справа № 462/2700/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
цивільного позивача ОСОБА_8
представника цивільного позивача ОСОБА_9 ОСОБА_10
обвинуваченого - ОСОБА_11
захисника - ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000016 про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Божиків Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, інваліда ІІ групи, одруженого, має утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_11 02 січня 2018 року близько 19.00 год., керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща) та рухаючись по вул. Городоцькій у м.Львові, навпроти будинку № 212, у напрямку до виїзду з м.Львова, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна дистанція», «безпечний інтервал», «безпечна швидкість»); Розділу 2 п.п. 2.3 (підпунктів «б», «д»), 2.9 (а); Розділу 12 п.п. 12.1; Розділу 13 п.п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (згідно з висновку судово-медичної експертизи №28/18 від 19.01.2018 у крові ОСОБА_11 виявлено 1,05 проміле етанолу), проявив неуважність до дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну, під час руху не вибрав безпечної швидкості, не урахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати зазначеним автомобілем, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме не дотримався безпечної дистанції та інтервалу до попутного автомобіля марки «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який в цей момент почав зменшувати швидкість, так як мав намір здійснити поворот праворуч у дозволеному місці проїзної частини дороги, що призвело до попутного зіткнення між зазначеними транспортними засобами. Після цього, автомобіль «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на крайню ліву смугу зустрічного напрямку руху, по якій в цей момент в напрямку до центральної частини м.Львова рухався автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , в результаті чого відбулось зіткнення між даними транспортними засобами. В подальшому, автомобіль марки «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_14 , який в цей момент рухався попутно з автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , в крайній лівій смузі руху в напрямку до центральної частини м.Львова, тобто позаду такого, зіткнувся з зазначеним автомобілем, після чого відбулось зіткнення автомобіля марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , із автомобілем марки «Газ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_5 , (карета швидкої допомоги), який в цей момент перебував у нерухомому стані у крайній праві смузі руху в напрямку до центральної частини м.Львова. В результаті вищевказаного, водій автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_13 перебуваючи у реанімаційному відділення 8-ї МКЛ від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 8/18 від 23.02.2018, ОСОБА_13 отримав наступні тілесні ушкодження: закриті переломи 7,8,9,10,11 ребер справа, 3,4.5,6,7,8 ребер зліва, забій-розрив обидвох легень з поступленням крові та повітря у плевральні порожнини, забій серця; розрив брижі тонкого та товстого кишківника з ушкодженням серозної оболонки товстого кишківника, внутрічеревна кровотеча; забій лівої нирки; переломи обидвох лонних та сідничних кісток, перелому даху лівої вертлюгової западини, розрив правого крижово-клубового зчленування; масивна внутрітазова та заочеревинна гематоми; відкритий перелом лівої стегнової кістки; закритий переломо-звих кісток правого передпліччя; закритий перелом правої п`яти; рана на обличчі; множинні синці на руках, грудній клітці та ногах. Всі ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитися 02 січня 2018 року в момент дорожньо-транспортної пригоди, стали причиною смерті та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Причиною смерті гр. ОСОБА_13 стала травма тіла у вигляді множинних переломів ребер зліва та справа із забоєм-розривом обидвох легень, забоєм серця, поступленням крові та повітря у плевральні порожнини; розриву брижі тонкого та товстого кишківника з внутрічеревною кровотечею; множинних переломів кісток тазу з внутрітазовою та за очеревинною кровотечею, відкритого перелому лівої стегнової кістки. Травма ускладнилась гнійним запаленням кишківника, легень та бронхів, призвела до загальної інтоксикації організму та поліорганної недостатності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та дав суду показання про те, що 02.01.2018 р. близько 19 год. керував автомобілем марки "Фольксваген Гольф", реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Городоцькій в м. Львові у напрямку виїзду з м. Львова. Вранці вживав алкогольні напої в невеликій кількості. Керуючи автомобілем зі швидкістю приблизно 60-70 км/год, розраховуючи, що автомобіль марки «Деу Ланос» рухався з такою ж швидкістю, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, позаяк вказаний автомобіль почав зменшувати швидкість з метою здійснення повороту праворуч, що призвело до попутного зіткнення, після чого його автомобіль виїхав на крайню ліву смугу зустрічного напрямку руху, по якій в цей момент в напрямку до центральної частини м.Львова рухався автомобіль марки «ВАЗ 2109», під керуванням водія ОСОБА_13 , в результаті чого відбулось зіткнення, наслідок чого ОСОБА_13 отримав ряд тяжких тілесних ушкоджень, від яких помер в реанімаційному відділенні 8-ої лікарні. Доповнив, що шкодує про те що сталося, щиро кається та просить вибачення у всієї родини загиблого, відшкодував потерпілим і цивільним позивачам матеріальну та моральну шкоду. Зазначив, що внаслідок ДТП отримав травми, відтак визнаний інвалідом другої групи загального захворювання, крім того, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей. Враховуючи наведені обставини просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_15 подали письмові заяви, в яких повідомили суд про те, що з боку обвинуваченого їм відшкодовано моральну та матеріалу шкоду в повному обсязі і вони не мають і не матимуть в подальшому до обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру та при призначенні покарання просять не позбавляти волі ОСОБА_11 та застосувати ст. 75 КК України.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_8 та представник цивільного позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_10 подали письмові заяви про залишення позовних заяв без розгляду та пояснили, що шкода їм відшкодована. Щодо покарання обвинуваченому, то вважають за можливе його виправлення без ізоляції від суспільства, просять не позбавляти його волі.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_11 у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 доведена повністю і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Разом з тим, суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим та цивільним позивачам, а обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України, що злочин вчинено з необережності, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних наслідків, спосіб вчинення злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння, згідно висновку експерта №28/18 від 19.01.2018 р., внаслідок чого є інвалідом ІІ групи, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, думки прокурора, потерпілих та цивільних позивачів щодо призначення покарання.

