Справа № 177/1365/17
Провадження № 1-кп/177/30/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001114 від 20.06.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, освіта середня, не одружений, дітей не має, не працює, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 19 червня 2017 року в нічний час знаходився за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_1 , разом з бабусею ОСОБА_6 та її співмешканцем ОСОБА_7 . Приблизно о 23.40 год. в цей день під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_3 один удар правою долонею в ділянку голови ліворуч, після чого обхватив його лівою рукою за шию, підтягнув до себе та почав утримувати у такий спосіб.

Поведінка ОСОБА_7 викликала у ОСОБА_3 гостру неприязнь до нього та умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 взяв кухонний ніж, який лежав на столі в цій же кухонній кімнаті, таким чином підшукавши знаряддя злочину, та діючи з метою умисного спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, проявляючи агресію, посилену станом образи, приблизно о 23.50 годин 19 червня 2017 року умисно із значною силою, утримуючи в лівій руці кухонний ніж, завдав ОСОБА_7 , який стояв звернутий до нього обличчям, одного удару клинком ножа в ділянку живота, не переслідуючи за мету спричинити смерть потерпілому, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням тонкої кишки та брижі сигмоподібної кишки, яке за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння. Після цього ОСОБА_3 припинив свої злочинні дії та, забравши знаряддя злочину ніж, пішов з місця скоєння злочину, а потерпілого ОСОБА_7 з колото-різаним поранням госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», де йому було надано належну медичну допомогу.

Своїми умисними діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину визнав частково, пояснивши, що в червні 2017 року він проживав в с. Вільне за вказаною адресою разом з бабусею ОСОБА_6 та її співмешканцем ОСОБА_7 . Протягом усього їх спільного проживання (близько 4 місяців) у них були неприязні стосунки, потерпілий часто перебував в стані алкогольного сп`яніння, весь час принижував та ображав його, намагався «навчити життю». 19.06.2017 ввечері він повернувся додому, де знаходилася його бабуся ОСОБА_6 та в них виник конфлікт, розпочалася сварка на кухні. В цей час додому з роботи повернувся ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 зробив йому зауваження, на яке він не відреагував, після чого потерпілий схопив його голову правою рукою, пригнув, утримуючи захватом за шию, почав душити. В цей час він відчув, що втрачає свідомість, та вільною рукою на кухонному столі, знайшов якийсь предмет, як потім він зрозумів ніж, та наніс ним один удар в живіт ОСОБА_7 , який відразу ж його відпустив. Утримуючи ніж в руці, він вибіг з квартири, на першому поверсі сів на велосипед та поїхав. Через деякий час він в полі викинув ніж. Стверджує, що в момент коли він наносив удар потерпілому, він перебував в шоковому стані, сильно хвилювався та його дії були направлені лише на те, щоб відбитися від захвату потерпілого, оскільки боявся за своє життя.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, винуватість ОСОБА_3 підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що деякий час близько півроку він перебував в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 та проживав в її квартирі по АДРЕСА_2 . З онуком співмешканки ОСОБА_3 , який також проживав разом з ними, в нього були негативні стосунки, оскільки останній його не слухав, агресивно поводився, весь час намагався провокувати сварки, бабі не допомагав, гроші на продукти харчування не надавав. 19.06.2017 він приїхав з роботи та, піднімаючись в квартиру, почув сварку між співмешканкою та ОСОБА_3 . Увійшовши до квартири, на кухні він двічі зробив зауваження ОСОБА_3 про те, що той брав його речі. ОСОБА_3 не відреагував на його слова, а тому він попередив, що вдарить, на що ОСОБА_3 почав його провокувати, кричати, щоб вдарив. Щоб заспокоїти ОСОБА_3 , він один раз долонею вдарив його по обличчю, після чого лівою рукою схопив його за шию, обличчям притиснув до грудей, нахилив донизу та утримував його в такому положенні приблизно 20 сек. В цей час відчув холод внизу живота та відпустив ОСОБА_3 , який відразу ж втік з квартири. Лише побачивши рану, він зрозумів, що ОСОБА_3 вдарив його ножем. ОСОБА_6 викликала швидку допомогу та його відвезли до лікарні. ОСОБА_3 весь цей час був відсутній, допомогу не надав.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона тривалий час була сусідкою ОСОБА_6 , проживали в одному будинку. Підтвердила, що в квартирі ОСОБА_6 часто відбувалися скандали між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , при цьому ініціаторами сварок були обидва. ОСОБА_3 принижували, намагалися вижити з квартири, оскільки він заважав бабусі та її співмешканцю. В червні 2017 року, точної дати вона не пам`ятає, близько 00.00 год. вона також почула з квартири сусідів крики та сварку, однак ніхто не звернув на це увагу, оскільки такі події відбувалися там дуже часто. Пізніше до неї в квартиру прийшли працівники поліції та повідомили, що у ОСОБА_7 ножове поранення, яке начебто наніс ОСОБА_3 . ОСОБА_7 був госпіталізований.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтвердила про тривалі неприязні стосунки між її співмешканцем ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_3 .. Вказувала, що ініціатором сварок здебільшого був ОСОБА_3 , який без дозволу використовував речі ОСОБА_7 Повідомила, що в день, коли відбувалися вказані події, вона повернулася з роботи близько 17.00 год., потім по черзі прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та вони всі разом розпивали спиртні напої. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 виникла сварка, продовження якої вона не чула, оскільки пішла відпочивати. Через деякий час її розбудив ОСОБА_7 та попросив викликати швидку медичну допомогу, повідомивши, що ОСОБА_3 вдарив його ножем в живіт. В цей час онука в квартирі не було, як вона потім дізналася він зняв з другого поверху велосипед та поїхав.

