Дата документу 13.07.2018 Справа № 554/5319/18
Справа № 554/5319/18
Провадження № 1-кс/554/6343/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002216 від 11.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15; ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.07.2018 року о 03:05 год. за адресою: Шевченківський район в м. Полтава, бульвар Боровиковського буд.7., спрацювала сигналізація Укртелекому, при приїзді на адресу виявили ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався таємно викрасти кабель зв`язку. Матеріальний збиток нанесений Укртелекому встановлюється.
11.07.2018року відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 15; ч. 1 ст. 185 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002216.
Згідно протоколу огляду від 11.07.2018 в ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 було вилучено видані ним наступні речі:сумку з інструментами чорного кольору, ніж з металивий ручкою, вказані речі були визнані та приєднані в якості речових доказів.
Слідчий в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим не в повному обсязі доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на вилучені 11.06.2018 року в ОСОБА_4 речі, а саме: сумку з інструментами чорного кольору, ніж з металивий ручкою, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, які будуть зберігатися в Полтавському ВП ГУ НП в Полтавській області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1