Справа № 489/2423/17
Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/117/2018
У Х В А Л А

18 липня 2018 р.
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До теперішнього часу судове слідство по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, не закінчено.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою закінчується 06.08.2018 року.
Прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заявили суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений повністю визнав вину, всі матеріали справи досліджені.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що в клопотанні захисника та обвинуваченого необхідно відмовити, а клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні трьох корисливих злочинів, один з яких є насильницьким тяжким, раніше неодноразово судимий, не працює та не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем реєстрації не проживає та фактичного місця проживання не має, ухилявся від суду, в зв`язку з чим неодноразово піддавався примусовому приводу, а отже ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме вчинення нового злочину та переховування від суду - не зменшилися. Таким чином, суд вважає, що інший менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити до 15.09.2018 року.
В клопотанні захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1