21 червня 2018 р. Справа № 632/843/17 провадження № 1-кп/632/30/18
УХВАЛА

21 червня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглядаючи у закритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайський кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником заявлене повторне клопотання про призначення по справі комісійної судово-медичної експертизи та примусове відібрання зразків крові у потерпілої. В обґрунтування свого клопотання обвинувачений в чергове послався на наявність у нього ВІЛ інфекції.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої та її представника, які вважали клопотання обвинуваченого таким, що не підлягає задоволенню, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Частина 1 ст. 242 КПК України передбачає, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

У відповідності до приписів пункту 1 частини 2 статті 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі якщо суду надані кілька висновків, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних правах» №8 від 30.05.1997 року (з відповідними змінами) висновок експерта визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.
Згідно п. 12 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.
Як вбачається з пункту 3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, експертизи у відділі комісійних експертиз проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи.
Судом вже розглядалося аналогічне клопотання обвинуваченого та у справі призначалася судово-медична експертиза з приводу встановлення наявності ВІЛ інфекції у обвинуваченого ОСОБА_5 . Під час призначення вказаної експертизи розглядалося питання про проведення аналогічної експертизи потерпілої і було відмовлено у призначенні вказаної експертизи, зокрема через те, що суду було надано належним чином оформлену довідку Первомайської центральної міської лікарні від 18.07.2017 року, згідно якої антиген р24 та антитіла до ВІЛ у ОСОБА_7 не виявлені. Сам обвинувачений пояснив, що дізнався про наявність у нього ВІЛ інфекції в червні 2016 року. Враховуючи, що події, які є предметом розгляду даного кримінального провадження відбулися 27.06.2015 року, тобто за рік до виявлення ВІЛ інфекції у обвинуваченого, а у потерпілої ВІЛ інфекція не виявлена, суд вважає, що призначення судово-медичної експертизи з питань що містяться в клопотанні обвинуваченого, не зможуть сприяти встановленню істини у справі, а лише затягне розгляд кримінального провадження. Окрім того, на питання, які дійсно мали значення для розгляду кримінального провадження, були отримані відповіді під час проведення вищевказаної експертизи № 08-236/2018 проведеної за ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись п.10,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних правах» №8 від 30.05.1997 року, пункту 3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, ст.242, 332, 342 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення судово-медичної експертизи по кримінальному провадженню за його обвинуваченням за ч.1 ст. 152КК України та про примусове відібрання зразків крові у потерпілої, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті.

Суддя:ОСОБА_1