Справа № 214/5286/18
1-кп/214/771/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001525, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2018 року щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у липні 2018 року, не будучи зареєстрованим, як суб`єкт господарської діяльності та будучи особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в порушення вимог ст.ст.1, 4, 6, 11 Закону України «Про металобрухт» незаконно організував пункт прийому, схову та збуту металобрухту в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого між балкою «Калетіна» та Криворізьким міським архівом за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Співдружності, 107а, що перебував у його фактичному володінні, де з моменту його організації по 24.07.2018 здійснював незаконний прийом металобрухту від місцевого населення та зберігав його з метою подальшого збуту.
24.07.2018 приблизно о 13-50 ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні вказаного вище гаражу, незаконно прийняв від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брухт чорних металів, маса якого визначена ОСОБА_3 на спеціально заготовлених вагах, у розмірі 3,8 кг. Далі, не витребувавши документи, що засвідчують особу ОСОБА_6 та не оформивши акт приймання сплатив останньому гроші у сумі 17 гривень, про що зробив запис в робочому зошиті.
Потім 24.07.2018 приблизно о 13-55 співробітниками поліції, в ході проведення санкціонованого обшуку у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого між балкою «Калетіна» та Криворізьким міським архівом за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих, виявлено та вилучено 83кг брухту чорних металів, які ОСОБА_3 незаконно прийняв від місцевого населення; зошит на 12 аркушів з записами прийому металобрухту; ваги (кантор) для визначення маси металобрухту, що приймався останнім; схов якого здійснювався ОСОБА_3 в приміщенні незаконно організованого пункту прийому металобрухту, а саме даного гаражу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.213 КК України, за ознаками здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно у липні 2018 року в приміщенні орендованого ним гаражу № НОМЕР_1 , що знаходиться між балкою «Калетіна» та Криворізьким міським архівом, він приймав металобрухт у населення. Таким чином назбирав 83 кілограми, але далі їх використати не встиг. Вирішив займатися такою діяльністю, оскільки не має коштів для існування, не працює, а пенсію тільки почав оформлювати. У вчиненому кається, просив суворо не карати.
Враховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.47).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий (том 2 а.с.36), на обліку у лікаря психіатра не перебував і не перебуває (том 2 а.с.47), з лютого 2007 року перебував під диспансерним наглядом у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Знатний з-під нагляду в серпні 2011 року через відсутність відомостей (том 2 а.с.48).
Таким чином, суд, враховуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, оскільки є всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Розглядаючи можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Виходячи із всіх встановлених у провадженні обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.213 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ 83 кг. брухту чорних металів, переданого на відповідальне зберігання ТОВ «МММ-Метал» в особі директора ОСОБА_7 передати в дохід держави (том 2 а.с.28).
Речові докази ваги (кантор) для зважування металобрухту та зошит на 12 аркушів з записами прийому металобрухту, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити (том 2 а.с.26).
Речовий доказ грошові кошти на загальну суму 17 гривень, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 залишити у розпорядженні останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися на власний розсуд (том 2 а.с.38).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Відповідно до вимог ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1