УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/151/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
08 травня 2018 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено: за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Житомирського районного суду від 16.02.2015 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту виконання вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 16.02.2015
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 вирішено зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.11.2016 до 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 8670 грн. 66 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз в ході досудового розслідування.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку, 15 жовтня 2016 року близько 22 години у підсобному приміщенні недіючого цеху по ремонту автомобілів на території виробничої зони Райківської виправної колонії №73 по вул. Центральній, 1 в с. Райки Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_7 під час конфлікту з ОСОБА_10 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 шляхом нанесення йому дерев`яною палицею удару по голові, від якого ОСОБА_10 впав на підлогу, та не менше 22 ударів по різних частинах тіла. Внаслідок цих дій заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження у вигляді тупої травми живота, розриву селезінки, що ускладнилась внутрішньою кровотечою та розвитком шоку, від чого настала смерть ОСОБА_10 , а також середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер та кісток лівої гомілки, а також легкі при житті тілесні ушкодження у вигляді множинних крововиливів та саден на голові, тулубі, кінцівках, ран на голові та кінцівках.
У подальшому, з метою приховання трупа ОСОБА_7 витягнув його із підсобного приміщення та поклав у траві на відстані близько 80 метрів від входу до нього.
В апеляційних скаргах:
- прокурор просить скасувати вирок в частині призначення покарання та постановити новий вирок в цій частині, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Житомирського районного суду від 16.02.2015 та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна. Твердить про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого;
- обвинувачений та захисник ОСОБА_6 просять змінити вирок, призначити обвинуваченому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України додатково зарахувати йому у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 21.06.2017 до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Просять врахувати пом`якшуючі покарання обставини - щире розкаяння та активне сприяння розкриттю злочину на досудовому слідстві, а також його позитивні характеристики, наявність на утриманні матері похилого віку та малолітньої дитини, факт захворювання на тяжку форму туберкульозу легень. У доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 121 КК України, пом`якшити йому покарання та зарахувати йому у строк відбуття покарання за " ОСОБА_11 " його попереднє ув`язнення у період з 10.10.2014 до набрання вироком законної сили та звільнити його від покарання на підставі п. в) ч. 1 ст. 4 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення інших апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого та захисника в підтримання своїх апеляційних скарг та в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.
З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто вбивстві за вказаних у вироку обставин, та про кваліфікацію цих дій за ч. 1 ст. 115 КК України, - є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, яким дано належну оцінку у вироку. Ці висновки підтверджуються наведеними у вироку доказами, що містяться у детальних показаннях про обставини вбивства самого обвинуваченого, який під час судового розгляду в суді першої інстанції повністю визнавав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, його показаннях на досудовому слідстві під час слідчого експерименту, протоколів огляду місця події та трупа ОСОБА_10 від 16.10.2016, висновках експертиз про виявлення на трупі ОСОБА_10 вказаних у вироку тілесних ушкоджень, що могли бути спричинені дерев`яною палицею за вказаних обвинуваченим обставин.
Суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам у мотивувальній частині вироку та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дії обвинуваченого по заподіянню потерпілому ОСОБА_10 дерев`яною палицею великої кількості ударів у місця розташування життєво-важливих органів голову та живіт доки той не перестав подавати ознаки життя, та подальші дії обвинуваченого по прихованню трупа, - свідчать про те, що він усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та свідомо допускав настання цих наслідків, тобто діяв з непрямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 .
Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неправильну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК України є необґрунтованими.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі та остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 ч. 1 шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Житомирського районного суду від 16.02.2015 року у виді 12 років позбавлення волі, суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 65 КК України, обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують його покарання, - щире розкаяння та визнання вини та обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочинів.
З врахуванням цих обставин, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає меті покарання, вказаній у ч. 2 ст. 50 КК України, та не може бути визнано явно несправедливим в наслідок суворості або м`якості.
Оскільки на час постановлення вироку судом першої інстанції набрали законної сили зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, внесені Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, суд першої інстанції правильно зарахував у строк відбуття покарання обвинуваченому його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 08.11.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
Разом з тим, правильно призначивши обвинуваченому покарання за сукупністю вироків із застосуванням ст. 71 КК України та вирішивши рахувати початок строку відбуття покарання з «моменту виконання вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 16.02.2015», суд першої інстанції помилково не врахував, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2016 ОСОБА_7 було зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10.10.2014 по 05.05.2015 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015
За таких обставин є обґрунтованими доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого в частині помилкового незарахування місцевим судом у строк відбуття покарання ОСОБА_7 його попереднього ув`язнення з 10.10.2014 по 05.05.2015 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015
Тому вирок суду першої інстанції підлягає відповідній зміні.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 10.10.2017 за ч. 1 ст. 115 КК України на підставі п. в) ч. 1 ст. 4 Закону України "Про амністію у 2016 році" є необґрунтованим, оскільки він на час апеляційного розгляду не є засудженим, визнаний винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання більше 10 років позбавлення волі, та до нього не може бути застосована амністія згідно п. е) ст. 9 цього Закону.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення. Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2017 року за ч. 1 ст. 115 КК України щодо ОСОБА_7 змінити в частині зарахування попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 10.10.2014 по 05.05.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті цей вирок залишити без змін.
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 10.10.2017 за ч. 1 ст. 115 КК України на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році".
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту ухвалення, а засудженим ОСОБА_7 , - у той же строк з моменту вручення йому копії повного тексту даної ухвали.
Судді: