Справа № 308/5632/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/777/292/2018 за клопотанням про арешт майна автомобіля, вилученого у ОСОБА_5 , в якому представник власника майна адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.05.2018.

Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 19.05.2018 під № 0001648 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на належний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , автомобіль «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 з забороною розпоряджатись ним, використовувати, відчужувати його та проводити з ним будь-які нотаріальні дії.

Як убачається зі змісту клопотання від 21.05.2018, при перевірці автомобіля «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 під час його перереєстрації, експертом Закарпатського НДЕКЦ було виявлено «що частина кузова з ідентифікаційним номерним позначенням вварена в кузов іншого автомобіля кустарним способом».

Клопотання мотивоване тим, що автомобіль «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та підлягають дослідженню шляхом проведення експертизи.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.05.2018 клопотання задоволено: на автомобіль марки «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , накладено арешт з позбавленням права розпорядження. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що матеріали кримінального провадження містять достатні підстави вважати цей автомобіль речовим доказом, який відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 з ухвалою слідчого судді не погодилась і в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нову, якою залишити клопотання слідчого без задоволення. В обґрунтування своїх вимог вказує, що в клопотанні, яке, на її думку, не відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, і ухвалі слідчого судді немає посилань на докази, які вказували б на вчинення кримінального правопорушення, існування обґрунтованої підозри, на належність автомобіля, наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України, правову підставу для його арешту, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності, на обставини, які перешкоджають проведенню слідчих дій з автомобілем без накладення на нього арешту. Стверджує, що оскільки в наданих слідчому судді матеріалах немає рішення про визнання автомобіля речовим доказом, висновок про його відповідність критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є помилковим.

Прокурор, повідомлений в установленому порядку про час і місце апеляційного розгляду провадження, в судове засідання не прибув, про причину неприбуття суд не повідомив, клопотання про перенесення апеляційного розгляду не подав. Згідно з ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст клопотання, ухвали слідчого судді і апеляційної скарги, пояснення представника власника майна на підтримання апеляційних вимог, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Кримінальним правопорушенням, що його передбачено ст. 290 КК України, є знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Частина перша статті 170 КПК України арештом майна визначає позбавлення права на відчуження, розпорядження та /або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з пунктом 1 частини 2 та частиною 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Винесення постанови про визнання майна речовим доказом саме до порушення питання про його арешт, приписи цієї норми не вимагають. Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Частиною другою статті 171 КПК України передбачено, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документі, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження особою таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст. 170 цього Кодексу (тобто з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди).

Оскільки клопотання подано не відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України, довід апеляційної скарги про відсутність у ньому відомостей про розмір шкоди, завданої злочином, Апеляційний суд до уваги не приймає.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим і слідчим суддею додержані.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення слідчий суддя має врахувати, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу (тобто з метою забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру), про які в даному випадку не йдеться.

19.05.2018 завідувач сектору КДТЗ Закарпатського НДЕКЦ подав начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області заяву про те, що при перевірці транспортного засобу «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 з метою його перереєстрації встановлено, що «частина кузова з ідентифікаційним номерним позначенням вварена в кузов іншого а/м кустарним способом» (а.8).

Вбачаючи в цій заяві відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України, слідчий того ж дня вніс їх до ЄРДР під № 0001648 і розпочав досудове розслідування (а.7). Ним встановлено особу власника автомобіля «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 ОСОБА_5 (а. 13,14,15), за її та понятих участі автомобіль оглянуто (а.9-11), одержано письмову згоду власника на поміщення автомобіля на штрафмайданчик Ужгородського відділу поліції (а.12) і подано клопотання про арешт автомобіля, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Отже, на момент звернення з клопотанням до слідчого судді слідчий мав у своєму розпорядженні відомості, які давали підстави підозрювати, що номер кузова автомобіля «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , замінений без дозволу відповідних органів, а тому відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України: зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Ці ж відомості давали підстави припустити існування ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження і перешкоджання у такий спосіб кримінальному провадженню.

Дані, які містяться в інших документах, наданих слідчим в обґрунтування доводів клопотання: копіях протоколу огляду автомобіля «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 , свідоцтва про його реєстрацію, паспорту ОСОБА_5 , її заяви про згоду на поміщення автомобіля на штрафмайданчик підтверджують право її власності на вказаний транспортний засіб.

Тому з твердженнями в апеляційній скарзі про те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не містить посилань на докази, які вказували б на вчинення кримінального правопорушення, існування обґрунтованої підозри, на належність автомобіля, наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України, правову підставу для його арешту, можливий розмір шкоди, завданої злочином, Апеляційний суд не погоджується.

Слідчий суддя, хоч і зазначив в оскарженій ухвалі: «клопотання задовольнити», в дійсності задовольнив його тільки частково вказав: «накласти арешт на транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється громадянка ОСОБА_5 …з позбавленням права розпорядження майном».

Про обмеження інших прав власника транспортного засобу в ухвалі слідчого судді не йдеться. Отже, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб слідчим суддею враховано.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.05.2018, якою накладено арешт на автомобіль марки «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 , залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: