Провадження № 1- кс/243/736/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2018 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №17 м. Слов`янська скаргу ОСОБА_3 про бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певну дію, -
ВСТАНОВИВ:
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певну дію. Свої вимоги обґрунтувавши тим, що 26.03.2018 року він подав до Слов`янської місцевої прокуратури клопотання про наявність підстав для повідомлення про підозру по кримінальному провадженню № 0001113 від 04.04.2014 року громадянину ОСОБА_5 за статтями 129 ч.2 КК України та ст. 357 ч.1 КК України, а саме погроза вбивством та привласнення статутних документів та печатки громадської організації шляхом зловживання службовим становищем.
Заявник вказує, що 10.04.2018 року він отримав відповідь керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в якій повідомлялось, що достатніх підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_5 на теперішній час не вбачається, у зв`язку з чим прокурором винесено постанову про відмову в задоволенні його клопотання. Вказану постанову прокурора вважає необгрунтованою.
Зазначає, що для повідомлення ОСОБА_5 про підозру в погрозах йому вбивством з автоматичної стрілецької зброї з мотивів національної нетерпимості ст. 129 ч.2 КК України необхідно було дослідити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КК України ), а саме: запрошення громадян до участі в масових заходах у м. Слов`янську 16.03.2014 року ОСОБА_5 , ставлення до особистої участі в них членів ГО «Зелена стрічка» і забезпечення особистої безпеки учасників цих заходів; наявність погроз ОСОБА_5 йому вбивством з автоматичної стрілецької зброї з мотивів національної нетерпимості.
Заявник зазначає, що ці обставини досліджені під час досудового розслідування у повному обсязі, про що є підтвердження в нижче наведених документах:
протокол загальних зборів ГО «Зелена стрічка» від 20.03.2014 року, с. 2;
протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 24.09.2014 року с. 5 (абз.2).
протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2014 року, с, 1;
пояснення ОСОБА_3 від 03.04.2014 року, с. 1, 2;
протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 07.04.2014 року. с. 3 (абз. 2. 3), 4;
протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.04.2014 року, с. 3 (останній абз.), 4;
протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 10.04.2015 року, с. 3 (абз. 2-6)
протокол огляду DVD-R диску з відео- і звукозаписами від 05.01.2016 року, звукозапис телефонної розмови ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на с. 2 - відеозаниси розмов під час перебування ОСОБА_3 і ОСОБА_7 в приміщенні СМО КПУ 20.03.2014 року;
протокол одночасного допиту осіб від 16.12.2015 року ( ОСОБА_7 і ОСОБА_9 );
протокол одночасного допиту осіб від 24.12.2015 року ( ОСОБА_7 і ОСОБА_10 )
Вказує, що нехтування особистою безпекою, здоров`ям і життям громадян, яких ОСОБА_5 закликав до участі в цих масових заходах, було для нього підставою в подальшому вважати погрози вбивством з автоматичної стрілецької зброї з мотивів національної нетерпимості, висловлені ОСОБА_5 19 і 20 березня 2014 року, як справжню небезпеку і загрозу його життю.

Таким чином заявник зазначає, що є всі підстави повідомити ОСОБА_5 про підозру в погрозах вбивством з автоматичної стрілецької зброї з мотивів національної нетерпимості (частина 2 статті 129 КК України).
Крім того зазначає, що для повідомлення ОСОБА_5 про підозру в привласненні статутних документів і печатки громадської організації «Зелена стрічка» ( стаття 357 ( ч. 1 ) КК України) необхідно було дослідити відповідні фактичні обставини, які були досліджені під час досудового розслідування у повному обсязі і цьому є підтвердження в матеріалах кримінального провадження.
На підставі одержаних доказів, слідством достовірно встановлено, що станом на 20 березня 2014 року у ОСОБА_5 , як керівника ГО" Зелена стрічка", знаходилися статутні документи і печатка організації. 20 березня 2014 року відбулися загальні збори ГО «Зелена стрічка», на яких був обраний новий склад керівних органів, у тому числі і новий керівник організації. 20 березня 2014 року ОСОБА_5 відмовився передати статутні документи і печатку ГО «Зелена стрічка» новому керівнику організації та не передавав їх і в подальшому, тим самим він незаконно їх привласнив.
У зв`язку з вищевказаним зазначає, що є всі підстави повідомити ОСОБА_5 про підозру за умисне привласнення статутних документів і печатки громадської організації "Зелена стрічка" (частина 1 статті 357 КК України).
Однак не зважаючи на наявність всіх підстав повідомити ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 статті 129 КК України та ч. 1 статті 357 КК України цього не було зроблено протягом двох останніх років проведення досудового розслідування, що свідчить на його думку про бездіяльність прокурора.
Також вказує, що про бездіяльність свідчить і не внесення до ЄРДР виявленого під час допиту свідка ОСОБА_11 (протокол від 07.12.2015 року) ще одного кримінального правопорушення ОСОБА_5 - підробка установчих документів ГО «Зелена стрічка» (ст. 358, ч.1 КК України).
Зазначає, що прокурором також порушуються і строки досудового розслідування.
У зв`язку з вищевказаним заявник просить слідчого суддю скасувати постанову прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 29.03.2018 року про відмову в задоволенні його клопотання від 26.03.2018 року. Зобов`язати керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення - підробка установчих документів громадської організації «Зелена стрічка». Зобов`язати керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 повідомити ОСОБА_5 про підозру за статтями 129 ч.2; 357 ч.1; 358 ч.1 КК України по кримінальному провадженню № 0001113 від 04.04.2014 року та оголосити його в розшук. Зобов`язати керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 закінчити досудове розслідування у строки, передбачені ст. 219 КПК України.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та доводи своєї скарги, просив слідчого суддю скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 .
Вислухавши думку та пояснення сторін, вивчивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Вирішуючи по суті скаргу ОСОБА_3 , в частині скасування постанови прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 29.03.2018 року про відмову в задоволенні його клопотання від 26.03.2018 року про наявність підстав для повідомлення про підозру по кримінальному провадженню № 0001113 від 04.04.2014 року громадянину ОСОБА_5 за статтями 129 ч.2 КК України та ст. 357 ч.1 КК України, слідчий суддя приходить до наступного.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Приписами ст. 303 КПК України передбачено, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового розслідування та ким саме (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Порівняльний аналіз змісту положень ст. 303 КПК України та заявлених вимог ОСОБА_3 дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання щодо наявності підстав для повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженню, не може бути предметом судового розгляду на досудовому слідстві у зв`язку з чим вимоги ОСОБА_3 в цій частині скарги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи по суті скаргу ОСОБА_3 в частині зобов`язання керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення - підробка установчих документів громадської організації «Зелена стрічка», слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Разом з тим під час судового засідання заявником ОСОБА_3 не надано слідчому судді підтвердження того, що він звертався до слідчого чи прокурора із заявою чи повідомленням про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України за вказаних у скарзі обставинах.
Заявник зазначає, що вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , про що має бути внесено відомості до ЄРДР, повинно було виявитись прокурором під час допиту свідка ОСОБА_11 (протокол від 07.12.2015 року), а прокурор на це не звернув уваги.
Разом з тим відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Таким чином прокурор при отриманні якогось окремого доказу піддає його перевірці та оцінці.
У зв`язку з вищевказаним слідчий суддя позбавлений можливості втрутитись у внутрішнє переконання прокурора в момент допиту свідка ОСОБА_11 на предмет сприймання чи не сприймання його показань, як підстави для внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення громадянином ОСОБА_5 до ЄРДР.
Таким чином скарга ОСОБА_3 в цій частині не підлягає задоволенню.
Вирішуючи по суті скаргу ОСОБА_3 в частині зобов`язання керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 повідомити ОСОБА_5 про підозру за статтями 129 ч.2; 357 ч.1; 358 ч.1 КК України по кримінальному провадженню № 0001113 від 04.04.2014 року та оголосити його в розшук, слідчий суддя приходить до наступного.
Повідомлення про підозру - один із найважливіших процесуальних актів, спрямований на практичну реалізацію функції розслідування та забезпечення захисту прав і законних інтересів особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, який полягає в прийнятті рішення про повідомлення про підозру; врученні повідомлення про підозру особі, щодо якої здійснюється провадження; роз`ясненні підозрюваному його прав та наданні можливостей щодо їх реалізації і допиті обвинуваченого.
Ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права доречно встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності, має право бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому звинувачення.
Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється, відповідно до приписів статті 276 КПК України.
Фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.
Для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося.

2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.
Повідомлення про підозру має містити прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п. 1 ч. 1 ст. 277 КПК), підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п. 8 ч. 1 ст. 277 КПК).
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором (ч. 1 ст. 278 КПК України).
Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомлення про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ч. 279 КПК України).
Таким чином, з зазначених норм процесуального права вбачається, що повідомлення про підозру вручає та особа, яка підписує письмове повідомлення про підозру.
Положення ч. 2 ст. 9 КПК, встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя в розумінні норм чинного КПК України не є органом досудового розслідування та не наділений повноваженнями як щодо повідомлення особі про підозру так і щодо сукупної оцінки доказів по кримінальному провадженню, як підстави для повідомлення особі про підозру та оголошення особи в розшук на досудовому розслідуванні, у зв`язку з чим відсутній правничий елемент обґрунтованості щодо зобов`язання прокурора повідомити особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та оголосити її в розшук оскільки це є прерогативою лише органу досудового розслідування.
Таким чином вимоги ОСОБА_3 в цій частині не підлягають задоволенню.
Вирішуючи по суті скаргу ОСОБА_3 в частині зобов`язання керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 закінчити досудове розслідування у строки, передбачені ст. 219 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно положень ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.
Таким чином чинне законодавство встановлює певний порядок оскарження факту недотримання розумних строків досудового розслідування і цей порядок не передбачає подання скарги на недотриманні розумних строків до слідчого судді, тобто слідчий суддя не наділений повноваженнями в розумінні закону на розгляд подібних скарг у зв`язку з чим вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.
Проаналізувавши у своїй сукупності всі встановлені обставини та надавши їм належну оцінку, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою в повному обсязі та задоволенню не підлягає.
Додатково слід зазначити, що у відповідності до норм ст. 309 КПК України дана ухвала суду оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певну дію - відмовити в повному обсязі.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1