Номер провадження: 11-сс/785/1582/18
Номер справи місцевого суду: 518/116/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

Головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

апелянта ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.08.2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 14.07.2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 щодо її повідомлення про хід та результати досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083, внесеному до ЄРДР 04.03.2016 року за ч.1 ст.358 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.08.2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 14.07.2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 щодо її повідомлення про хід та результати досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083, внесеному до ЄРДР 04.03.2016 року за ч.1 ст.358 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що рішення слідчого, яке оскаржується у скарзі ОСОБА_6 , не може бути оскаржене згідно з положеннями ст.303 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою повернути скаргу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Свої вимоги ОСОБА_6 обґрунтовує такими доводами:

- слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що бездіяльність слідчого не підлягає оскарженню, оскільки у постанові слідчого зазначено, що ОСОБА_6 не є стороною у кримінальному провадженні, тобто у цій постанові фактично йде мова про відмову у визнанні заявниці потерпілою;

- обов`язок слідчого надати потерпілій матеріали досудового розслідування для ознайомлення встановлений ст.221 КПК України, тому, на думку ОСОБА_6 , слідчий безпідставно відмовив у задоволенні її клопотання щодо повідомлення її про хід досудового розслідування, що залишилось поза увагою слідчого судді.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача; думку ОСОБА_6 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги і просила її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновків про таке.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частинами 1, 3 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

До них відносяться: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником .

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З викладеного вбачається, що рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 щодо повідомлення її про хід та результати досудового розслідування не входить до встановленого ст.303 КПК України переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Крім того, апеляційний суд вважає, що скарга на рішення слідчого про відмову в повідомленні заявника про хід та результати досудового розслідування та скарга на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні не є ідентичними, оскільки зазначені рішення слідчого є різними за своїм змістом та правовими наслідками.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає вимоги апеляційної скарги в цій частині безпідставними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність рішення слідчого про відмову у наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони стосуються суті скарги ОСОБА_6 , яка не була розглянута слідчим суддею по суті у зв`язку з відмовою у відкритті провадження за цією скаргою, у зв`язку з чим вказаним доводам не може бути надана оцінка апеляційним судом, оскільки вони не були предметом розгляду слідчим суддею, їм не надавалась правова оцінка, яка була покладена в основу оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу необґрунтованою в цілому, у зв`язку з чим доходить висновку про необхідність відмовити в її задоволенні та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись вимогами ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.08.2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 14.07.2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 щодо її повідомлення про хід та результати досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083, внесеному до ЄРДР 04.03.2016 року за ч.1 ст.358 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4