Справа № 588/1786/18
провадження № 1-кс/588/531/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2018 року Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000363, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.10.2018, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 272 КК України,

про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:
Старший слідчий Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 22.10.2018 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , що здійснює процесуальне керівництво, у якому просив накласти арешт на устаткування АГЗП за адресою: вул. Харківська, 64В, в с. Боромля Тростянецького району, у вигляді цистерни з написом «Пропан-Вогненебезпечно» та приєднаної до неї паливороздавальної колонки, господарська діяльність за допомогою яких здійснюється СПДФО ОСОБА_6 , а належить СПДФО ОСОБА_7 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, що у провадженні СВ Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження, розпочатого за відомостями, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 17.10.2018, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 272 КК України, за повідомленням, що на території Тростянецького району та м. Тростянець на думку заявника авто-заправочні станції розташовані на вказаній території працюють без належної документації, а також працівники АЗС порушують техніку безпеки палять біля колонок від чого може статися загорання, що може загрожувати життю людей.

За змістом клопотання установлено, що 19.10.2018 було проведено огляд місця події на ділянці місцевості, на якій розташований автомобільний газозаправний пункт, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . При ознайомленні з копіями документів в «куточку споживача» даної АГЗП встановлено, що роздрібну торгівлю газом в даному пункті здійснює суб`єкт підприємницької діяльності, ОСОБА_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), яка в свою чергу орендує вказане АГЗП у суб`єкта підприємницької діяльності, ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ). При цьому згідно наявної на час огляду в «куточку споживача» даної АГЗП копії торгового патенту на право здійснення торговельної діяльності, виданого 01.04.2011 ОСОБА_6 , він був дійсний по 31.03.2016, а, згідно копії договору оренди про передачу у тимчасове користування даної АГЗП від ОСОБА_7 . ОСОБА_6 , укладеного 01.01.2009, він був дійсний по 31.12.2009.

Крім того, в ході огляду місця події від 19.10.2018 було встановлено, що пожежний щит на території даної АГЗП не укомплектований належним чином засобами пожежогасіння (лише один лом, один багор, одна лопата, одна сокира, ящик з піском), а на наявних двох вогнегасниках відсутні відомості про перезаправку, а один з вогнегасників взагалі не має пломби та чеки, має пошкоджений шланг і показник манометра у червоному секторі, тобто очевидно є непридатним для використання за призначенням. Тобто очевидним є порушення «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, згідно яких «До комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.». Відповідно, очевидним є і порушення «Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів», затверджених наказом Міністерством палива та енергетики України N 658 від 24.12.2008, яким передбачено необхідність засобів пожежогасіння.

Відповідно до «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки», затвердженого постановою від № 1107 від 26 жовтня 2011 р. «Газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах», які здійснюються при експлуатації АГЗП, відносяться до переліку видів робіт підвищеної небезпеки, а тому, відповідно, діяльність з експлуатації АГЗП потребує відповідного дозволу Державної служби України з питань праці (Держпраці).

Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що ні суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_6 , ні суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_7 відповідного дозволу Держпраці на здійснення робіт підвищеної небезпеки не мають.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що здійснювана СПДФО ОСОБА_6 експлуатація даної АГЗП, розташованої по вул. Харківській, 64В, в с. Боромля Тростянецького району, що відноситься до робіт з підвищеною небезпекою, здійснюється без дозволу Державної служби України з питань праці і здійснюється очевидно з порушенням «Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів», затверджених наказом Міністерством палива та енергетики України N 658 від 24.12.2008, тобто в даному випадку вбачається порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що створює загрозу виникнення пожежі на даному АГЗП, тобто загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Посилаючись на указані обставини та враховуючи, що устаткування АГЗП у вигляді цистерни з написом «Пропан-Вогненебезпечно» та приєднана до неї паливороздавальної колонки мають значення речових доказів, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 у судове засідання з`явився, проти задоволення клопотання слідчого заперечував.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданого до клопотання слідчого витягу з ЄРДР установлено, що у провадженні Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 17.10.2018, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 272 КК України.

Склад вказаного злочину передбачає - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

У той же час матеріали клопотання не містять будь-яких доказів, які б вказували на виконання робіт з підвищеною небезпекою на території АГЗП та відомостей про те, які порушення правил безпеки було допущено під час їх проведення.

Відповідні порушення мають бути виявлені компетентним органом та зафіксовані у встановленому законом порядку.

На переконання слідчого судді протокол огляду місця події від 19.10.2018 року, доданий до клопотання слідчого не є тим доказом, яким мають доводитись відповідні порушення.

Крім того, в клопотанні не міститься жодних доводів, які б обґрунтовували наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, щодо можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

Також, слід зазначити, що витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000363 не дає можливості достеменно визначити, щодо яких обставин здійснюється досудове розслідування, оскільки обставини викладені у витягу є абстрактними і не містять чітких відомостей про скоєне кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим, неможливо встановити чи може визначене у клопотанні слідчого майно розглядатись як доказ у розпочатому кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає.

Керуючись положеннями статей 167, 168, 170, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання старшого слідчого Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000363, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.10.2018, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 272 КК України, про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1