Справа № 755/1956/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "16" травня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве, Донецька область, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за аресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_12 03 листопада 2015 року приблизно о 23 год. 45 хв., знаходячись у приміщенні дачного будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння після сумісного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту розпочав бійку з останнім, після чого вирішив вчинити його умисне вбивство.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_12 усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, та свідомо допускаючи наслідки у вигляді спричинення смерті ОСОБА_14 з метою вчинення вбивства останнього, взявши в руки кухонний ніж та завдав ним удар в область грудної клітини, в місце розташування життєво важливих органів потерпілого, спричинивши останньому колото-різане поранення грудей. Від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_14 помер на місці.

Згідно висновку експерта № 50/2624/2 від 14.16.2016 смерть ОСОБА_14 настала від колото різаного поранення грудей з ушкодженням серця і гемоперикардом.

Між наявними колото-різаним пораненням грудей з ушкодженням серця та перикарду та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок. Воно має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя.

Крім того, 03 листопада 2015 року, приблизно о 23 год. 50 хв. ОСОБА_12 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння умисного вбивства ОСОБА_14 , намагаючись приховати раніше скоєний ним злочин вирішив вчинити вбивство ОСОБА_13 , який застав ОСОБА_12 на місці вбивства ОСОБА_14 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_13 , перебуваючи у приміщенні кухні дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 накинувся з кухонним ножом в руці на ОСОБА_13 та наніс ножові поранення в область шиї останнього. Однак через проявлений з боку ОСОБА_13 фізичний опір, ОСОБА_12 свій злочинний умисел до кінця не довів, при цьому вважаючи що з урахуванням зовнішніх ознак, наявних поранень шиї ОСОБА_13 буде достатньо для подальшого настання його смерті

Так, ОСОБА_12 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як у подальшому, цього ж дня потерпілого ОСОБА_13 було доставлено до лікарні, де надано кваліфіковану медичну допомогу.

Згідно висновку експерта № 2273/Е від 25.11.2015 р. у гр. ОСОБА_13 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець на повіках лівого ока; забійна рана тім`яно - скроневої ділянки зліва; колото-різана рана передньої поверхні шиї (без ушкодження магістральних судин та органів); різана рана м`яких тканин правої бокової поверхні шиї в верхній третині; різана рана лівої щічної ділянки; різана рана надлопаткової ділянки; різана рана долонної поверхні лівої кисті.

Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень у п. п. а), б) даних підсумків свідчить про те, що вони утворились від травматичної дії тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились; характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень у п. п. в), г), д), е), ж) даних підсумків свідчить про те, що вони утворились від травматичної дії гострого(их) предмету(ів), якому притаманні ріжучі і колюче ріжучі властивості (по типу клинка і леза ножа).

Крім того, 04 листопада 2015 року, приблизно о 0 год. 30 хв. ОСОБА_12 , перебуваючи в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 та замаху на вбивство ОСОБА_13 , побачив що на столі, за яким сидів виснажений від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , лежав мобільний телефон марки «Nokia». В цей час у ОСОБА_12 виник злочинний умисел на відкрите викрадення зазначеного телефону.

Реалізовуючи свої злочинні наміри керуючись при цьому корисливим мотивом, ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігає власник майна, підійшов до столу, де попри заперечення ОСОБА_13 , користуючись безпорадним станом останнього, відкрито викрав мобільний телефон марки «Nokia Lumia 1020», вартістю 900 грн., у якому знаходились дві SIM-картки, вартістю 20 грн. чим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 920 грн..

У подальшому ОСОБА_12 з місця вчинених ним злочинів втік а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, відмовившись надати суду показання по суті обвинувачення, на підставі ст. 63 Конституції України.

Провівши судове слідство в повному обсязі, допитавши потерпілих, свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджуються доказами зібраними органом досусудового розслідування та в ході судового слідства:

Показаннями потерпілого ОСОБА_13 який суду пояснив, що, з обвинуваченим ОСОБА_12 знайомий по спільній роботі у цеху по виготовленю меблів. Проживали разом та працювали за адресою: АДРЕСА_2 . Будинок належав ОСОБА_15 , який надавав їм роботу неофіційно.

ОСОБА_12 влаштувався на роботу у жовтні 2015 року, приблизно за два тижні до трагедії яка сталась. Він - ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 працювали раніше. В ході спільного проживання в будиночку, між ним - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з ОСОБА_12 виникали конфлікти на побутовому грунті, в ході яких ОСОБА_14 часто захищав ОСОБА_13 від ОСОБА_12 , який вів себе агресивно.

03.11.2015 року він з ОСОБА_12 виконували замовлення, встановлюючи шафи-купе. Після повернення за місцем проживання, ОСОБА_12 почав вимагати у нього гроші за замовлення, однак він - ОСОБА_13 відмовився віддавати гроші, аргументуючи це тим, що немає їх шефа. З даного приводу виник конфлікт між ним та ОСОБА_16 .

Пізніше, в той день, він із ОСОБА_14 у магазині, взяли пляшку горілки та повернувшись додому випили і дивитись футбол, це було десь приблизно о 22-00 год.

Близько 03-00 години 04.11.2015 року вони утрьох - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли у «розливайку» на Русанівських садах, де випили по 100 грам горілки. Повернувшись додому він - ОСОБА_13 приліг, але через деякий час почув як ОСОБА_12 та ОСОБА_14 на кухні сваряться. Коли ОСОБА_13 зайшов на кухню їх заспокоїти, побачив, що ОСОБА_14 лежав на підлозі, спираючись головою і плечима на тумбочку. З права від нього стояв ОСОБА_12 , який йому сказав: «Гринчишин труп і ти зараз теж будеш». Він - ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_14 , поплескати його долонями по обличчю, однак ознак життя у ОСОБА_14 вже не було. В цей час ззаду підійшов ОСОБА_12 і наніс йому ножове поранення по горлу. Він почав боротьбу з ОСОБА_12 , в ході якої обвинувачений наніс йому не менше двох ударів сковорідкою.

Побачивши що у нього йде кров, він побіг у цех, який розташований поряд умиватись, а ОСОБА_12 лишився у будиночку. Через деякий час ОСОБА_12 вийшов з будинку, а потім зайшов хвилин через 10 і почав збирати свою сумку. Він - ОСОБА_13 сів біля телевізора, і в цей час ОСОБА_12 у нього забрав телефон, нецензурно висловився і сказав що телефон йому більше не потрібний. Після цього він втратив свідомість і отямився вранці 04.11.2015 року коли вже приїхав шеф - ОСОБА_15 та викликав швидку допомогу. Після нанесених ОСОБА_12 тілесних ушкоджень стало погано, тому він і втратив свідомість, і не міг викликати швидку допомогу.

ОСОБА_12 наніс йому декілька ударів ножем по горлу, по лівій брові. Порізи були на лівій щоці, на голові, на потилиці. На його думку, ОСОБА_12 хотів його убити оскільки він був свідком вбивства ОСОБА_14 .. Впевнений та наполягає на тому, що ОСОБА_12 мав можливість довести мету до кінця, вбити його. На думку ОСОБА_13 . ОСОБА_12 подумав, що він вже помирає і тому не «добивав» вже його.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_17 пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_12 бачила його лише по відеоконференції раніше. Особистих взаємовідносин немає.

Потерпілий ОСОБА_14 був її братом. Про обставини смерті брата та причину смерті дізналась від слідчого.

Її брат - ОСОБА_14 , їздив періодично до Києва на роботу з 2013 року. Приїжджав додому до Львова на свята та кожні два-три місяці. У Львові перебував тиждень-два. Привозив гроші. З його слів, потерпіла знала, що він працював у столярному цеху.

Потерпіла охарактеризувала свого брата, тільки з найкращого боку, він поїхав на заробітки, щоб допомогати їй та її дітям.

Потерпіла підтримала цивільний позов в повному обсязі при цьому зазначила, що у неї на утриманні є неповнолітня дитина та мати. Брат допомагав матері коштами, оплачуючи її лікування та витрати на комунальні послуги. На даний час у померлого ОСОБА_14 залишилось двоє неповнолітніх дітей.

Крім того винуватість ОСОБА_12 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що працює приватним підприємцем, займається виготовленням, збіркою меблів. Цех знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Потерпілий ОСОБА_13 у нього працював тривалий час, а померлий ОСОБА_14 працював з серпня 2015р.. В кінці жовтня 2015р. до нього на роботу влаштувався ОСОБА_12 , якого поселили у будиночку разом із Огаром та гринчишиним. Перші гроші ОСОБА_12 заробив та отримав 03.11.2015 року за збірку шафів купе. Після чого він - ОСОБА_15 поїхав додому та повернувся на виробництво вже 04.11.2015 року о 09-00 год.. Зайшовши у цех, побачив, що на робочому місці не було ОСОБА_12 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 .. Зайшовши до будиночку де вони мешкали, на кухні на полу побачив ОСОБА_14 , який лежав на проході, напівсидячі, обпертий чи на тумбу чи на стіл. У кімнаті, з ліжка встав ОСОБА_13 , у якого була розрізана шия. Зі слів ОСОБА_13 свідок дізнався що уночі ОСОБА_12 зарізав ОСОБА_14 , а потім йому - Огару перерізав горло.

На думку свідка конфлікт між ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 міг виникнути з політичних мотивів, оскільки ОСОБА_12 уродженець м. Єнакієво, а ОСОБА_14 , ОСОБА_13 «западенці».

Потім на відео з камери спостереження, він побачив що з 03-04.11.2015 року в час вбивства ОСОБА_14 , ОСОБА_13 вийшов з будиночку і коли він повернувся він був у "кровавому свитері"(розрізане горло). ОСОБА_12 разів 5 виходив з будиночку і повертався в будиночок. І у свідка склалось враження що ОСОБА_12 хотів втекти. ОСОБА_13 казав потім, що ОСОБА_12 забрав його телефон.

Свідок наголосив, що не заперечував проти проведення огляду та слідчого експерименту на території виробництва та у будиночку, всі слідчі дії відбувались з його згоди.

Свідок заперечував що ОСОБА_14 був агресивним, як зазначено у протоколі. ОСОБА_15 уточнив, що ОСОБА_14 був різким, але не агресивний. У протоколі допиту не так записали.

ОСОБА_13 раніше підходив до нього і повідомляв, що з ОСОБА_12 більше працювати не буде, так як у них з ОСОБА_12 несумісні характери.

Свідок вказав, що телефон ОСОБА_13 купував саме він, на знак вдячності за 1000 грн., десь за місяць за два до того що трапилось. ОСОБА_15 ..

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_12 знайомий, у них дружні відносини з 2015р.. Проходили разом реабілітацію у центрі "Нове життя".

Точну дату вказати не може, восени чи взимку, увечері ОСОБА_12 приїхав в смт. Димерка у нетверезому стані і сказав: "Саня, я вбив двох чоловік". На його запитання: "як так?", ОСОБА_16 пояснив, що одному з потерпілих у печінку всунув ніж, що це сталось на об*єкті, що він з потерпілими випили і все сталось. ОСОБА_12 сказав що вони, потерпілі, до нього пристали і почали на нього кидатись, і що йому нічого не лишалось. ОСОБА_12 сказав що це сталось у м. Києві, якийсь «блатний» район.

Потім ОСОБА_12 поїхав, лишивши телефон, який, з його слів, взяв у потерпілого. По цьому телефону їх і знайшли працівники міліції.

ОСОБА_12 приїхав смт Велика Димерка у нетверезому стані. Коли ОСОБА_12 приїхав до центру, свідок не бачив на ньому крові чи інших слідів.

Свідок наголосив, що про обставини події йому відомо виключно зі слів ОСОБА_12 .

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий, нормальні стосунки. Стосовно обставин подій свідку відомо що ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні вбивства. Це було роки 2 тому, свідок був керівником центру, де ОСОБА_12 проходив реабілітацію. ОСОБА_12 влаштувався на фірму, по розпилці меблів. Потім приходив до них у церкву, потім свідку подзвонили з смт Димерки, повідомили що до них прийшов ОСОБА_20 , випивший. У той день він мав їхати на Миколаїв, а ОСОБА_12 прийшов до квартири на пр-т Лісовий, де свідок проживав. ОСОБА_12 повідомив свідку що він побився, на нього напали. Він тоді не придав цьому значення. Від ОСОБА_12 сильно воняло спиртним, але він був при пам*яті. ОСОБА_21 цікавився у ОСОБА_12 : «чого ти так "нажрався"?», а той відповів, що отримав зарплату у промзоні на Лівобережній, він «виставився», хлопці з Западної України почали задиратись, була бійка. На ОСОБА_12 були садна, на кістях з тильної поверхи рук були зсадна, кров була, на обличчі були сліди побоїв, зсадна, згустки крові бішля скул. ОСОБА_12 сказав що він побився, але свідок не сприйняв цю «нетверезу» розмову. ОСОБА_12 сказав що він сковорітдою махав, свідок зрозумів, що останній шуткував, а саме взяв сковорідку і почав відбиватись. ОСОБА_12 шуткуючи сказав: "напали вуйки, я захищався сковорідкою".

Свідок сказав йому щоб ОСОБА_12 йшов спати, а на завтра свідок приїде і вони поговорять про те, що сталось.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , який суду пояснив, що працював водієм на Русанівських садах, у ПП. З ОСОБА_12 він мало знайомий, пропрацювали тижні два разом. У той день, перед злочином свідок відвозив обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на об`єкт, у район Березняків, десь в обід. Потім ОСОБА_22 займався своїми справами і чекав доки вони виконають роботу. Піздно увечері, свідок їх забрав з об`єкту, завіз на АДРЕСА_3 , на підприємство, де вони проживали. Хлопці сказали що їм дали якісь кошти. Біля будинку була маленька хатинка, це АДРЕСА_2 .

Вранці наступного дня, коли свідок приїхав на роботу, то побачив ОСОБА_13 , у якого було порізане горло Вже потім свідок взнав що один із працівників загинув. Зі слів ОСОБА_13 свідку стало відомо, що ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 утрьох випивали, у них завязалась бійка, ОСОБА_12 схватив ножа, одного порізав, а іншщого поранив. ОСОБА_13 розповідав, що ОСОБА_12 чіплявся до ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , була потасовка. Свідку відомо від продавчині ларька, що ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 напередодні приходили за спиртним.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , яка суду пояснила, що працює лікарем швидкої допомоги. 04.11.2015 року приїхала на виклик на масив «Русанівські сади», де знаходились 2-є чоловіків, один з яких був з ножовим пораненням горла, а інший труп. У чоловіка в якого була рана шиї, небезпека життю була. Різана рана шиї, глибока є небезпечною для життя, була кровотеча. Кровотеча була і рана була глибока.

Крім наведених показань, винуватість ОСОБА_12 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом:

- протоколом огляду місця події від 04.11.2015 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 . На ділянці розташований одноповерховий деревяний будинок зеленого кольору з фасадної сторони. Серед кімнати виявлено, навпроти вхідних дверей до кімнати, труп ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Під правою ногою трупа на підлозі виявлено кухонний ніж з деревяною ручкою, довжиною близько 20 см. На клинку, що розміром близько 104 мм, спостерігається нашарування бурого кольору. На цьому ж місці виявлено другий кухонний ніж з полімерною рукояткою синього кольору. На клинку, що довжиною 58 мм, шириною 15 мм, виявлено нашарування речовини бурого кольору. З правої сторони від описаного будинку на відстані близько 2,5 мм, виявлено складний ніж з чорною рукояткою, розміром близько 10 см у складному стані. При вході до будинку, на сходах виявлено недопалок цигарки.;

-протоколом огляду місця події (трупа) від 04.11.2015 року;

-протоколом огляду місця події від 04.11.2015 року, під час якого було виявлено та вилучено одяг і взуття ОСОБА_13 ;

-протоколом огляду від 05.11.2015 року, під час якого було оглянуто та вилучено мобільний телефон марки «Нокіа», який був викрадений у потерпілого ОСОБА_13

- висновком СМЕ №2624/2, відповідно до якого: на підставі даних судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_14 , 1971 р.н., виявлені наступні ушкодження: а) колото-різане поранення грудей - одна колото різана на передній поверхні грудей по серединній лінії на висоті 128 см від підошви біля основи мечовидного відростка грудини, з рани раневим каналом, що проникає в порожнину грудей він відходить у напрямку з переду, дещо знизу вверх, горизонтально в сагітальній площині, завдовжки по зонду біля 12 см. По його ходу ушкоджується: мечовидний відросток грудини: перикард, серце. б) Садна на обличчі над хвостом лівої брови, в області кута лівої щелепи ліворуч, на спинці носа, на кінчику носа.

Наявне колото-різане ушкодження (а) утворилось за життя, утворилось за життя, спричинено внаслідок колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного профілю та лезо з протилежного боку (удар ножом).

Ушкодження (б) утворились за життя не менш як від 4-х ударів тупим предметом (наприклад рукою) мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть гр. ОСОБА_14 настала від колото різаного поранення грудей з ушкодженням серця і гемоперикардом. Така причина смерті підтверджується наявністю колото різаного поранення з ушкодженням грудини, перикарда, серця, сукупченням крові в порожнині преикарда смугастими крововиливами під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова).

Між наявними колото-різаним пораненням грудей з ушкодженням серця та перикарду та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок. Воно має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя.

Виходячи із характеру колото-різаного поранення, наявності початкових ознак лейкоцитарної реакції зони поранення, зовнішнього вигляду саден на обличчі дає підстави вважати, що після їх спричинення і до настання смерті пройшов проміжок часу в межах 15-30 хв.

При судово-токсикологічногому дослідженні в крові трупа ОСОБА_14 , 1971 р.н. знайдено етиловий спирт у концентрації 1,84 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові за життя звичайно відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.»

- актом судово-медичного дослідження № 288-МК, відповідно до якого: при медико-криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з передньої поверхні клітини трупу ОСОБА_14 встановлено: на клапті мається рана сторонніх нашарувань та накладень не відмічається. На стінках рани убачаються сліди заліза. Зазначена рана спричинена внаслідок дії колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного профілю та лезо з протилежного борку;

- висновком експерта № 50/2624/2, відповідно до якого на підставі даних судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_14 , 1971 р.н., виявлені наступні ушкодження: Колото-різане поранення грудей - одна колото різана ( рана з рівними не зсадженими краями, гострим та П-подібним кінцями, глибина рани перевищує її довжину), на передній поверхні грудей по серединній лінії на висоті 128 см від підошви біля основи мечовидного відростка грудини, з рани раневим каналом, що проникає в порожнину грудей він відходить у напрямку з переду, дещо знизу вверх, горизонтально в сагітальній площині, завдовжки по зонду біля 12 см. По його ходу ушкоджується: мечовидний відросток грудини: перикард, серце. Наявне колото-різане ушкодження (а) утворилось за життя, утворилось за життя, спричинено внаслідок колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного профілю та лезо з протилежного боку (удар ножом); б) Садна на обличчі над хвостом лівої брови, в області кута лівої щелепи ліворуч, на спинці носа, на кінчику носа. Ці ушкодження утворились за життя не менш як від 4-х ударів тупим предметом (наприклад рукою) мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Встановити послідовність спричинення ушкоджень не є можливим. Судово- медичних данних «в якій приблизно позі знаходився потерпілий в момент спричинення йому тілесних ушкоджень, та в якій приблизно позі до потерпілого передувала особа яка спричинила тілесні ушкодження» немає.

Після отримання наявних множинних травм тіла здатність потерпілого здійснювати активні самостійні дії (наприклад пересування) на протязі зазначеного часу, була значно обмежена, до певної неспроможності після втрати свідомості.

-висновком експертного дослідження слідів пальців рук № 24/д від 23.11.2015 року (том 2 а.с. 164-175);

- висновком експерта № 499, відповідно до якого на наданих на дослідження футболці (об.№№1-10) та подушці (об.№№10-14) вилучених при огляді місця події з ліжка в кімнаті № 2 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено кров людини. При визначенні групової належності в об. №№1-14 виявлений антиген А, крім того, в об.№№4-13 ізогемаглютинін анти В, що не виключає можливості походження цієї крові як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від потерпілого ОСОБА_13 ;

- висновком експерта № 500;

- висновком експерта № 498, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_14 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Згідно даних завіреної ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого КМКЛШМД №29520/2138 від 04.11.2015 року кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до групи А(ІІ), що по судово-медичній класифікації відповідає групі А з ізогемаглютинінома анти-В. Кров підозрюваного ОСОБА_12 належить до шрупи А з ізогемаглютиніном анти-В. На наданих на експертизу парі кросівок (об.№№1-7), спортивній куртці (об.№№8-19) та спортивних штангах (об.№№20-30), вилучених у ОСОБА_12 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності кров в об. №№1-30 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові як окремо від потерпілого ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_13 або підозрюваного ОСОБА_12 , так і від цих осіб разом;

- висновком експерта № 440, відповідно до якого генетичні ознаки крові, виявленої на спортивній куртці (об.1), по всіх досліджуваних локусах ДНК, ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_13 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_13 ;

- висновком експерта № 501, відповідно до якого на наданих на дослідження чотирьох марлевих тампонах зі змивами з чашки на столі (об.№3), з дверей в кімнаті №1 (об. № 4), з шафи в прихожій (об.№5), з плітки в кімнаті №1 (об.№6), вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від потерпілого ОСОБА_13 ;

- висновком експерта №324/ц, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні складного ножа (об. 1,2) знайдена кров людини, встановити статеву належність якої не вдалось через відсутність клітинних елементів крові. Клітини з ядрами в об. 1,2 не знайдені. При визначенні групової належності крові виявлені антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також підозрюваного ОСОБА_12 при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі на момент скоєння злочину. В пазу (об.3) даного ножа знайдена кров, видова належність якої не встановлена через негативний результат з усіма видовими сироватками та відсутність клітинних елементів крові, через що подальше дослідження крові не можливе.;

- висновком експерта № 323/ц відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні клинків ножа №1 (об.1) та ножа №2 (об.2) знайдені кров та в об.1 додатково клітини слизових оболонок та м`язової тканини чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності яких виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові та клітин від потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , а також підозрюваного ОСОБА_12 при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі на момент скоєння злочину.;

- висновком експерта № 439;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2016 року, проведеного з застосуванням відеоапаратури, за участю ОСОБА_13 з метою перевірки і уточнення відомостей: показань потерпілого ОСОБА_13 , які викладені в протоколі допиту (додаткового допиту) потерпілого ОСОБА_13 від 06.11.2015 року.;

речовими доказами у кримінальному провадженні: ніж з синього кольору руків`ям з кров`ю та клітинами потерпілого ОСОБА_13 ; ніж з дерев`яним руків`ям з кров`ю ОСОБА_14 ; складний ніж; одягом обвинуваченого ОСОБА_12 зі слідами крові потерпілого ОСОБА_13 ; одягом ОСОБА_14 зі слідами бурого кольору; одягом потерпілого ОСОБА_13 зі слідами бурого кольору; змивами речовини бурого кольору, вилученими з місця події зі слідами крові потерпілого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; диском з відео фіксацією слідчого експерименту.

Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілих та свідків у справі та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового слідства.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_12 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Сукупність наведених вище доказів в достатній мірі доводить факт вчинення дій ОСОБА_12 , а, саме вчинення умисного вбивста, вчинення замаху на умисне вбивство з метою приховати інший злочин, відкритому викраденні чужого майна 04.11.2015 року.

Доводи захисника ОСОБА_11 про те, що окремі докази були зібрані органом досудового розслідування з порушенням порядку, передбаченого положеннями КПК України, тому обвинувачення грунтується на недопустимих доказах, колегія чуддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного кримінального процесуального законодавства.

Так, захисник вважає, що відповідно до протокол огляду місця події від 04.11.2015 обєктом якого була ділянка місцевості за адресою АДРЕСА_2 , та одноповерховий дерев`яний будинок - це огляд житла чи іншого володіння особи, який у відповідності до ч. 2 ст. 237 КПК України здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду, при цьому сторона обвинувачення не представила суду ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду (обшуку) житла, зокрема будинку та земельної ділянки, під час якого були виявлені та вилучені речі, що нібито відносяться до обставин вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_12 .

Тому за змістом п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння, як здійснення процесуальних дій, які погребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов

Сторона обвинувачення не представила суду ухвалу слідчого судді

про надання дозволу на проведення огляду місця події (трупа) одночасно з оглядом житла, зокрема будинку, що були об`єктом огляду та під час якого були виявлені та вилучені речі, що відносяться до обставин вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_12 .

Вище перераховані доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме наявною письмовою згодою власника на проведення огляду будинку, ділянки за адресом: АДРЕСА_2 .

Крім того, слід зазначити, огляд місця події, як правило, належить до числа слідчих (розшукових) дій, зволікання з проведенням яких може спричинити зміну обстановки, зникнення слідів злочину або особи, якою він був вчинений, предметів, які можуть стати згодом речовими доказами. Цим і зумовлений той факт, що огляд місця події, на відміну від інших слідчих (розшукових) дій, у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду (ч. 3 ст. 214 КПК).

Огляд при досудовому розслідуванні проводить прокурор, слідчий або за його дорученням співробітник оперативного підрозділу за наявності фактичних даних, які вказують на необхідність проведення огляду, про що зазначається в протоколі слідчої (розшукової) дії. Окремого процесуального рішення у вигляді постанови від імені прокурора, слідчого не потрібно.

Окремі вимоги встановлено для огляду житла чи іншого володіння особи, проведення якого здійснюється згідно з правилами, передбаченими ст. 233 КПК, якою встановлено, що проникнення до житла чи іншого володіння особи проводиться і що може бути здійснено лише на підставі ухвали слідчого судді. Слідчий суддя приймає рішення про проведення огляду в житлі або іншому володінні особи з додержанням порядку, встановленого ч. 3 ст. 233 КПК. Огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено без ухвали слідчого судді: 1) у невідкладних випадках пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину; 2) за добровільною згодою особи, яка ними володіє. У вказаних випадках слідчий у протоколі огляду обов`язково зазначає причини, що зумовили проведення огляду без ухвали слідчого судді (про поняття житла та іншого володіння особи див. коментар до ст. 233 КПК).

Питання щодо участі в огляді потерпілого, підозрюваного, захисника, законного представника та інших учасників кримінального провадження вирішується залежно від того, чи буде сприяти участь цих осіб успішному відшуканню слідів кримінального правопорушення, речей і документів, їх правильній фіксації, а також більш точному встановленню обстановки на місці огляду. На розсуд слідчого, за винятком встановлених законом випадків обов`язкового залучення, ставиться і вирішення питання щодо участі в огляді спеціаліста, фахові знання якого можуть знадобитися слідчому для ефективного відшукання, фіксації, вилучення слідів та інших речових доказів, що можуть мати значення для кримінального провадження.

Твердження захисника, що кваліфікація дій ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 15, п.9 ч. 2 ст. 115 КК України, не доведена, оскільки не надано жодного належного і допустимого доказу, що підтверджують обставини вчинення ОСОБА_12 вище вказаного злочину. Крім того не доведено мотив та мету нанесення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, а також що тілесні ушкодження не мають ознак небезпеки для життя ОСОБА_13 та не утворюють склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.9 ч. 2 ст. 115 КК України, суд також вважає безпідставними.

Вище вказані твердження захисника спростовуються показами потерпілого ОСОБА_13 про те, що коли ОСОБА_13 зайшов на кухню і побачив ОСОБА_14 , то подумав що ОСОБА_14 випив забагато, та підійшов до ОСОБА_14 подивитись що з ним. В цей момент ОСОБА_12 , що стояв збоку від нього сказав: «Гринчишин труп і ти зараз теж будеш». Після чого підійшов ззаду і наніс ОСОБА_13 ножове поранення шиї.

При цьому, кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує спосіб вчинення ОСОБА_12 нападу на ОСОБА_13 , а саме той факт, що ОСОБА_12 напав на потерпілого ОСОБА_13 зі спини та одразу почав перерізати останньому шию, тобто поранення наносились у місце розташування життєво-важливих органів де за анатомічною будовою скелету знаходиться досить велика кількість артерій та вен. На тілі потерпілого ОСОБА_13 було багато поранень в наслідок чого була досить велика кількість крові, що могло сформувати у ОСОБА_12 помилкове враження щодо того, що потерпілий неодмінно помре від отриманних тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №295 від 22.12.2015 року - «у період правопорушень в яких підозрюється ОСОБА_12 (03-04.11.2015 року) він виявляв ознаки органічного ураження головного мозку поєднаного (травматико-інтоксикаційного ґенезу з емоційно-вольовими порушеннями, церебрастенічним синдромом (згідно з МКХ-10, шифр F07.8)), за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно з наданими для експертизи матеріалами, наслідки органічного ураження головного мозку описуються у підекспертного з 1992 р.

За своїм психічним станом у період правопорушень, у період яких ОСОБА_12 підозрюється, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_12 виявляє ознаки органічного ураження головного мозку поєднаного (травматико-інтоксикаційного ґенезу з емоційно-вольовими порушеннями, церебрастенічним синдромом (згідно з МКХ-10, шифр F07.8)) за своїм психічним станом може усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

На підставі досліджених в ході судового слідства доказів, судова колегія вважає доведеною винність ОСОБА_12 у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині та кваліфікує ці його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Також, судова колегія вважає доведеною винність ОСОБА_12 у закінченому замаху на умисне вбивство з метою приховати інший злочин та кваліфікує ці його дії за ч. 2 ст. 15, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, судова колегія вважає доведеною винність ОСОБА_12 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) та кваліфікує ці його дії за ч. 1 ст. 186 КК України

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_12 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочинів працював, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 суд визнає вчинення злочину у стані сп`яніння, що підтверджується показаннями потерпілого та свідків.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів обвинуваченому, суд відповідно до ст. 70 КК України вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Визначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, призначає міру покарання у виді позбавлення волі, яка буде необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При ухваленні вироку суд врахувує, що потерпілій ОСОБА_17 було завдано моральну та матеріальну шкоду у зв`язку з втратою годувальника, оскільки ОСОБА_14 , який являється рідним братом потерпілої ОСОБА_17 утримував потерпілу, матір та неповнолітніх дітей, які після смерті ОСОБА_14 залишились без годувальника.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, на підставі ч.1 ст. 1195 ЦК України, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03 1992 за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Оскільки, в результаті неправомірних та винних дій обвинуваченого було заподіяно потерпілій матеріальну шкоду пов`язану з витратами на поховання ОСОБА_14 у розмірі 7433 грн. 50 коп., відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню обвинуваченим у повному обсязі.

Окрім матеріальної та матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого, також, завдано потерпілій немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілої пов`язані з втратою рідного брата.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, в п. 3 вищезазначеної Постанови зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обов`язок доведення якої покладається, згідно ч.1 ст. 92 КПК України, на потерпілого.

В той час, доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілій ОСОБА_17 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілої, характеру її немайнових втрат, становить 100 000 грн., що підлягають відшкодуванню (компенсації) обвинуваченим у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення цивільного позову потерпілої в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 127, 128, 370, 374 КПК України, ст. 70 КК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.9 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України - 13 років позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 15, п.9 ч. 2 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення.

- за ч. 1 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_12 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 13 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з 05.11.2015 року.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_12 час його перебування в Київському СІЗО у період з 05.11.2015 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_12 залишити без зміни тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 задовольнити повністю, стягнувши на її користь із засудженого ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 7433 грн. 50 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., а всього на загальну суму завданого кримінальним правопорушенням збитку у розмірі 107 433 грн. 50 коп.

Речові докази: нашарування на долонях правої та лівої руки трупа ОСОБА_14 ; зрізи нігтів з лівої руки трупа ОСОБА_14 ; зрізи нігтів з правої руки трупа ОСОБА_14 ; змив рідини бурого кольору з правої руки трупа ОСОБА_14 ; змив рідини бурого кольору з лівої руки трупа ОСОБА_14 ; недопалок; змив рідини бурого кольору з пластикової пляшки; стаканчик; пластиковий стаканчик; кепка з плямами бурого кольору; чорна футболка; спортивні штани з плямами бурого кольору; кросівки з трупа ОСОБА_14 ; куртка з плямами бурого кольору; одіяло з плямами бурого кольору; одяг з трупа ОСОБА_14 (реглан блакитно-сірий, штани сірого кольору із одягненим чорним ремнем, труси сині, чорні шкарпетки); букальний епітелій ОСОБА_12 ; букальн6ий епітелій ОСОБА_13 ; футболка зі слідами речовини бурого кольору, подушка зі слідами речовини бурого кольору; серветка зі слідами речовини бурого кольору; зріз шпалери зі слідами речовини бурого кольору; змиви речовини бурого кольору вилучених з плитки кім №1; змиви речовини бурого кольору вилучені з шафи в прихожій; змиви речовини бурого кольору вилучені з дверей в кім.№1; змиви речовини бурого кольору вилучені з чашки; кросівки світло-коричневого кольору, штани спортивні, куртку вилучену у ОСОБА_12 зі слідами крові ОСОБА_13 ; ніж з синього кольору руків`ям з кров`ю та клітинами потерпілого ОСОБА_13 ; ніж з дерев`яним руків`ям з кров`ю ОСОБА_14 ; складний ніж, які знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві знищити; паперовий конверт з об`єктами дослідження; три дактилоскопічні картки на ім`я ОСОБА_12 , 1974 р.н., ОСОБА_13 1975 р.н., ОСОБА_14 1971 р.н. залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Нокіа», чорного кольору (ІМЕІ -1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ -2 НОМЕР_2 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_13 .

Вирок може бути скаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Головуючий суддя:

Судді: 1

2