Справа № 579/1080/18
Провадження № 1-кп/576/225/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000162 від 15.05.2018 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

13.05.2018 р. ОСОБА_4 , шляхом зриву навісного замка, проник до сараю домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки викрав належні ОСОБА_5 газовий балон, вартістю 367 грн. та бурякорізку, вартістю 750 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши вказаними діями ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1117 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що він вирішив обікрасти свого сусіда. 13.05.2018 р. близько 12-ї години він через отвір у паркані проник до домоволодіння сусіда, що по АДРЕСА_2 і за допомогою молотка та фомки зірвав навісний замок у сараї, звідки викрав газовий балон та бурякорізку, які планував здати на брухт, але у подальшому видав працівникам поліції.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При встановлених обставинах та враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї провини і його деталізовані, логічні і послідовні покази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, думку потерпілого, викладену у його заяві про те, що не має претензій до обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який не працює, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра і нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно видав викрадене майно, за висновком органу пробації має середній ризик повторних злочинів та середній рівень небезпеки для суспільства і потребує покарання без ізоляції.

Суд визнає згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин же, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи все це, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, і водночас приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання, а тому останній на підставі ст. 75 КК України має бути звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Питання про розподіл процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України стягнувши з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

За змістом ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речового доказу вирішується судом тільки тоді, коли ці докази були надані суду. Оскільки під час судового провадження встановлено, що будь-які речові докази власне суду не передавались, так як і не передавалась відповідна розписка чи квитанція про їх зберігання, суд позбавлений можливості вирішити питання про їх долю.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та покласти на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України слідуючи обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 429 грн.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя