Справа № 752/7183/18
Провадження №: 1-кп/752/1133/18
У Х В А Л А

03.10.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження № по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В ході судового розгляду, на обговорення поставлено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Прокурор просила продовжити обраний обвинуваченим запобіжний захід, в зв`язку із існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачені є раніше судимими, можуть переховуватись від суду, вчинити інший злочин, чи будуть впливати на потерпілого.

Обвинувачені заперечили щодо розгляду вказаного питання та доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши позицію сторін кримінального првадження приходить до такого висновку.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні, тяжкого злочину проти власності за попередньою змовою групою осіб, раніше неодноразово судимі.

Крім того, судом при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування враховувалися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також особи підозрюваних. У суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Одночасно, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими в інкримінованому їм злочині, майновий стан, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Вказане свідчить про те, що обвинувачені, в разі звільнення з-під варти, враховуючи тяжкість злочину у яких вони обвинувачується та міру покарання, можуть продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або від виконання процесуальних рішень.

Крім того, суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи той факт, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливі злочини, після звільнення із місць позбавлення волі через нетривалий час знову вчиняли умисні злочини, які посягають на власність, та той факт, що в Добропільському міськрайонному суді Донецької області перебуває інше кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , свідчить про наявність ризику, що обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність, на теперішній час зазначений ризик не змінився, інших обставин в матеріалах справи немає.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, зможе запобігти встановленим ризикам на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Обраний відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативного запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, суд з урахуванням вищенаведених ознак вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Вислухавши сторони, ураховуючи відсутність підстав для скасування, зміни запобіжних заходів, суд вважає за необхідне ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 02.12.2018 року, включно.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до 02.12.2018 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та направити в СІЗО.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1