УХВАЛА

Справа № 569/12742/18

12 липня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майор юстиції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

Із клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , перебуваючи на території Рівненської області, діючи умисно та переслідуючи мету у постійному та швидкому незаконному отриманні доходу від вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та прекурсорів, у порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863-XIV та інших нормативно-правових актів, досягнув злочинної домовленості з ОСОБА_8 , після чого, будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом, впродовж 2017-2018 років вчиняли незаконне придбання на території Республіки Польща таблеток «Cirrus» з вмістом прекурсору - псевдоефедрину, зберігання, перевезення з метою збуту в особливо великих розмірах на території Рівненської області з метою виготовлення невстановленими слідством особами психотропної речовини метамфетаміну.

Узгодивши обопільний механізм вчинення таких злочинів з дотриманням заходів конспірації та безпеки, діючи з метою реалізації своїх протиправних намірів, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 діяли у наступний спосіб.

ОСОБА_8 , діючи до визначеної у групі ролі, після прийняття від ОСОБА_5 замовлення визначеного ним обсягу таблеток «Cirrus» з вмістом прекурсору «псевдоефедрин», взяв на себе зобов`язання щодо їх незаконного придбання у Республіці Польща, подальше забезпечення їх переміщення спочатку до Словацької Республіки, а потім через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подальше перевезення на територію Рівненської області у заздалегідь обумовлене ОСОБА_5 місце.

Після узгодження форми та способу оплати ОСОБА_5 за незаконне придбання контрабандно ввезених в Україну таблеток «Cirrus» з вмістом прекурсору «псевдоефедрин», ОСОБА_8 перевозив та зберігав їх з метою збуту на території Рівненської області з метою виготовлення невстановленими слідством особами психотропної речовини метамфетаміну.

Так, у другій декаді березня 2018 року ОСОБА_5 черговий раз у вказаний спосіб досягнув злочинної домовленості щодо придбання ОСОБА_8 на території Республіки Польщі таблеток «Cirrus» з вмістом прекурсору «псевдоефедрин».

Виконуючи замовлення ОСОБА_5 та діючи в інтересах останнього щодо забезпечення доставки з Республіки Польщі на територію Рівненської області вказаних таблеток з вмістом прекурсору «псевдоефедрин», ОСОБА_8 незаконно перемістив 16.03.2018 зі Словацької Республіки в Україну через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС України 28000 таблеток білого кольору з приховуванням від митного контролю.

Проте, під час проведення впродовж 16-17 березня 2018 року на території митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС співробітниками Управління СБ України в Рівненській області обшуку транспортного засобу марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 серед інших речей і документів було виявлено та вилучено приховані зазначені 28000 таблеток.

Після відібрання вибірковим методом однієї з упаковок, у якій містилося 1400 із загальної кількості 28000 таких таблеток та проведення експертних досліджень встановлено, що, згідно з висновком експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України від 18.03.2018 № 2.1-295/18, у наданих на експертизу таблетках білого кольору у вказаній кількості міститься прекурсор, обіг якого обмежено, і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин загальною масою 128,8 грама.

Згідно з Таблицею № 3 «Великі та особливо великі розміри прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, псевдоефедрин, вагою понад 6 грам, є особливо великим розміром.

Отже, у такий спосіб, тобто з причин, що не залежали від волі причетних до вчинення таких злочинів осіб, співробітники Управління СБ України в Рівненській області запобігли контрабандному переміщенню з приховуванням від митного контролю з Словацької Республіки в Україну таких прекурсорів.

Поряд з цим, під час проведення 17-18 березня 2018 року на території проїжджої частини поблизу будинку № 7 по вул. Жовтнева смт. Зоря Рівненської області поруч з ОСОБА_5 неподалік від автомобіля, яким користується останній, виявлено упакування, у якому містилися таблетки білого кольору у кількості 6781 одиниць, та які він отримав від ОСОБА_8 після повернення останнього з чергової поїздки з-за кордону за вищевказаним механізмом у зазначених цілях.

Також, о 02 год. 13 хв. 18.03.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, а 19.03.2018 йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення прекурсорів з метою виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з метою збуту.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом обшуку на м/п «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС України від 16-17.03.2018; протоколом огляду місця події від 17.03.2018, протоколом освідування ОСОБА_5 від 18.03.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.03.2018; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 18.03.2018; висновком експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України від 18.03.2018 № 2.1-295/18; а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Надалі, 20.03.2018 на підставі розгляду клопотання слідчого, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя Рівненського міського суду постановив ухвалу про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 02 год. 13 хв. 17.05.2018, одночасно визначивши розмір застави 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 233 400 гривень. Цією ж ухвалою суду визначено перелік покладених на вказаного підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення за останнього застави, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора із встановленою періодичністю, прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, у якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Поряд з цим, за результатами розгляду апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 20.03.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , Апеляційний суд Рівненської області залишив її без задоволення у повному обсязі.

У подальшому, 16.05.2018 слідчий суддя Рівненського міського суду постановив ухвалу про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 та визначив покладення аналогічних обов`язків у разі внесення застави.

Водночас, за результатами розгляду апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 16.05.2018 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , Апеляційний суд Рівненської області 06.06.2018 залишив її без задоволення у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінальних правопорушень, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Неможливість отримання органом досудового розслідування висновків ряду експертиз, а також інших документів, на даній стадії слідства призвело до утруднення збирання доказів, як наслідок їх дослідження та оцінки щодо фактичних обставин вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а прийняття передчасного кінцевого процесуального рішення може вкрай негативно вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування.

Незважаючи на те, що підозрюваним ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ними та іншими невстановленими особами як вказаних так і інших злочинів, у тому числі у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин..

Передчасне вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , а можливо і іншим особам, не в остаточній та неповній редакції призведе до недотримання вимог ст. 2 КПК України у частині не притягнення інших учасників, які вчинили кримінальні правопорушення до кримінальної відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, на даній стадії слідства здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, зокрема стосовно обставин вчинення вищевказаних злочинів групою осіб з вищезазначеними ознаками їх діяльності, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.

З огляду на викладене та інші зазначені у клопотанні обставини, у 4-х місячний строк, який спливає 18.07.2018, неможливо завершити досудове розслідування до моменту завершення дії попередньої ухвали слідчого судді (14.07.2018) через особливу складність кримінального провадження і значну кількість слідчих та процесуальних дій, які у ньому необхідно провести для забезпечення повного і неупередженого розслідування, зокрема у частині дотримання вимог ст. 2 КПК України, а саме:

-встановити всіх осіб, які спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , причетні до незаконного придбання, зберігання, перевезення, з метою збуту та збуту прекурсорів, їх контрабандного переміщення з країн Європейського Союзу в Україну, після чого провести за їх участі необхідні слідчі та процесуальні дії;

-за необхідності провести одночасні допити підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , у тому числі з іншими учасниками кримінального провадження, а також пред`явлення впізнання;

-отримати висновки великої кількості призначених експертиз, результати яких мають суттєве значення для досудового розслідування; після чого з урахуванням змісту висновків отриманих експертиз та наявності інших об`єктів дослідження, призначити додаткові експертизи;

-звернутися із запитом про міжнародне співробітництво з метою проведення на території країн Європейського Союзу ряду слідчих, процесуальних дій задля встановлення всіх фактичних обставин кримінального провадження, які досліджуються у ньому;
-провести тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні операторів телекомунікацій ТОВ «лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», після чого за результатами детального аналізу вказаних документів (інформації) провести відповідні процесуальні та слідчі дії;

-з урахуванням отриманої у ході досудового розслідування та від оперативного підрозділу інформації визначитися з необхідністю у проведенні ряду слідчих дій за участі осіб, яким відомі фактичні обставини вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими особами вищевказаних злочинів, а також їх причетності до вчинення інших кримінальних правопорушень, доцільність у здійсненні яких може виникнути під час досудового розслідування;

-після збору вказаних та інших доказів, їх оцінки з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінальних проваджень, визначитися із остаточної та вірною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інших осіб, після чого скласти та вручити йому, а у випадку наявності достатніх доказів, і іншим особам, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень, повідомлення про підозру в кінцевій редакції;

-за наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт;

-виконати інші слідчі та процесуальні дії, проведення у яких може виникнути необхідність під час здійснення досудового розслідування.

Результат проведення зазначених та інших слідчих і процесуальних дій має істотне значення у даному кримінальному провадженні, є джерелом доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, та у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження можуть підтвердити або спростувати обставини, які досліджуються у кримінальному провадженні, що забезпечить повне та об`єктивне досудове розслідування, у зв`язку з чим існує обґрунтована необхідність у їх проведенні, при цьому вказані дії не можуть бути здійснені і завершені раніше з об`єктивних причин.
Враховуючи викладене та у зв`язку з необхідністю проведення додаткових слідчих та процесуальних дій для виконання у повному обсязі вимог ст.ст. 2, 9, 92, 93, 94 КПК України, 16.05.2018 заступник прокурора Рівненської області виніс постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 до 6-ти місяців, тобто до 18.09.2018.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Рівне, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не одружений, тимчасово не працюючий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати, або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики існують та вони не зменшилися за період застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують бути актуальними, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, які характеризуються латентністю їх організації та подальшої реалізації у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення їх до кримінальної відповідальності. Водночас, перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин. оскільки останній може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом знищення документів та речей, які ще не відшукані стороною обвинувачення та можуть мати значення для кримінального провадження, впливати на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення зазначених злочинів, про факти які йому стали відомі у ході слідства, що може вкрай негативно вплинути на його хід та кінцеві результати, а також впливати іншим чином.

ОСОБА_5 може знищити, спотворити документи (квитанції, накладні, записники, блокноти, магнітні та інші носії інформації, тощо), які стосуються придбання та збуту вказаних прекурсорів, а також інших документів, які вказують на причетність осіб до вчинення зазначеного та інших кримінальних правопорушень.

Також, у матеріалах кримінального провадження містяться відомості, що вартість придбаних ОСОБА_5 прекурсорів на так званому «чорному ринку» становить близько 175 000 гривень, а загальна сума вилучених таблеток становить понад 800 000 гривень, а їх збут міг вкрай негативно вплинути на суспільство в цілому та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян.
Водночас, придбання ОСОБА_5 зазначених прекурсорів на так званому «чорному ринку» з метою подальшого збуту свідчить про наявність стійких зв`язків у кримінальному середовищі та перебування на волі останнього може призвести до не притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які здійснювали їх придбання, контрабандне переміщення з-за кордону в України та подальший збут.
Окрім цього, наявні у матеріалах провадження відомості свідчать про те, що 19.01.2012 ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Водночас, 27.09.2012 Рівненський міський засудив ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України та призначив покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна.
Також, у провадженні слідчого відділу Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 00000605 за фактом ухилення ОСОБА_5 від дотриманих встановлених правил адміністративного нагляду.
Заразом, 02.05.2018 на адресу слідчого відділу Управління СБ України в Рівненській області надійшов лист про необхідність надати співробітникам поліції дозвіл вручити у межах ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Отже, черговий факт притягнення 19.03.2018 та пізніше по іншому факту ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став, а також про його схильність до вчинення злочинів у як у зазначеній так і інших сферах, обізнаність про джерела отримання заборонених та обмежених в обігу зазначених речовин, що як наслідок може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства у разі перебування на волі підозрюваного. З урахуванням вказаних фактів можна прийти до висновку, що ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти такі злочини та/або вчинити новий злочин, у тому числі у сфері незаконного обігу психотропних речовин та прекурсорів.
Поряд з цим, у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено предмети, які дають підстави вважати про можливу причетність останнього до вчинення злочинів проти громадської безпеки, а саме незаконне поводження зі зброєю та вказані обставини потребують дослідження у ході даного провадження.

Разом з тим, ОСОБА_5 користується автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , ціна якого становить понад 17000 доларів США та який перебуває у власності його співмешканки ОСОБА_10 , а також автомобілем марки «Audi», модель «А5», д.н.з. НОМЕР_3 , який зареєстрований на ОСОБА_11 , що свідчить про високий рівень його матеріального забезпечення та близьких осіб, відповідно можливість внесення ним чи іншими особами застави в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вказані обставини, у разі застосування стосовно ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі на вищевказаний термін, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду як на території України так і за кордоном.

Поряд з цим, з моменту проведення огляду місця події і під час участі у подальших слідчих діях підозрюваний ОСОБА_5 скористався своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, та від дачі пояснень і показань і відповідей на запитання слідчого неодноразово відмовлявся, які і інші підозрювані у даному провадженні.
Аналіз поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на даній стадії слідства свідчить про стійкий намір запобігати встановленню органом досудового розслідування всіх фактичних обставин вчинюваних вищевказаних злочинів, уникнути як особисто так і іншими співучасниками факту притягнення до кримінальної відповідальності в частині вчинення інших епізодів злочинної діяльності.
На підставі викладеного орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість запобігати вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою на даній стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного досудового розслідування, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, орган досудового розслідування виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.
Застосування судом стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення розміру застави в межах, які передбачені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим сторона обвинувачення при розгляді судом даного заходу забезпечення клопоче про збереження визначеного раніше розміру застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 233 400 гривень.
На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та факт наявності перелічених ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати, або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задоволити.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_5 хворіє, має на утриманні малолітню дитину та матір пенсіонера.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У своєму клопотанні прокурор та слідчий вказують на існування таких ризиків як незаконний вплив на свідків та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак таке твердження є необґрунтованим та не заслуговує на увагу, оскільки підчас попереднього розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою вказані ризики не знайшли свого підтвердження, що встановлено ухвалою від 16 травня 2018 року слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_12 та ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Рівненської області від 06 червня 2018 року Крім того, наданий час ні слідчий, ні прокурор не вказали на нові обставини та докази, які можуть свідчити про можливість підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати незаконний вплив на свідків та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
По даному кримінальному провадженні також повідомлено про підозру ОСОБА_8 , який на замовлення ОСОБА_5 незаконно придбав у Республіці Польща таблетки «Cirrus» з вмістом прекурсору «псевдоефедрин», та забезпечив їх подальше переміщення спочатку до Словацької Республіки, а потім через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подальше перевезення на територію Рівненської області у заздалегідь обумовлене ОСОБА_5 місце, однак за клопотанням слідчого за погодження з прокурором йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .

Слідчий вказує, що поведінка підозрюваних на даній стадії слідства свідчить про стійкий намір запобігати встановленню органом досудового розслідування всіх фактичних обставин вчинюваних вищевказаних злочинів, уникнути як особисто так і іншими співучасниками факту притягнення до кримінальної відповідальності в частині вчинення інших епізодів злочинної діяльності, при цьому застосовує до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а до ОСОБА_5 з відсутності ряду ризиків просить застосувати тримання під вартою.
Крім того, прокурором у клопотання та під час розгляду не доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризиками та виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
За таких обставин, клопотання щодо продовження строків тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Разом з тим, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.311 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, стан здоров`я, а саме той факт, що ОСОБА_5 згідно довідки наданої ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» перебуває на диспансерному обліку в медичні частині установи, стан здоров`я задовільний, майновий стан особи, а також те що ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину та матір пенсіонера, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною підозрюваному залишати житло цілодобово.

Відповідно до ч.2 ст.195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися:

1) слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок;

2)працівниками органу внутрішніх справ на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Частиною 1 ст.195 КПК встановлено, що застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Згідно ч.6 ст.195 КПК України відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, в тому числі використовуючи інших осіб як посередників, у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Керуючись ст.ст. ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 195, 196, 205, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.311 КК України, відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло у АДРЕСА_3 цілодобово.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали, а саме до 09 вересня 2018 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 09 вересня 2018 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання 12 липня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя