АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/2133/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1318/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосовано у відношенні підозрюваного ОСОБА_8
запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)".
Строк тримання ОСОБА_8 під вартою рахувати з 14 серпня 2018 року по 12 жовтня 2018 року.
Визначено розмір застави - 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 46025 грн 00 к.
У разі внесення застави звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися за межі Зміївського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду.
У разі невиконання обов`язків ОСОБА_8 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.
Як зазначено в ухвалі, старший слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_6 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 14.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 .
Як вбачається з клопотання слідчого досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, за наступних обставин: 14.08.2018 року близько 17:00 години, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 будучи в стані алкогольного сп`яніння використовуючи свій власний мобільний телефон та керуючись своїм злочинним умислом, направленим на завідомо неправдиве повідомлення зробив телефонний виклик оператору "102" Головного управління Національної поліції в Харківській області, та завідомо неправдиво повідомив про замінування Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, тобто у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху.
14 серпня 2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 серпня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України (26-29).

Слідчим в клопотанні зазначено, що підозрюваний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав правдиві свідчення.

Крім того слідчим зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, рапортами та протоколами проведення даних слідчих дій, копії яких містяться в матеріалах кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а саме злочину передбаченого ч.1 ст.259 КПК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 2 до 6 років позбавлення волі, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а також враховуючи про можливу реальну загрозу гибелі людей, репутацію підозрюваного та тяжкість покарання свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.4. п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 259 України та вважав встановленим існування ризиків передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_8 прийшов до висновку та відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначив її в розмірі 25 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, як такий, що здатний забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 15.08.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала винесена з порушеннями КПК України, є незаконною та підлягає скасуванню.

Прокурор та інші учасники процесу в судове засідання не прибули, належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені, про поважність свого неприбуття сторони повідомили заявами про розгляд справи без їх участі, що відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя, враховуючи репутацію підозрюваного, який підозрюється у вчиненні злочину у стані сп`яніння, раніше неодноразово засудженого за умисні злочини та відбував покарання у виді позбавлення волі, дійшов правильного висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 2 до 6 років.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення є неспроможними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов*язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

На цій стадії досудового розслідування доводи апеляції захисника не є визначальними для висновків щодо безперечної причетності підозрюваного до інкримінованого злочину та потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 177,178,182-184,186 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.182 КПК України розмір застави визначається саме слідчим суддею, судом з урахуванням кримінального правопорушення і межі розміру застави чітко регламентовані ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчим суддею з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, вірно зазначено, що застава у розмірах, визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.

Більш того, ч.3 ст.183 КПК України чітко регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України та належним чином враховано негативну репутацію ОСОБА_8 в поєднані з можливою реальною загрозою громадської безпеки при вчиненні підозрюваним злочину.

Посилання апелянта на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги практики рішень ЄСПЛ, а саме «Сааді проти Сполученого Королівства», «Клішин проти України», «Ходорковський проти Росії», «Лательє проти Франції» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні, з яким погоджується і апеляційна колегія суддів.

Наявність у підозрюваного, як зазначено адвокатом в апеляційній скарзі, малолітньої дитини на утриманні та ще двох дітей, матері пенсійного віку, родини, міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, позитивної характеристики від сусідів та той факт, що ОСОБА_8 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має захворювання виразку шлунку та потребує невідкладного лікування не підтверджено матеріалами справи та вірність висновку слідчого судді не спростовує.

Медичної документації, що підозрюваний ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою до апеляційного суду, як і до суду першої інстанції не надано.

Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов`язаний з утриманням підозрюваного під вартою.

Судова колегія зазначає, що фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, вірності кваліфікації, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року, щодо застосування у відношенні підозрюваного за ч. 1 ст. 259 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування до 12 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: