Справа № 456/2041/18
Провадження № 1-кп/456/291/2018
ВИРОК

іменем України

"30" серпня 2018 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, приватного підприємця, не одруженого, раніше не судимого, - за ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

Відповідно до наказу №462 о/с від 01.12.2016 року ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 працює в Стрийському ВП ГУ НП у Львівській області на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області та 11.05.2018 року перебував у форменому одязі з вогнепальною зброєю на чергуванні в Стрийському відділі поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області і здійснював виконання своїх службових обов`язків по охороні громадського порядку та додержання правил дорожнього руху в зоні відповідальності № 5, що в м. Моршин, Львівської області.

11.05.2018 року близько 00 год. 23 хв., на автодорозі в м. Моршин по вул. Вокзальній, навпроти будинку № 5а, будучи присутнім та охороняючи громадський порядок під час оформлення адміністративних матеріалів за порушення правил дорожнього руху громадянином ОСОБА_5 та проведення огляду місця події, за фактом пропозиції надання неправомірної вигоди працівнику правоохоронного органу ОСОБА_5 , лейтенант поліції ОСОБА_4 виконуючи свої службові обов`язки, передбачені ст. ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.4 розділу ІІ Наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №22 від 12.03.2016 року «Про затвердження Типового положення про відділ, відділення поліції в районах, містах Львівської області» по забезпеченню охорони громадського порядку, охорони прав і свобод громадян, встановлюючи обставини учинених правопорушень, свідків та очевидців, в той час до них підійшов ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, керуючись прямим умислом та достовірно розуміючи, що особа, яка знаходиться біля нього, перебуває при виконанні службових обов`язків, є працівником правоохоронного органу, під час виконання своїх повноважень, передбачених законодавством, проявив зневагу до останнього та умисно, безпричинно, здійснив насильство щодо працівника поліції, зокрема висловлювався нецензурною лайкою та наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_4 під час виконання ним покладених на нього своїх службових обов`язків.

Внаслідок незаконних умисних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді навколоорбітальної гематоми на лівому оці, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, так як він скоїв умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

29 травня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, згідно з якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України, а також, що обвинувачений має понести покарання у виді 2(двох) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 5 місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки. За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 засвідчив, що визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

Потерпілий ОСОБА_4 просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді 2(двох) років обмеження волі передбачена санкцією ч. 2 ст. 345 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України та з врахуванням вимог ст. 75 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 374, 468, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 29 травня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1