Із огляду на викладене, беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення правопорушника без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів в межах санкції статті ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_11 ст. 75 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також при існуванні обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім того, з обвинуваченого слід стягнути в користь Державного бюджету України витрати на залучення експертів за проведення експертиз.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд-

ухвалив:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з часу набрання вироком законної сили, з часу фактичного звернення вироку до виконання.

Цивільний позов цивільного позивача у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов цивільного позивача у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгялду.

Стягнути із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Залізничному районі м. Львова; ; р/р 0003; МФО 825014) витрати на залучення експертів за проведення судової автотехнічної експертизи №1/117 від 20.02.2018р. (1430,00 грн.); судової автотехнічної експертизи №1/120 від 01.02.2018р. (1430,00 грн.); судової автотехнічної експертизи №1/121 від 02.02.2018р. (1430,00 грн.); судової автотехнічної експертизи №1/118 від 01.02.2018р. (1430,00 грн.); судової автотехнічної експертизи №1/119 від 02.02.2018р. (1430,00 грн.); судової автотехнічної експертизи №1/122 від 22.02.2018р. (5720,00 грн.), на загальну суму 12 870 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ - автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику громадянину Республіки Польща ОСОБА_18 , скасувати арешт на автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.02.2018 року.

Речовий доказ - ліве переднє колесо (шина та диск) автомобіля марки марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику громадянину Республіки Польща ОСОБА_18 , скасувавши арешт, накладений на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2018 року.

Речовий доказ - автомобіль "БМВ Х5", реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_9 .

Речовий доказ автомобіль "Газ 2705" , реєстраційний номер НОМЕР_5 повернути власнику.

Речовий доказ - автомобіль "Деу Ланос", реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_8 .

Автомобіль "ВАЗ 2109", реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути потерпілому ОСОБА_4 , який знаходиться в нього на зберіганні.

Речовий доказ - цифровий носій інформації, диск DVD-R "Arena", з відеофайлом ДТП 02.01.2018 р. у м. Львові по вул. Городоцькій, 212 залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1