Згідно протоколу огляду місця події від 20.06.2017 з фото таблицею встановлене місце вчинення злочину в квартирі АДРЕСА_1 та в присутності понятих зафіксована обстановка на місці події, з підлоги кухні вилучена застилка сірого кольору, яка упакована до спеціального пакету №3283906 (а.с. 4-9 т.2).

ОСОБА_3 стверджував, що добровільно вказав місце, де він викинув ніж, який був знаряддям злочину. Вказане місце 20.06.2017 оглянуто та в присутності понятих на ділянці місцевості, розташованій поблизу руху автодороги Н-11 по вул. Окружній на газоні з трави виявлено предмет схожий на ніж, який складається з руків`я з пластику та леза, який вилучено та поміщено до спец пакету № 0905962 (а.с. 10-17 т.2).

Вилучені в ході протоколів огляду предмети застилку сірого кольору та ніж, згідно постанови слідчого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 20.06.2017 визнані речовими доказами (а.с. 27 т.2). Однак в подальшому застилка для підлоги сірого кольору виключена із числа речових доказів, згідно постанови слідчого від 06.07.2017, оскільки при проведенні судової імунологічної експертизи висновок №119 від 05.07.2017, наявність крові на ній не встановлена (а.с. 102, 98-101 т.2).

Слідчий Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 в ході огляду, зафіксованого в протоколі від 30.06.2017 оглянув предмет, поміщений в пакет №0905962 та встановив, що вказаний предмет є ножем з руків`ям чорного кольору, довжина якого складає 18 см, руків`я 10 см, лезо 8 см, ширина леза 1,5 м, а також виявив на лезі ножа слабо видимі плями бурого кольору. Після огляду вказаний ніж упакований до спеціального експертного пакету національної поліції України № 0007165 (а.с.104, 105-106 т.2).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1168 від 18.07.2017, призначеної на підставі постанови слідчого від 12.07.2017 року (а.с. 115 т.2), у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням тонкої кишки, брижки сигмоподібної кишки, яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, давність виникнення якого може відповідати 19.06.2017. Ушкодження виникли від ударної дії плескатого колюче-ріжучего предмету, яким міг бути клинок ножа, або любий предмет з таким ж властивостями (а.с. 117-118 т.2).

На підставі постанови прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 від 23.06.2017 у ОСОБА_3 відібрані біологічні зразки крові, при дослідженні яких згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 113 від 26.06.2017 визначено, що кров ОСОБА_3 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 67, 68, 69, 71-72 т.2).

Також на підставі постанови прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 від 23.06.2017 у ОСОБА_7 відібрані біологічні зразки крові, при дослідженні яких згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 117 від 29.06.2017 визначено, що кров ОСОБА_7 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 73, 74, 75, 77-78 т.2).

Згідно висновку судово-медичної цитологічної експертизи №838 від 24.07.2017, проведеної на підставі постанови слідчого від 30.06.2017 (а.с. 107 т.2), на клинку ножа, представленого на дослідження (поміщеного до спец пакету №0007165), встановлена наявність крові та визначений білок людини. Кров в слідах на клинку ножа могла походити від потерпілого ОСОБА_7 , або сліди крові могли утворитися за рахунок змішування її від декількох осіб з різними сполученнями виявлених антигенів, і в цьому випадку не виключається можливість домішку крові в слідах від ОСОБА_3 (а.с.109-112 т.2).

Згідно протоколу слідчого експерименту 24.07.2017 з фото таблицею (а.с. 121-124, 125-127 т.2) , ОСОБА_3 в присутності понятих розповів та показав на місці вчинення кримінального правопорушення про обставини спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, при цьому вказував, що події відбувалися на кухні. ОСОБА_7 в ході конфлікту між ними, наніс йому один удар долонею в область правого вуха. Після чого схопив його ззаду правою рукою за шию та почав душити. Намагаючись вирватися, ОСОБА_3 вивернувся повернувшись обличчям до ОСОБА_7 , та в цей час зі столу правою рукою схопив якийсь предмет та вдарив ОСОБА_7 в живіт знизу вверх. Після цього ОСОБА_3 пояснив, що він вийшов з квартири, на велосипеді поїхав в напрямку міста Кривий Ріг, де в районі вул. Окружної в полі викинув ніж, який весь цей час тримав в руці.

Аналогічні покази ОСОБА_3 надав в ході слідчого експерименту від 24.07.2017, який був проведений в присутності понятих та за участі судового експерта ОСОБА_10 біля будівлі бюро СМЕ, та продемонстрував аналогічний механізм спричинення тілесних ушкоджень (а.с. 130-132 т.2).

Потерпілий ОСОБА_7 також в ході слідчого експерименту 25.07.2017, який був проведений біля КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» в присутності понятих, розказав про події, які мали місце 19.06.2017 року за адресою АДРЕСА_1 та продемонстрував механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .. При цьому він розповів, що в ході конфлікту між ним та ОСОБА_3 наніс йому один удар долонею правої руки в ліве вухо. Потім взяв його лівою рукою за шию та почав утримувати, прижимаючи до себе. В цей час ОСОБА_3 лівою рукою взяв зі столу ніж та ударив його в живіт знизу вверх (а.с. 138-140 т.2).

Для встановлення відповідності механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 обставинам, вказаним ОСОБА_3 та потерпілим в ході проведення вищезазначених слідчих експериментів слідчим 25.07.2017 призначена додаткова судово-медична експертиза, згідно висновку №1254 від 27.07.2017, визначено, що ушкодження у потерпілого могло виникнути як при механізмі указаному ОСОБА_3 , так і при механізмі указаному ОСОБА_7 (а.с. 143-144 т.2).

При проведенні одночасного допиту потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_3 27.07.2017, останній вказав, що міг помилятися якою рукою тримав його ОСОБА_7 та якою рукою він наніс потерпілому удар ножем. При цьому сторона захисту звернула увагу, що ОСОБА_7 стверджував, що йому відомо скільки часу потрібно удушувати людину, щоб виник спазм і цей час складає 30-35 секунд, однак ОСОБА_3 він утримував близько 20 секунд, при цьому на годинник він не дивився, умислу задушити ОСОБА_12 у нього не було, за горло він його не душив, а утримував його за шию, передавивши сонну артерію (а.с. 147-148 т.2).

Отже дослідивши в сукупності належні та допустимі докази, а саме покази свідка ОСОБА_8 , протоколи огляду місця події, протокол огляду знаряддя злочину, протоколи слідчих експериментів, висновки експертиз, судом встановлено, що 19.06.2017 за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник конфлікт на ґрнуті тривалих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_3 один удар долонею руки в область лівого вуха, після чого лівою рукою захватив ОСОБА_3 за шию та утримував його. В цей час ОСОБА_3 зі столу взяв ніж та наніс ОСОБА_7 один удар ножем знизу вверх в область животу, внаслідок чого потерпілому спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

При цьому суд визнає свічення свідка ОСОБА_6 в частині того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розпивали разом спиртні напої та вона не була очевидцем сварки між ними, неналежним доказом, оскільки він суперечить свідченням як потерпілого ОСОБА_7 так і обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Оцінюючи позицію сторони захисту щодо спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому з метою захисту, а також в стані сильного душевного хвилювання, що тягне за собою зміну правової кваліфікації злочину з ч.1 ст. 121 КК України на ст.. 123 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне у стані сильного душевного хвилювання) слід зазначити наступне.

