Справа № 172/773/18
Провадження № 1-кп/172/97/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000768 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, має середню-спеціальну освіту, не працює, військовозобов`язаний, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В
04 листопада 2017 року близько 12.00 години ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням у житло та застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, прибули до домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний спільний намір, направлений на викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, ОСОБА_5 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою групою осіб, через незачинені двері проникли до будинку ОСОБА_4 , де ОСОБА_5 , побачивши потерпілого, з метою реалізації свого злочинного умислу та подолання можливого опору з його боку, кочергою, яку знайшов в будинку, наніс один удар по спині потерпілого не спричинивши йому тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_5 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, достовірно усвідомлюючи, що їх дії є кримінально караними, розуміючи характер наслідків та бажаючи їх настання, будучи об`єднаними єдиним умислом, на очах у потерпілого ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_6 відкрито заволоділи бензопилою Foresta моделі FA 40S, металевою сокирою, металевим колуном та, маючи повну можливість розпорядитись викраденим майном, залишили місце вчинення злочину, чим завдали потерпілому матеріального збитку на загальну суму 2 081,34 грн.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, у скоєному каявся, пояснив, що в той день він перебував у стані алкогольного сп`яніння разом з ОСОБА_7 . Прийшовши додому до останнього вони побачили там ОСОБА_4 , який спав у будинку. Він подумав, що той проник до будинку з поганими намірами та обухом сокири кілька разів ударив потерпілого по спині чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому лопатки. Той пішов додому. Через деякий час вони з ОСОБА_7 пішли до ОСОБА_4 додому з метою забрати у нього сокиру. Зайшли до будинку та він узявши кочергу наніс один удар по спині потерпілого щоб залякати його. Після цього вони забрали бензопилу, сокиру, колун та покинули будинок. На даний час з потерпілим примирився. Кримінальне провадження за фактом заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості закрите судом у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Він відшкодовує витрати на лікування потерпілого, неофіційно працює, не вживає алкоголю. Просив суворо не карати оскільки у скоєному кається.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та повне визнання вини.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, пом`якшуючі вину та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На досудовому розслідуванні проведено судово-товарознавчу експертизу, витрати на яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлено. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 300 (триста) гривень.
Речові докази: бензопилу Foresta моделі FA 40S, металеву сокиру та металевий колун повернути потерпілому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1