Справа № 740/1336/18
Провадження № 1-кп/740/207/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2017 року близько 04-30 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажиром ОСОБА_6 , рухаючись вулицею Шевченка міста Ніжина внапрямку залізничного вокзалу, поблизу будинку №113 не виконав вимоги п/п «б» п.2.3 та 13.3 з урахуванням визначень термінів «безпечний інтервал» та «дорожня обстановка» п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: під час випередження автобуса марки «РУТА-19», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проявив неуважність та не обрав безпечного інтервалу між боковими частинами відповідних транспортних засобів, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «РУТА-19», унаслідок якого пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді полі травми: закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забійно-рваної рани тім`яної ділянки справа, закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа та зліва, яка ускладнилась правобічним гемопневмотораксом та гемоплевритом зліва, забою серця, закритої травми живота, забою передньої черевної стінки та забійної рани правого ліктьового суглобу, які згідно висновку експерта відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю. У вчиненому щиро кається, просить застосування щодо нього амністію відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення його від відбування призначеного судом покарання в зв`язку з тим, що він має на утриманні неповнолітню дитину, дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої не позбавлений батьківських прав.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про застосування відносно обвинуваченого Закону «Про амністію».

Крім визнання вини обвинуваченою, його вина підтверджується також іншими доказами, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доказана повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв*язки, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також досудову доповідь органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі пункту «в» статті 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов*язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, можуть бути звільнені особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно якої він не позбавлений. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 13 липня 2017, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.Амністія до нього не застосовувалась.
Таким чином, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі пункту «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта в сумі 2474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) грн. 00 коп. на користь держави.

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «РУТА 19» реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_9 , - залишити у його власності;

автомобіль марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському ВП ГУНП, - повернути законному володільцю ОСОБА_10 .

Арешт накладений на автомобіль марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - скасувати.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1