Справа № 351/1755/18
Провадження № 1-кп/351/138/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000184 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, за наступних обставин.

Так, обвинувачений 15.07.2018р. близько 20.00 год., з метою вчинення крадіжки чужого майна, пішов до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де переслідуючи корисливу мету таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під килимом, що постелений перед вхідними дверима будинку, знайшов ключ від врізного замка дверей, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключа відкрив вхідні двері та проник до середини житлового будинку ОСОБА_6 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 600 (шістсот) грн.. та чоловічу зимову куртку темно-синього кольору, вартістю 867 (вісімсот шістдесять сім) грн., завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1467 (одна тисяча чотириста шістдесять сім) грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 покинув господарство ОСОБА_6 та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що 15.07.2018р. біля 20.00 год. зайшов на подвіря господарства ОСОБА_6 та маючи намір вчинити крадіжку, знайшов ключ, відкрив двері, зайшов до хати та викрав кошти в сумі 600 грн. і чоловічу куртку. Даний злочин вчинив, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Зазначив, що на даний час збитки ним відшкодовані. Щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, шкода відшкодована йому повністю, просив обвинуваченого не позбавляти волі.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.3 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 , є тяжким злочином.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є особою молодого віку, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено високу ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, думка потерпілого про обрання покарання обвинуваченому, з врахуванням особи обвинуваченого, дають підстави призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого.
Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Суд, керуючись ст.ст. 69, 371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням товарознавчої експертизи №4.3-337/18 від 20.07.2018р. в розмірі 572,00 грн.
Речовий доказ: зимову чоловічу куртку темно-синього кольору, яка залишена на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1