Справа № 492/357/18
Провадження № 1-кп/492/86/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 07.01.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області, цигана, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.12.1997 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, в силу ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку строком на 1 рік в частині основного покарання;
- 10.05.2000 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його індивідуальною власністю;
- 07.05.2003 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 153 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 07.12.2007 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 29.12.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, щодо якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 22 травня 2018 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, та звернулась до суду з відповідним клопотанням, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: обвинувачений скоїв тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказали на те, що ризики, які вказані прокурором не доведені.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, але звернулася до суду з письмовою заявою про проведення судового засідання без її участі. У зв`язку з поданою потерпілою заявою, суд, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, вважав за можливе провести судове засідання без участі потерпілої.
Розглянувши подане прокурором клопотання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання прокурора, при вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд з врахуванням наведених вище вимог закону, доводів учасників процесу, виходячи з конкретних обставин справи, характеру інкримінованого останньому діяння, з врахуванням і того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину; з врахуванням і соціальних зв`язків ОСОБА_5 , який виявляє низьку соціальну адаптацію, оскільки до затримання не був працевлаштований, не має офіційної реєстрації місця проживання, не мав стабільного доходу для існування та стійких соціальних зв`язків, з врахуванням того, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, що свідчить про його стійку асоціальну позицію, суд вважає, що продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду зважаючи на тяжкість санкції статті за пред`явленим йому обвинуваченням; вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначені обставини свідчать також про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної протиправної поведінки обвинуваченим, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд погоджується з доводами захисника-адвоката ОСОБА_4 , що ризиків вказаних прокурором у виді тиску обвинуваченим на потерпілу та свідків, на сьогоднішній день немає, оскільки свідки та потерпіла вже допитані в судовому засіданні.
Отже, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від суду та продовжити злочинну діяльність.
Встановлені судом ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і вважає що слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком на два місяці, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
За переконанням суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникнення ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.
З огляду на вищезазначене, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, враховуючи, що передбачені ст. 177 КПК України та доведені у даному кримінальному провадженні ризики не знизились і не відпали, суд приходить до висновку про суспільний інтерес у подальшому триманні обвинуваченого під вартою, що переважає над його особистими інтересами, так як судовий розгляд у кримінальному провадженні не завершено та жоден більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 331, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, з 17 травня до 17 липня 2018 року.
Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою закінчується 17 липня 2018 року.
Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області