Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1707/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000317 від 24.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.05.2018, близько 03 години 00 хвилин, по вул. Слобідська, поблизу домогосподарства №4, с. Гладковичі Овруцького району, ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на ділянці вказаної вулиці поблизу домогосподарства за місцем його проживання, який (автомобіль) перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 та поза волею і без попередньої згоди останнього, не маючи а ні дійсного, а ні уявного права на користування зазначеним транспортним засобом, через незачинені дверцята проник до його салону.

Після цього, ОСОБА_4 за допомогою підібраної в салоні автомобіля викрутки завів двигун автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 та разом з ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_4 , керуючи ним, розпочав та продовжив рух до домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де в подальшому залишив його (автомобіль) на узбіччі вулиці поблизу зазначеного домогосподарства.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав суду, що 24 травня цього року до нього додому прийшли хлопці: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Вони відпочивали, ОСОБА_10 з ОСОБА_11 випивали. Потім ОСОБА_11 і ОСОБА_12 заснули. Цурка запропонував піти до нього додому щоб взяти продуктів, на що він запропонував поїхати машиною ОСОБА_11 . ОСОБА_11 спав, то дозволу у нього вони не питали. Він завів машину викруткою, яка була у підлокітнику. Знав, що машина заводиться саме так, бо раніше ОСОБА_11 йому сам показував, коли вчив керувати автомобілем. Вдвох з ОСОБА_13 поїхали до нього додому, він взяв харчі, хотіли їхати назад, але, оскільки в машині закінчився бензин, вони залишили її на узбіччі і додому пішли пішки. Приблизно о 5 годині ранку вони позасинали, а коли прокинулися, то вже були працівники поліції. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що з обвинуваченим він перебуває у дружніх стосунках. В той вечір, як вказано в обвинувальному акті, вони сиділи у ОСОБА_4 вдома, випивали. Він заснув. Коли вранці прокинувся, машини не було. Хлопці спали. Коли він намагався з`ясувати у них, де машина, вони спросоння говорили, що не брали. Тоді він викликав поліцію. Автомобіль знайшли. Матеріальну шкоду йому відшкодовано, претензій до ОСОБА_4 не має, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розглянувши справу у межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, також дані про його особу. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи позитивну характеристику на обвинуваченого за місцем його проживання, відсутність судимостей, відшкодування шкоди в повному обсязі, відсутність претензій з боку потерпілого, щире каяття обвинуваченого та усвідомлення ним протиправності та наслідків своєї поведінки, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Цивільний позов потерпілим в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази - автомобіль ВАЗ 2105 р.н. НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Овруцького ВП, викрутку - повернути власнику ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що повернуто під розписку власнику ОСОБА_5 залишити останньому.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1