Провадження №11-кп/772/1121/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001593 від 21.04.2018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воловець Закарпатської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:
29.05.2007 Галицьким районним судом м. Львова, за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України на 3 роки позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
26.11.2007 Ужгородським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
03.06.2008 Мукачівським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
16.02.2010 Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту затримання 21.04.2018.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 21.04.2018 близько 16:30 год. прогулюючись по місту Вінниці, проходив повз будинок АДРЕСА_3 , та вирішив зайти до одного з під`їздів вищезазначеного будинку. Зайшовши до під`їзду, ОСОБА_7 піднявся по сходах на другий поверх, де побачив відчинені вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 , після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна із даного житла.
Реалізовуючи цей умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 через незачинені вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_5 та з ліжка однієї з кімнат таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy J3» моделі «SM-J320H», ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 2572/18-21 від 15.05.2018 становить 1851,75 грн., взявши його до своїх рук, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1851,75 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України або застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі. Вважає, що суд призначив надто суворе покарання, не врахувавши пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілої, повернення майна.
Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вказав, що вирок суду законний та обґрунтований, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю доказів та ніким не оспорюється. Також є вірною кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку колегія суддів не вбачає.
Щодо доводів обвинуваченого про суворість призначеного покарання та неврахування судом всіх даних, які характеризують обвинуваченого та пом`якшують йому покарання, колегія суддів приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, призначаючи покарання ОСОБА_7 , при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд врахував дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі ст.ст. 66-67 КК України, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
Зокрема, суд врахував обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , повне визнання вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.
З наведеного вбачається, що судом враховані й ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.
А відтак, з огляду на тяжкість вчиненого умисного злочину проти власності, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, всі відомості щодо особи винного ? як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливі без ізоляції від суспільства, а тому призначив йому основне покарання, за відсутності альтернативних покарань за цей злочин, у виді позбавлення волі.
Колегія суддів, вважає, що оскаржуваний вирок є обґрунтованим, судом першої інстанції наведені достатні мотиви обрання міри покарання, що не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018 щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з дня отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя: