АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/406/18 Справа № 712/9458/18 Категорія: ст. 179 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали клопотання за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 серпня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а :

СВ Управління СБУ в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000048 від 20.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , маючи відповідно до наказу НПУ № 149 о/с від 28.02.2017 спеціальне звання лейтенанта поліції, будучи кандидатом на посаду слідчого слідчого відділу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, що є посадою особи, уповноваженої на виконання функцій держави та суб`єкта декларування, достовірно знаючи про обов`язок подати як кандидат на відповідну посаду, на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію за минулий 2016 рік, а також про відповідальність, передбачену у випадках невиконання таких дій, перебуваючи на території України в м. Черкаси, у невстановленому в ході слідства місці, за допомогою персонального комп`ютеру на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, заповнив та подав як кандидат на посаду слідчого поліції щорічну декларацію про доходи за 2016 рік, яку розміщено 03.03.2017 на сайті о 15 годині 42 хвилини, у якій умисно вказав завідомо неправдиві відомості про відсутність у нього нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві приватної власності з 08.07.2014.

У подальшому, ОСОБА_7 , працюючи відповідно до наказу ГУНП в Черкаській області № 81 о/с від 10.03.2017 на посаді слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, суб`єктом декларування, та суб`єктом, відповідальним за скоєння корупційних правопорушень, згідно ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про обов`язок подавати щорічно на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію за минулий 2016 рік, а також про відповідальність, передбачену у випадку не вчинення таких дій, маючи всі необхідні умови та можливість подати зазначену декларацію, свідомо проігнорував чинні законодавчі норми із запобігання та протидії корупції, в порушення вимог абзацу 15 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції»; п. 5-1 прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб»; ст. 68 Конституції України, перебуваючи на території України в м. Черкаси, у період часу з 01.01.2017 по 01.05.2017, маючи електронний цифровий підпис не подав до 01.05.2017 зазначену щорічну декларацію, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи звільнений зі служби в поліції наказом ГУНП в Черкаській області № 571 від 01.03.2018 за вчинення дисциплінарного проступку, тобто припиняючи діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави та суб`єктом декларування, діючи умисно, перебуваючи на території України в м. Черкаси, маючи електронний цифровий підпис, реальну та об`єктивну можливість, свідомо проігнорував чинні законодавчі норми із запобігання корупції, в порушення вимог абзацу 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», не подав зазначену декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями перед звільненням, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК, за період з 01.01.2018 по 01.03.2018 у передбачений Законом строк.

07.08.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1КК України умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

10.08.2018 слідчий СВ Управління СБУ в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави розміром 20 прожиткових мінімумів станом на 01.07.2018, що становить 35 540 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3,4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Дане клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням здобуто достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, а матеріали провадження містять достатні підстави вважати, що останній знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою схилити їх до дачі неправдивих показань, знищити речові докази, перешкоджати розумним строкам проведення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.08.2018 клопотання слідчого СВ Управління СБУ в Черкаській області ОСОБА_9 задоволено частково, застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Частково задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами, а тому не потребує ізоляції від суспільства з можливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж запропоновано в клопотанні особистого зобов`язання.

Слідчим суддею звернуто увагу на те, що заявлене органом досудового розслідування клопотання не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, відповідно до яких запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді від 13.08.2018 через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить задовольнити клопотання слідчого, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави розміром 20 прожиткових мінімумів станом на 01.07.2018, що становить 35 540 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України

Апелянт зазначає, що слідчим при зверненні до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у повній мірі дотримано вимоги ст. 184 КПК України, в тому числі належним чином обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стверджує, що матеріали кримінального провадження містять достатньо даних про те, що підозрюваний систематично не виконує законні вимоги слідчого, прокурора в частині неприбуття на виклики, що здійснюються в порядку ст. 135 КПК України. Крім того, останній не з`являється на роботу за місцем проходження служби, у зв`язку з чим у органів досудового розслідування існують реальні підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати вплив на свідків шляхом погроз чи умовлянь з метою зміни їх показань.

Звертає увагу на порушення вимог 1 ст. 372 КПК України щодо змісту ухвали, оскільки в мотивувальній її частині слідчим суддею зазначено підстави для незадоволення клопотання слідчого, проте в резолютивній її частині клопотання задоволено частково.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній доводів, міркування підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Постановляючи ухвалу про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя місцевого суду виходив з того, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами. За таких обставини, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання. Крім того, санкція статті 366-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до двох років, тому заявлене клопотання не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. А тому, суддя місцевого суду дійшов висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя місцевого суду по суті дійшов до вірного висновку про часткове задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в тому числі посилаючись і на те, що ОСОБА_7 не є суспільно небезпечною особою, має постійне місце проживання, за місцем навчання зарекомендував себе позитивно, випадки ганебної поведінки в побуті не допускав, раніше не судимий.

Посилання прокурора, як на підставу застосування до останньої міри запобіжного захисту у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави розміром 20 прожитковим мінімумів, на те, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 не з`являється на численні виклики слідчого та прокурора, переховуючись від органів досудового розслідування та суду, не з`являється на роботу за місцем проходження служби, в зв`язку з чим існують реальні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вплив на свідків шляхом погроз чи умовлянь з метою зміни їх показань, є помилковими, оскільки на думку колегії суддів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК, визначений запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є достатньою мірою гарантування виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірними для нього.

Також, колегія суддів вважає правильним посилання слідчого судді про неможливість застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину за відсутності в матеріалах провадження будь-яких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного, його поведінку та спосіб життя, обставин події кримінального провадження, прийшов до вірного висновку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 та у зв`язку із наведеним апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 серпня 2018 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :