Провадження № 11-кп/792/522/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 676/5595/17-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України (ст.399 КПК України)
У х в а л а
про залишення апеляційної скарги без руху

16 липня 2018 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 червня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`ять) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 визначено рахувати з 06.06.2018 року, зарахувавши в строк час тримання під вартою з 06.09.2017 року по 05.06.2018 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 200000 (двісті тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1935,92 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого відкрито.

Перевіривши апеляційну скаргу захисника на відповідність вимог ст.ст.392, 393, 395, 396, 399 КПК України, приходжу до висновку про необхідність залишення її без руху, так як її вимоги не ґрунтуються на нормах чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка її подає, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення. Виходячи з положень даної норми закону, вимоги, які наведені в апеляційній скарзі щодо неправильності судового рішення, повинні бути обґрунтованими та відповідати повноваженням судової інстанції за наслідками їх розгляду.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, вказані вимоги кримінального процесуального закону апелянтом не дотримані.

Так, в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просить вирок місцевого суду повністю скасувати, та ухвалити новий вирок, яким дії обвинуваченого ОСОБА_3 перекваліфікувати на менш тяжкий злочин, передбачений ст.124 КК України.

Однак, така позиція апелянта не узгоджується з чинним кримінальним процесуальним законом та суперечить повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Зокрема, апеляційний суд, у відповідності до положень ч.1 ст.417 КПК України, за результатами апеляційного розгляду приймає рішення у формі вироку або ухвали.

Рішення у формі вироку, суд апеляційної інстанції може ухвалити виключно у випадках визначених в ст.420 КПК України, зокрема, у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідністю застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; та у зв`язку із неправильним звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При цьому слід враховувати, що, відповідно до ч.1 ст.421 КПК, винесення рішення у суді апеляційної інстанції, яким погіршується становище обвинуваченого, можливе лише у випадку подання апеляційної скарги прокурором, потерпілим чи його представником. Погіршення становища означає, зокрема, застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасування неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшення сум, які підлягають стягненню.

В той же час, жодної з підстав вказаного переліку апелянтом не наведено. Тобто, обґрунтування такої вимоги, як скасування вироку та ухвалення нового вироку, в апеляційній скарзі відсутнє. Більше того, така вимога не є можливою й з огляду на сам процесуальний статус апелянта.

Крім того, позиція захисника щодо перекваліфікації дій обвинуваченого не узгоджується із позицією самого обвинуваченого, який у поданій апеляційній скарзі кваліфікацію своїх дій не оспорює.

Оскільки вирок суду першої інстанції, відповідно до ст.404 Кримінального процесуального кодексу України, перевіряється судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги, а ці межі в даному випадку апелянтом не визначені і з вимогами кримінального процесуального закону не узгоджені, апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без руху, з наданням терміну для усунення її недоліків.

У поданій апеляційній скарзі, захиснику необхідно узгодити свою позицію з обвинуваченим, привести свої вимоги у відповідність із нормами діючого кримінального процесуального законодавства, з урахуванням того, які рішення та на яких правових підставах суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами їх розгляду (ст.407 КПК України), дотриматись обов`язку щодо подачі копій апеляційної скарги у кількості, необхідних для їх надіслання сторонам кримінального провадження.

Вважаю за необхідне роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 396, 398, 399 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2018 року, залишити без руху.

Надати захиснику строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 7 (семи) днів з дня одержання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2