Справа № 128/1083/18
УХВАЛА

31 липня 2018 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі- ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора- ОСОБА_3 , представника виправної колонії- ОСОБА_4 , засудженого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 року до Вінницького районного суду Вінницької області поступила заява засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. В його клопотанні просив не відмовити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд відмовити в задоволенні заяви, оскільки вважає, що ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, в 2018 році має одне не погашене стягнення, по місцю відбування покарання характеризується негативно.

Представник СВК №81 ОСОБА_4 при вирішенні заяви поклався на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свою заяву у повному обсязі, просив її задовольнити, суду зазначив, що на даний час зробив висновки та став на шлях виправлення.

Вислухавши пояснення засудженого, міркування прокурора, представника установи, дослідивши матеріали особистої справи засудженого та даної справи, суд вважає клопотання засудженого ОСОБА_5 є необґрунтованим та таким, що підлягає відмові в задоволенні.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 81 КК до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що громадянин ОСОБА_5 , є раніше неодноразово судимою особою, а саме:

1. 28.08.1996 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст. ст. 86 ч. 1, 44, 98 ч. 1, 44, 42 КК Україні до 2 років і 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.02.1999 року після закінчення строку відбування покарання.
2.15.06.2001 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст. ст. 140 ч.2, 45 КК України до 4 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 3 роки та штраф 800 гривень.
3.30.09.2002 року Одеським обласним судом за ст. ст. 115 ч. 2, п.6 12, 187 ч. 4, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до 11 років позбавлення волі. Звільнений 04.11.2011 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 10 днів.
4. 18.10.2013 року Овідіопільским районним судом Одеської області за ст. ст. 187 ч. 2, 289 ч. З, 70 ч.1 КК України до 7 років і 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою з 04.05.2013 року по 18.11.2013 року.
Згідно характеристики уповноваженої особи СВК -81 від 10.05.2018, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 04.05.2013 року. Рішенням комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб засуджених до позбавлення волі в Одеській області (Протокол № 50 від 11.12.2013 року) засудженому ОСОБА_5 визначено установу максимального рівня безпеки з триманням у звичайних жилих приміщеннях. В державну установу «Ладижинська виправна колонія № 39» прибув 26.12.2013 року із СІЗО м. Ізмаїл де за порушення режиму утримання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, заходи заохочення не застосовувалися. За час відбування покарання в державній установі «Ладижинська виправна колонія № 3» характеризував себе позитивно, за порушення встановленого порядку відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 1 раз поміщався в ДІЗО та 3 рази заохочувався адміністрацією установи. Рішенням комісії (Протокол № 15 від 10.08.2017 є доцільне переведення із звичайних жилих приміщеннях установи максимального рівня безпеки до установи середнього рівня безпеки). В державну установу «Стрижавська виправна колонія № 81» прибув 12.10.2017 року де характеризується негативно, за порушення встановленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, має 1 заохочення. Засуджений ОСОБА_5 працевлаштований в бригаді № 8Д в якості підсобного робітника. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, та робить належні висновки для себе позитивної спрямованості. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення». Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з мамою, братом та сестрою шляхом листування та телефонних переговорів, побачень та передач не мав. Вину в скоєному злочині за вироком суду визнав повністю. Під час відбуванню покарання в державній установі «Ладижинська виправна колонія №39» за формальними ознаками підлягав застосуванню ст. 101 КВК України (переведення із звичайних жилих приміщеннях установи максимального рівня безпеки до установи середнього рівня безпеки) по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 20.05.2016 року (Протокол № 10 від 26.05.2016 року комісією відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України, як засудженому, що не стає на шлях виправлення). Під час відбуванню покарання в державній установі «Ладижинська виправна колонія №39» за формальними ознаками підлягав застосуванню ст. 82 КВК України (заміна не відбутої частини покарання більш м`яким) по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 30.07.2017 року (Протокол № 13 від 10.06.2017 року комісією відмовлено в застосуванні ст. 82 КВК України, як засудженому, що не стає на шлях виправлення). Застосуванню ст. 81 КВК України (умовно-достроковому звільненню) за формальними ознаками підлягає по відбуттю 3/4 частини строку покарання - 04.03/2018 року.(Протокол №10 від 15.03.2018 року комісією установи відмовлено у застосуванні ст.81 КК). На профілактичному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки начальника відділення СПС від 10.05.2018 про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_5 судом вбачається наявні у нього 6 дисциплінарних стягнень, а саме: постанова б/н від 02.12.2013 року - попередження - завісив оглядове вічко в камері; постанова б/н від 06.10.2014 року - 15 діб ДІЗО - вживав спиртні напої; постанова б/н від 13.10.2014 року - догана - порушення правил внутрішнього розпорядку установи; постанова б/н від 28.02.2015 року - догана - порушення правил внутрішнього розпорядку установи; постанова б/н від 16.10.2015 року - сувора догана - порушення правил внутрішнього розпорядку установи; постанова б/н від 12.01.2018 року - попередження - відсутній на поіменній перевірці засудженихта 4 заохочення, а саме: постанова б/н від 22.07.2016 року - подяка - за зразкову поведінку та ставлення до праці; постанова б/н від 02.03.2017 року - подяка - за зразкову поведінку та ставлення до праці; постанова б/н від 27.07.2017 року - подяка - за дотримання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці; постанова б/н від 10.01.2018 року - подяка - за дотримання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Отже, відмовляючи у задоволені клопотання засудженого, суд виходить з того, що засуджений ОСОБА_5 є неодноразово судимою особою; раніше звільнявся судом умовно-достроково від відбування призначеного покарання за попереднім вироком суду 30.09.2002 року за вчинення умисних особливо тяжких злочинів (ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК), але висновків не зробив, не оправдав надану довіру суспільства та суду , знову вчинив тяжкі умисні злочини та 18.10.2013 року вироком Овідіопільского районного суду Одеської області за ст. ст. 187 ч. 2, 289 ч. 3, 70 ч.1 КК України засуджений до 7 років і 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
За місцем відбування покарання СВК-81 зарекомендував себе з негативної сторони; за час відбування покарання отримав 6 дисциплінарних стягнень та 4 заохочення, останнє з яких 10.01.2018 року, тобто у нього наявне одне не зняте дисциплінарне стягнення.

Засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований в 2017 році 3 місяці, в 2018 році - 3 місяці та отримував відповідну заробітною плату.
Також, суд приймає до уваги, що засудженому, ухвалою суду від 11.03.2016, згідно ст.72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою з 04.05.2013 року по 18.11.2013 року, з розрахунку -один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк призначеного покарання за вироком був перерахований, та кінець якого припадає на 20.12.2019 року, що на розсуд суду, є свого роду покращенням його становища як засудженого.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не довів перед судом, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці , він став на шлях виправлення.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, Суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області на протязі 7 діб з дня тримання її копії.

Суддя: