Справа № 496/1373/18
Провадження № 1-кп/496/200/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка, Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, українця, не маючого освіти, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гоноратка, Оратівського району Вінницької області, громадянина України, українця, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 5 по 7 лютого 2018 року, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та двома неповнолітніми, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, о 22 годині 30 хвилин, перебували по місцю мешкання ОСОБА_5 , в житловому будинку АДРЕСА_1 , де грали в карти. Під час гри у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне заволодіння майном з будинку АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 та неповнолітнім, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, разом з ним проникнути до вказаного домоволодіння та заволодіти майном, яке там знаходиться, пояснивши, що в зазначеному будинку ніхто не проживає, при цьому пообіцявши викрадене майно розділити порівну між ними. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та неповнолітніми, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, прибули до домоволодіння АДРЕСА_1 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання будь яке майно, яке вони зможуть забрати з собою, залишивши одного з неповнолітніх біля паркану спостерігати за місцевістю, перестрибнули через паркан та проникли на територію вказаного домоволодіння. Після чого ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_4 та одним з неповнолітніх прослідували до зазначеного вище будинку, де шляхом віджиму вхідної металопластикової двері та зламу запірного пристрою вхідної металевої двері проникли до нього. Після чого, не побачивши речей, які б становили для них будь-який інтерес, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та неповнолітні, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, залишили місце скоєння кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що у лютому 2018 року, він разом із ОСОБА_5 та двома неповнолітніми, перебували по місцю мешкання ОСОБА_5 , де грали в карти. Під час гри він запропонував ОСОБА_5 та неповнолітнім, проникнути до будинку АДРЕСА_3 та заволодіти майном, яке там знаходиться, пояснивши, що в зазначеному будинку ніхто не проживає, на що останні погодились. Після чого вони прослідували до вище вказаного будинку, де шляхом віджиму вхідної металопластикової двері та зламу запірного пристрою вхідної металевої двері проникли до нього, але там нічого не знайшли, тому залишили місце скоєння кримінального правопорушення. У вчиненому розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_4 . У вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 304 КК України втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, а також кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинувачених.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченим, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особи обвинувачених, їх позитивні характеристики за місцем проживання, також суд враховує їх відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, те, що вони раніше не судимі, а також приймає до увагу досудову доповідь органу з питань пробації, відповідно до висновку якого, Біляївський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, на думку органу з питань пробації виконання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а також за наявності мотивації і готовності до змін самого обвинуваченого, а також суд приймає до уваги пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище і вважає що, виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, якщо вони у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконають покладені на них судом обов`язки.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: речові докази - фрагмент замку з вхідних дверей; металевий фрагмент від предмету, який був зафіксований між замком вхідних дверей вказаного домоволодіння, що були вилученні в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; металеву фомку, добровільно видану ОСОБА_4 - необхідно знищити, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23.02.2018 р.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 304 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі;

Згідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим засудженому ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23.02.2018 р., на фрагмент замку з вхідних дверей; металевий фрагмент від предмету, який був зафіксований між замком вхідних дверей вказаного домоволодіння, що були вилученні в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а також на металеву фомку, добровільно видану ОСОБА_4 скасувати.

Речові докази по справі - фрагмент замку з вхідних дверей; металевий фрагмент від предмету, який був зафіксований між замком вхідних дверей вказаного домоволодіння, що були вилученні в ході огляду місця події; металеву фомку, добровільно видану ОСОБА_4 знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1