманні під вартою.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня обрання йому запобіжного заходу, тобто з 14 березня 2018 року, зарахувавши у цей строк час перебування його під вартою із розрахунку день за день.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 607 (шістсот сім) грн. 50 (п`ятдесят) коп. матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.

Речові докази, а саме металевий прут, поліпропіленовий мішок, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Житомирського РВП, - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Потерпілій, яка не була присутня в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: