АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2117 /2018 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 173 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах власника майна Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року,
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення в суді Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000256 внесеного до ЄДРДР 22.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 206-2, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 364-1, ч.2 ст. 382, ч.2 ст. 240, ч.2 ст. 364 КК України, та накладено арешт із забороною відчуження та використання будь-яким чином на час досудового розслідування на наступу техніку:

- Екскаватор SRs-240, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1987, інвентарний номер 31040370;

- Бульдозер К-701, державний номер НОМЕР_2 ,рік випуску 1989, інвентарний номер 31010189;
- Бульдозер Т-170, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 1991, інвентарний номер 31040482;
- КрАЗ 255 Б1, державний номер НОМЕР_4 , рік випуску 1986, інвентарний номер 210203821, номер шасі НОМЕР_5 ;
- КрАЗ 6510, державний номер НОМЕР_6 , рік випуску 1994, інвентарний номер 210203822, номер шасі НОМЕР_7 ;
- КрАЗ 6510, державний номер НОМЕР_8 , рік випуску 1992, інвентарний номер 210203825, номер шасі НОМЕР_9 (0736401);
- КрАЗ 256 Б1, державний номер НОМЕР_10 , рік випуску 1990, інвентарний номер 210203242, номер шасі НОМЕР_11 ;

- КрАЗ 6510, державний номер НОМЕР_12 , рік випуску 1998, інвентарний номер 210203847, номер шасі НОМЕР_13 ;

- КрАЗ 6510, державний номер НОМЕР_14 , рік випуску 1993, інвентарний номер 210203244, номер шасі НОМЕР_15 ;

- КрАЗ 6510, державний номер НОМЕР_16 , рік випуску 1998, інвентарний номер 210203244, номер шасі НОМЕР_17 ;

- Бульдозер К-701, державний номер НОМЕР_18 , рік випуску 1990, інвентарний номер 310101554;
- Бульдозер К-Т-107, державний номер НОМЕР_19 , рік випуску 1991, інвентарний номер 31040485;
- Бульдозер К-170, державний номер НОМЕР_20 , рік випуску 1990, інвентарний номер 310404666;
- Бульдозер Т-170, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 1988, інвентарний номер 310404685;
- Трактор Т-150, державний номер НОМЕР_21 , рік випуску 1988, інвентарний номер 31010191;
- Екскаватор ЕКГ 5, державний номер НОМЕР_22 , рік випуску 1982, інвентарний номер 310403672;
- Екскаватор ЕКГ 4,6, державний номер НОМЕР_23 , рік випуску 1969, інвентарний номер 310403580;
- Екскаватор ЄО 2503, державний номер НОМЕР_24 , рік випуску 1985, інвентарний номер 310403956;
- Екскаватор МТП 71Б, державний номер НОМЕР_25 , рік випуску 1992, інвентарний номер 31040380.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ПАТ "Дашуківські бентоніти" подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки клопотання слідчого розглядалось у відсутність представника власника майна, про наявність оскаржуваної ухвали дізнались лише 23.03.2018 року, тому вважає строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що накладений арешт на автотранспорт та техніку перешкоджає ПАТ "Дашуківські бентоніти" здійснювати господарську діяльність. Відсутні правові підстави накладення арешту на зазначене майно та не доведено існування ризиків, передбачених ст. 170 КПК України. Також, вказує на те, що відсутнє кримінальне провадження щодо ПАТ "Дашуківські бентоніти" та будь-якого із співробітників, жоден з них не є підозрюваним.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив ї задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймали, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000256 від 22.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 206-2, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.

28.02.2018 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління НП України ОСОБА_8 , за погодженням з заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення в суді Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на майно, перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведено в клопотанні органу досудового розслідування, із забороною відчуження та використання цього майна, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

28.02.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання задоволено.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно у відкритому кримінальному провадженні є речовим доказом.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення місцевого суду слідчим суддею наведені вимоги закону належним чином не дотримано.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим як вважає колегія суддів, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а відтак наявність правової підстави для арешту майна, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України, на думку колегії суддів, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону, належного процесуального рішення про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0000256 від 22.07.2015 надані матеріали справи не містять, а тому, як вважає колегія суддів, слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційні скарги задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах власника майна Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення в суді Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000256 внесеного до ЄДРДР 22.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 206-2, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 364-1, ч.2 ст. 382, ч.2 ст. 240, ч.2 ст. 364 КК України, та накладено арешт із забороною відчуження та використання будь-яким чином на час досудового розслідування на майно, перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведені в клопотанні органу досудового розслідування та ухвалі слідчого судді, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України ОСОБА_8 , погодженого заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення в суді Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про арешт майна, перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведено в клопотанні органу досудового розслідування, - відмовити.

СУДДІ:

_________________ __________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4