Провадження №1-кс/760/1286/18
Справа №760/1419/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 11.08.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ТОВ «РАМВІС ЛЮКС» (код 41112590) - № НОМЕР_1 , ТОВ «ТЕРРА ОПТИМУС» (код 35564444) - № НОМЕР_2 , відкритих у АТ «ОТП БАНК» (300528, м. Київ, вул. Жилянська, 43).

Прокурор обґрунтував дане клопотання тим, що Київською місцевою прокуратурою №9, в порядку процесуального керівництва, особисто проводяться слідчі (розшукові) та процесуальні дії у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 11.08.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Разом з тим, незважаючи на покладений обов`язок доведення існування підстав для накладення арешту прокурор у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом

Отже, обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для задоволення клопотання про накладення арешту покладено на особу, яка подала дане клопотання.
Враховуючи вищевикладене вбачається, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про накладення арешту, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання, що є підставою, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, для відмови в задоволенні такого клопотання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 11.08.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1