Справа № 495/791/17
Номер провадження 1-кп/495/70/2018
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

30 травня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:

головуючого судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР № 0003057 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.3 КК України та ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.3 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в інтересах обвинувачених

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.3 КК України та ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.3 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, спливає 10.06.2018 року.
Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки вони обвинувачуються у скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, можуть переховатися від суду та незаконно вливати на потерпілих та свідків, чим будуть перешкоджати встановленню істини по справі.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки у нього на утриманні мається малолітня дитина. Він не скоював злочин в якому його обвинувачують.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки вважає його не обґрунтованим. Звернув увагу на те, що його підзахисний вже досить тривалий час перебуває під вартою, а справа не слухається по суті. Також звернув увагу на те, що стороною обвинувачення вже вкотре порушуються вимоги, передбачені ст. 184 ч. 2 КК України, а саме не вручено завчасно клопотання стороні захисту. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_8 та також просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України запобіжний захід застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він є громадянином іншої держави, раніше притягався до кримінальної відповідальності, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, потерпілі, свідки, колегія суддів дійшла висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Також, враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він є громадянином іншої держави, раніше притягався до кримінальної відповідальності, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, потерпілі, свідки, колегія суддів дійшла висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період не більше ніж на шістдесят днів, який діє до 28.07.2018 року включно.
Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на період не більше ніж на шістдесят днів, який діє до 28.07.2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2