Справа № 297/483/18
УХВАЛА
10 квітня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі клопотання прокурора про застосування заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000098 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина україни, українця, уродженця м. Мукачева з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого. АДРЕСА_1 , раніше не судимого, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшли матеріали кримінального провадження №0000098 з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 10.02.2018 року о 14 годині 30 хвилин, перебваючи на площі Ф. Ракоці, 3, що в м. берегово, а саме біля спеціальної металевої конструкції, де паркують велосипеди, яка знаходилаться поблизу костела Воздвиження Святого Хреста (католицький храм), діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу до парковочного майданчика для велосипедів. Таємно викрав жіночий велосипед чорного кольору з надписом на сідлі «Plush», вартість якого згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 12.02.2018 року становить 1300 гривень.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом не може приймати участь в судовому провадженні, судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за його відсутності.

Потерпілий Сіладіне ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.

Вина ОСОБА_8 у вчинені суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України підтверджується наявними доказами: витягом з ЄРДР, протоколом огляду речей , - висновком судово-психіатричної експертизи №38 від 22.02.2018 року, згідно якого ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і на даний час страждає психічним захворюванням в формі шизофренії. Параноїчної форми, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом, який вимагає догляду та лікувальних заходів. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник не заперечував проти застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру .

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, яке було вчинене ОСОБА_6 у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення суспільно небезпечного діяння.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п.1 ч.1ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий заход медичного характеру як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ч.3 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи , яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Згідно з п.15Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5ст.94 ККтип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1ст.94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

При визначенні виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує те, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння в сфері обігу наркотичних засобів , проходив амбулаторне лікування в психіатричному закладі , висновок судово-психіатричної експертизи № 38 від 22.02.2018 року, згідно якого встановлено, що він потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно за станом свого психічного здоров`я ОСОБА_6 потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають віднесенню за рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 92, 93, 94 Кримінального кодексу України, ст.ст.503,512,513 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина україни, українця, уродженця м. Мукачева з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого. АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня її проголошення, а особою яка не була присутня під час проголошення ухвали - в той же строк з часу отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1