ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 р.
м. Київ
Справа № 314/38/15-к

Провадження № 51-2026 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженої на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Запоріжжя, без визначеного
місця проживання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватою в тому, що вона 23 жовтня 2014 року, знаходячись у тимчасовій споруді для проживання, розташованій на ділянці, що входить до території Матвіївської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, в якій проживав ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, що виникла на ґрунті раптових особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення смерті ОСОБА_8 нанесла останньому не менше 10 ударів у голову фрагментом цеглини й обухом сокири та не менше 2 ударів лезом сокири в спину, спричинивши потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, від яких він помер.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями до неї засуджена ОСОБА_6 , не погоджуючись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та її особі, просить їх скасувати та призначити новий судовий або апеляційний розгляд. Свої вимоги засуджена мотивує тим, що судові інстанції невірно кваліфікували її дії за ч. 1 ст. 115 КК України, так як умислу на вбивство ОСОБА_8 у неї не було. Посилається на те, що її дії мають бути кваліфіковані за ст. 118 КК України, оскільки вона перебувала в умовах необхідної оборони, захищаючись від неправомірних дій потерпілого. Засуджена зазначає про здійснення щодо неї фізичного та психологічного тиску з боку органу досудового розслідування. Крім того, вважає, що призначене судом покарання є занадто суворим.
Позиції учасників судового провадження
Засуджена та захисник підтримали подану касаційну скаргу.
Прокурор підтримав частково касаційну скаргу засудженої, просив призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Положенням ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з дотриманням ст. 94 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Однак цих вимог закону суд апеляційної інстанції під час перегляду вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 не дотримався.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджена, не погоджуючись із вироком суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, подала апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій, із наведенням відповідних обґрунтувань, просила перекваліфікувати її дії з ч. 1 ст. 115 на ст. 118 КК України та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Крім того, засуджена у поданій апеляційній скарзі зазначала про нерозглянуті судом першої інстанції подані нею скарги та про вчинення на неї тиску з боку працівників правоохоронного органу під час досудового слідства.
Суд апеляційної інстанції, зазначивши коротко в мотивувальній частині ухвали доводи апеляційної скарги засудженої, належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив її скаргу без задоволення.
Обґрунтовуючи свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції послався на докази, надані стороною обвинувачення та враховані судом першої інстанції. Проте ці докази суд апеляційної інстанції лише перерахував, не проаналізувавши їх та не давши їм належної оцінки з точки зору належності, допустимості та достатності.
Також суд апеляційної інстанції жодним чином не перевірив доводи ОСОБА_6 про застосування щодо неї недозволених методів слідства, зокрема, при проведенні слідчого експерименту, та не спростував їх з наведенням достатніх мотивів.
Натомість здійснення такої перевірки є вкрай важливою в контексті дотримання положень ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та її результат буде мати вплив на оцінку зібраних доказів на предмет їх допустимості.
Наведене свідчить про те, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а тому підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового апеляційного розгляду суд має перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі засудженої та доповненнях до неї, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність, і відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3