В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.08.2018 Справа №607/9230/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000079 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чотрків Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судженого, про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України,-
встановив:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , а саме: солдатом військової служби за контрактом порушив вимоги статей 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 9, 11, 16, 49,127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Так, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, а саме: без поважних причин не прибув 17 березня 2017 року в 8 год. 30 хв. до місця служби у розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , що за адресою АДРЕСА_3 та не з`являвся тривалий час - до 15 год. 00 хв. 19 червня 2017 року і не вживав заходів для повернення до місця проходження військової служби та не заявляв про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, маючи реальну змогу це зробити, а проводив час на власний розсуд за адресою АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.
Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися. Суд постановив ухвалу допитати лише обвинуваченого.
В судовому засіданні ОСОБА_5 показав, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Він за контрактом служив у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 солдатом. Без поважних причин він умисно не прибув 17 березня 2017 року до 8 год. 30 хв. на місце служби у розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 та не з`являвся на службу до 19 червня 2017 року 15 год. 00 хв. і не повідомляв про місце його знаходження. Протягом цього періоду він знаходився за адресою АДРЕСА_2 . Злочин вчинив, тому що у нього виникли тяжкі обставини особистого характеру. У вчиненому він щиро розкаюється.

Враховуючи наведене суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу у розташування військової частини, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику, а також обставину, що пом`якшує покарання це щире каяття, визнання вини, сприяння встановленню істини. Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.
Органом пробації надано досудову доповідь, згідно з якою виправлення ОСОБА_5 буде ефективним без ізоляції від суспільства. Отже, з врахуванням висновку органу пробації, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд прийшов до переконання, що обвинувачений може бути перевихований без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до ст.75 КК України доцільно звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк та покласти на нього відповідні обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі з випробування та встановити йому іспитовий строк 1(один) рік.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1