Згідно ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Пленуму Верховного суду України у своїй постанові від 26 квітня 2002 року № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» зазначив, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Судом встановлено, що згідно показів учасників судового розгляду та свідків, між обвинуваченим та потерпілим були наявні тривалі неприязні стосунки, при цьому ініціаторами конфлікту були як ОСОБА_7 так і ОСОБА_3 . Вказані події мали місце в квартирі, де вони обидва проживали на момент вчинення злочину, були знайомі з її обстановкою та знали місце розташування предметів. Свідчення ОСОБА_3 в тій частині, що ОСОБА_7 його душив та він втрачав свідомість спростовуються висновком судово-медичної експертизі від 22.06.2017 №1018, згідно якого на тілі ОСОБА_3 малася подряпина завушної області ліворуч, яка виникла від тупого твердого предмета по типу протягнення, що відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с. 31-32 т.2). Будь-яких слідів удушення, саден та синців на шиї чи в області горла у нього не виявлено. ОСОБА_3 не намагався уникнути сварки, яка виникла через зауваження ОСОБА_7 , а почав провокувати останнього зі словами «вдар мене», а потім коли ОСОБА_7 утримував його за шию, взяв зі столу ніж та наніс спрямований удар знизу вверх в область живота. Обвинувачений ОСОБА_3 , на думку суду, мав певну можливість уникнути розвиненню конфлікту, однак застосував неадекватні нападу засоби захисту, які потягли за собою тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 121 КК України, характеризується умисною виною, умисел при цьому може бути як прямим, так і непрямим, винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого і бажає або свідомо припускає її настання.

Аналіз досліджених в судових засіданнях доказів з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, свідчить саме про наявність умислу обвинуваченого ОСОБА_3 на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Не знайшла свого підтвердження і позиція обвинуваченого про спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Беручи до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України викладені в ч.1 п.23 Постанови від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

За змістом закону стан сильного душевного хвилювання - це стан фізіологічного афекту, що раптово виник і являє собою короткочасну інтенсивну емоцію, яка домінує в свідомості людини, котра значною мірою втрачає контроль над своїми діями і здатність керувати ними. Під фізіологічним афектом в науковій літературі розуміють такий, що раптово виникає, відносно короткочасний, інтенсивний та бурхливий емоційний процес вибухового характеру, що є реакцією на сильний зовнішній збудник і може дати непідкорену свідомому вольовому контролю розрядку дії. Звуження свідомості призводить до зниження здатності особи усвідомлювати свої дії та керувати ними. Однак, стан фізіологічного афекту повністю не позбавляє особу спроможності усвідомлювати свої дії та ( або) керувати ними.

В той же час таких обставин судом не встановлено.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 29.06.2017 № 119, ОСОБА_3 будь-яким хронічним психічним захворюванням в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення не страждав та в теперішній час не страждає, виявляв змішаний розлад особистості та за своїм психічним станом міг оцінювати свої дії та керувати ними, в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с. 82-88 т.2).

Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, змагальність сторін тощо, створив всі необхідні і можливі умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів.

Сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.. 332 КПК України будь-яких клопотань про призначення додаткових експертиз не заявили.

Отже, виходячи із аналізу досліджених доказів, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обговорюючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочин тяжкий, характеристику особи обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра, вину визнав частково, стверджуючи, що не бажав настання таких наслідків, за місцем мешкання характеризуються задовільно. Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, в ході судового розгляду не встановлено.

Крім того при призначенні покарання суд приймає до уваги обставини, які призвели до вчинення злочину, а саме поведінку самого потерпілого ОСОБА_7 , який вчинив фізичне насильство над обвинуваченим, будучи в стані алкогольного сп`яніння, тим самим спричинив образу останньому, викликавши негативне відношення до нього з боку обвинуваченого ОСОБА_3 . Судом також взята до уваги позиція потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого. При таких обставинах суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі, однак із застосуванням положень ст.. 75, 76 КК України, оскільки суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити згідно вимог ст.. 100 КПК України, а саме знаряддя злочину - знищити.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ ніж з нашаруванням речовини темно-коричнього кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: