1-289/2003
1-в/465/301/18
У Х В А Л А
Іменем України

02.11.2018 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4

представника заявника- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда першої групи безтерміново, проживаючого: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України, суд,-

встановив:

заступник головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 звернувся в суд з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що з 06.10.2011 року ОСОБА_6 перебуває у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно постанови Кверцівського районного суду Волинської області від 08.08.2011 року, до якого застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В травні 2003р. ОСОБА_6 , перебуваючи у хворобливому стані, скоїв суспільно небезпечне діяння - наніс ножові поранення матері, від яких вона померла. Проходив судово-психіатричну експертизу з 08.03.2003р. по 16.04.2003р., в результаті якої комісія прийшла до висновку, що на даний час ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у виді епілепсії з недоумством, частими поліморфними судомними нападами та дисфоріями, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує примусового лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом.
ОСОБА_6 неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів, за своїм психічним станом потребував продовження примусових заходів медичного характеру. Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 20.01.2013р., 08.08.2013р., 24.01.2014р., 10.07.2014р., 29.12.2014р., 20.07.2015., 25.12.2015р., 02.06.2016р., 15.11.2016р., 16.05.2017р., 22.11.2017р., 23.05.2018р. примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були продовжені.
В судовому засіданні представник КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» заяву підтримав, просив її задоволити.

Захисник ОСОБА_4 при вирішенні заяви КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст.95 КК Українипродовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу», якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що згіднопостанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.08.2011 року, щодо ОСОБА_6 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_6 перебуває у КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» з 06.10.2011 року до даного часу.

Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 20.01.2013р., 08.08.2013р., 24.01.2014р., 10.07.2014р., 29.12.2014р., 20.07.2015., 25.12.2015р., 02.06.2016р., 15.11.2016р., 16.05.2017р., 22.11.2017р., 23.05.2018р. примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були продовжені.
23.10.2018р. ОСОБА_6 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які дійшли висновку, що ОСОБА_6 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді недоумства внаслідок епілепсії з частими судомними нападами, дисфоріями та сутінковими станами. У зв`язку з повною відсутністю критичного ставлення до свого психічного стану та скоєного, постійним ухиленням від вживання призначених ліків, періодичними агресивними спалахами та конфліктністю, зокрема й до свого батька за своїм психічним станом потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу і звичайним наглядом.

До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів № 69 від 23.10.2018 року, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.92-95 КК України, ст. 512, 514 КПК України, ст.ст.17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

ухвалив:
Заяву задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду першої групи, проживаючому: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1