Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про оголошення у розшук та надання дозволу на затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із скасуванням звільнення останнього від відбування покарання за вироком суду,

в с т а н о в и в:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2015 ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням зобов`язань передбачених ст. 76 КК України.
До суду надійшло клопотання інспектора про скасування звільнення від відбування покарання відносно засудженого з його оголошення в розшук, оскільки він покладені на нього у порядку ст. 76 КК України обов`язки не виконує, місце знаходження не відоме.
У судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та вивчивши наявні матеріали приходить до наступного.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 1 статті 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають … після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) … органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Аналогічні правові положення містяться у п.п. 1.2 п. 1 Розділу І Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань від 19.12.2003 року № 270/1560.
Однак, з матеріалів особової справи № 106/2016 випливає, що вона містить вимогу про судимість відносно засудженого, яка датована 05.07.2018 року, що є неприйнятним, оскільки з цього часу минуло більше 3 місяців.
Суд, враховуючи положення ст. 62 Конституції України та відсутність вказаних відомостей даних про судимість періодом майже 3 місяці, позбавлений змоги прийти до однозначного висновку, який не ґрунтувався б на припущеннях.
Щодо посилань у клопотанні на те, що засуджений не виконав покладений на нього обов`язок передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки не з`явився на реєстрацію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Аналогічні правові вимоги містяться і у ч. 2 ст. 166 КВК України.
При цьому, ч. 3 ст. 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявка засудженого на реєстрацію не свідчить про те, що вона сталася з не поважних причин.
В матеріалах особової справи відсутні дані, які б свідчили про те, що Дніпровськимм РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області, вжито вичерпних заходів для здійснення належного повідомлення засудженого ОСОБА_3 про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації.

Так, матеріали особової справи не містять даних про те, що у встановленому законом порядку ОСОБА_3 направлялись виклики.

При цьому в матеріалах справи вбачається, що за період часу з 04.07.2017 року відсутні відомості щодо здійснення інспектором виходів за адресою засудженого для перевірки та застосування приводів щодо останнього.

За таких обставин, суд вважає що матеріали контрольної справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Крім того, відповідності до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням /поданням/ прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом. Клопотання / подання/ розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України. У судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання / подання/ повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання / подання/, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про розгляд клопотання, в судове засідання не прибув, ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання ні органами внутрішніх справ, ні органом виконання покарання вжито не було, а тому, виходячи з вимог ст.539 КПК України, якою не передбачено можливості прийняття судом рішення щодо направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду у відсутності засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-7, 22, 26, 369-372, 372,392, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про оголошення у розшук та надання дозволу на затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із скасуванням звільнення останнього від відбування покарання за вироком суду повернути заявнику для виконання вимог КПК України, КВК України.
Повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до належного суду згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України в порядку КПК України.
Матеріали особової справи стосовно засудженого повернути до районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1