справа № 156/1101/17
Номер провадження: 1-кп/156/20/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Іваничі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна , не одруженого, непрацюючого, має на утриманні неповнолітню дочку , судимого :
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2007 році за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна, звільнений 06 серпня 2010 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання один рік два місяці одинадцять днів;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09 серпня 2012 році за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, звільнений по відбуттю строку покарання 13 жовтня 2015 року ,
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 02 лютого 2018 року за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки,
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 20.08.2017 приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 , знаходячись у кімнаті квартири за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, діючи з корисливою метою, повторно таємно викрав мобільний телефон власниці марки «Ехрlау» моделі «RioPlay» чорного кольору (ІМЕI1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) з вмонтованими Сім-картками мобільних операторів «Лайф», на рахунку якої були кошти у сумі 15 грн., та «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 , на рахунку якої були кошти у сумі 40 грн.
Згідно довідки приватного підприємця ОСОБА_6 станом на 20.08.2017 року вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Ехрlау» моделі «RioPlay» становила 1200 грн., Сім-картки мобільного оператора «Лайф» - 25 грн., Київстар» - 25 грн.
Всього даною крадіжкою ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1305 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 20 серпня 2017 року в нічний час перебував в гостях у знайомої ОСОБА_5 , скориставшись її відсутністю викрав мобільний телефон «Ехрlау» чорного кольору, в якому були вмонтовані дві Сім-картки. Телефон обміняв на бронежилет. У вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, дав визнавальні показання в обсязі пред`явленого обвинувачення, ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позицій, з`ясувавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Учасникам судового провадження роз`яснено також, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За даних обставин суд приходить до висновку, що своїми умисними діями , направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння у розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого , не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості , обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винуватого: вину визнав повністю, негативно характеризується по місцю проживання , має на утриманні неповнолітню дочку, хворіє туберкульозом, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимості непогашені і не зняті у встановленому законом порядку, неодноразово відбував реальне покарання, вчинив новий корисливий злочин, і приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в місцях позбавлення волі, призначивши покарання в межах санкції статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності . Саме таке покарання суд вважає є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Призначаючи покарання суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 квітня 2018 року , який набрав законної сили, за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 ( трьох) років 1( одного) місяця позбавлення волі , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Нововолинського міського суду від 02 лютого 2018 року ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3( три) роки 3 (три) місяці , тому остаточне покарання йому за даним вироком слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, та враховуючи, що ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку, що до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Відносно строку відбування покарання суд зазначає наступне.
Обвинуваченому ОСОБА_4 вироком Нововолинського міського суду Волинської області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 21 березня 2018 року, однак згідно вироку Нововолинського міського суду від 02 лютого 2018 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України зараховано до строку відбуття покарання період перебування його під вартою з 21 грудня 2017 року, тому строк покарання останньому за даним вироком слід рахувати з 21 грудня 2017 року.

Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України , а саме : бронежилет конфіскувати в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання , призначеного за даним вироком та вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 квітня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 3 ( три) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі.
Обрати відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою , взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 грудня 2017 року.

Речові докази : бронежилет конфіскувати в дохід держави .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення . Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1