Дата документу Справа № 325/540/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 325/540/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/119/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула 20 червня2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
09.11.2015 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до 90 годин громадських робіт;
04.02.2016 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 1 (одного ) року позбавлення волі з застосуванням положень ст.75, п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року обставини:
05.04.2016 року близько о 10.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, пройшов на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження захисної полімерної плівки, набитої на віконну раму, через утворений отвір проник до приміщення кухні зазначеного будинку, звідки таємно, повторно викрав столові прибори та посуд, а саме: столові ложки в кількості 50 штук із нержавіючої сталі вартістю 1 гривня 50 копійок за одну, а всього на суму 75,00 грн.; столові виделки в кількості 50 штук із нержавіючої сталі вартістю 1 гривня 50 копійок за одну, а всього на суму 75,00 грн.; кухонні ножі з лезом із нержавіючої сталі в кількості 7 штук вартістю 15 гривень за один, а всього на суму 105,00 грн.; сковороду «Тефаль» середнього розміру вартістю 150 грн.; сковороду із нержавіючої сталі середнього розміру вартістю 100 грн.; алюмінієву сковороду велику вартістю 125 грн.; алюмінієвий казанок ємністю 5 літрів вартістю 75 грн.; алюмінієву випічку для хліба квадратної форми вартістю 50 грн.; ручну алюмінієву соковижималку вартістю 150 грн.; алюмінієву землянку вартістю 5 грн., а всього на загальну суму 910,00 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням, випробувальний термін встановити тривалістю 2 ( два ) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України під час іспитового строку покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає вирок суду першої інстанції незаконним та не вмотивованим у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що водночас призвело до призначення особі надто м`якого покарання. Зазначає, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин 05.04.2016 року, тобто після постановлення вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 04.02.2016 року, яким засуджено до покарання з випробуванням, судом в порушення вимог ч.3 ст.78 КК України не застосовано при призначенні покарання положення ст. 71 КК України. Вважає, що судом не мотивовано призначено ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбуття реального покарання з випробуванням. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі положень ст. 71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Приазовського районного суду від 04.02.2016 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні вироку.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував доводам та вимогам апеляційної скарги перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильної юридичної кваліфікації його дій заснований на обставинах, досліджених у судовому засіданні місцевого суду, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до положень ч.2 ст. 394, ч.1 ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги прокурора, тобто в частині призначеного обвинуваченому покарання, тим паче, що кримінальне провадження було розглянуте судом на підставі і з дотриманням вимог ч.3 ст. 349 КПК України.
Натомість доводи прокурора щодо неправильного застосування Закону про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу.
Суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_7 покарання, не врахував положення п.25 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до якого, за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку і до набрання ним законної сили.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 за оскаржуваним вироком вчинив злочин 05 квітня 2016 року, тобто після проголошення вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року відносно останнього.
Отже, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції мав керуватися положеннями ст. 71 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків.
При цьому апеляційна інстанція звертає увагу на ту обставину, що попередній вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, згідно положення ч.2 ст. 532 КПК України, 20 червня 2018 року набрав законної сили.
Доводи апелянта з приводу невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого колегія судова колегія знаходить слушними.
Так, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті, зокрема виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд також має враховувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При вирішенні питання про застосування ст. 75 КК України суд першої інстанції повинен був належним чином дослідити й оцінити всі обставини, які мають значення для справи, у тому числі обставини вчинення злочину, ступінь суспільної небезпеки, відношення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення та належним чином обґрунтувати підстави для висновків про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без реального відбування покарання.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_7 покарання і звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості скоєного злочину й дані про особу обвинуваченого, та в свою чергу не навів переконливих доводів призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Так, судом першої інстанції не в достатній мірі враховані: фактичні обставини вчиненого злочину та відомості стосовно особистості обвинуваченого.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції всупереч вищенаведеним вимогам закону не врахував сукупності всіх обставин, які могли вплинути на його висновки щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Колегія суддів, при постановленні вироку, бере до уваги і наступні факти: наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілій матеріальної шкоди та одночасно приймає до уваги тяжкість вчиненого злочину, якій згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, скоєногопри обтяжуючий покарання обставині, а саме перебування у стані алкогольного сп`яніння, даних про особу винного, який раніше судимий за аналогічний корисний злочин проти власності, не працевлаштований, вчинив крадіжку через два місяці після постановлення відносно нього попереднього обвинувального вироку, за місцем мешкання ОСОБА_7 характеризується посередньо.
Наведені обставини у своїй сукупності засвідчують системність протиправної поведінки обвинуваченого та його небажання вставати на шлях виправлення, що усуває можливість звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання з іспитовим строком.
Судова колегія, з урахуванням відсутності виключних обставин справи, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, вважає, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без реального відбування покарання, оскільки в іншому випадку не буде досягнуто мети призначення покарання.

Оскільки по кримінальному провадженню має місце неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, колегія суддів відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, ч. 2 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 418, 420 КПК України скасовує оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання з постановленням свого вирокуз призначенням ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 71 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покаранням за даним вирок та вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК Українив частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 місяць.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4