Справа № 201/7321/18
УХВАЛА
іменем України

12.10.2018 м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників кримінального провадження:
захисника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа №201/7321/18, провадження №1 кс/199/1563/18),

В С Т А Н О В И В:

Згідно з поданою заявою слідчим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 здійснюється судовий розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 201/7321/18, провадження № 1кс/199/1563/18). Зазначена скарга була отримана 08 серпня 2018 р., однак, розгляд скарги по суті до цього часу не розпочатий через численні відводи, які ОСОБА_3 заявляє слідчому судді ОСОБА_5 ( на цей час заявлено п`ять відводів, два з яких до цього часу по суті не розглянуті).
Згідно з поданою заявою слідчого судді про самовідвід фактичне блокування ОСОБА_3 через численні відводи розгляду його ж скарги може свідчити про особисте негативне ставлення ОСОБА_3 до слідчого судді ОСОБА_5 .
Подана заява про самовідвід слідчого судді мотивована також тим, що в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»), у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Посилаючись у заяві про самовідвід на те, що згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також на п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року), в якому зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, а також на те, що наявність зазначених обставин не впливає на безсторонність слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду скарги, разом з тим, за внутрішнім переконанням слідчого судді, наявні підстави для заявлення даного самовідводу від розгляду скарги ОСОБА_3 для уникнення протилежної думки у сторонніх спостерігачів, слідчим суддею й заявлений самовідвід.
Слідчий суддя ОСОБА_5 в окремо наданій заяві від 10.10.2018 просив проводити судове засідання у його відсутності, а також повідомив, що заяву про самовідвід підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.
Адвокат ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 та прокурор Дніпропетровської області ОСОБА_6 не прибули у судове засідання, виклик останніх відбувався у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 КПК України (шляхом направлення поштою судових повісток, а також шляхом направлення судових повісток електронною поштою), тому слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд поданої заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_5 у відсутності потерпілої та її захисника, а також у відсутності прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 .
Розглянув заяву про самовідвід слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Підстави для відводу судді визначені ст. 75 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Так у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартенко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України»).
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Відповідно до висновків у справі «Білуха проти України» при вирішенні питання про те, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

З огляду на зміст заяви слідчого судді ОСОБА_7 про самовідвід та наведене вище обґрунтування, слідчий суддя вважає, що має місце фактичне блокування ОСОБА_3 через численні відводи розгляду його ж скарги, що може свідчити про особисте негативне ставлення ОСОБА_3 до слідчого судді ОСОБА_5 , тоді як слідчий суддя ОСОБА_5 є безстороннім при розгляді поданої в порядку ст. 303 КПК України скарги та за його внутрішнім переконанням наявні підстави для заявлення даного самовідводу від розгляду скарги ОСОБА_3 саме для уникнення протилежної думки у сторонніх спостерігачів.
Втім, із зазначеними доводами не можна погодитися, оскільки існує презумпція неупередженості судді, та відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Із самої заяви про самовідвід не можна встановити факти, які не залежать від поведінки слідчого судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості, тоді як одного посилання на те, що наявні підстави для заявлення даного самовідводу від розгляду скарги ОСОБА_3 саме для уникнення протилежної думки у сторонніх спостерігачів недостатньо для задоволення поданої заяви про самовідвід.
Разом з тим, посилання на «фактичне блокування ОСОБА_3 через численні відводи розгляду його ж скарги може свідчити про особисте негативне ставлення ОСОБА_3 до слідчого судді ОСОБА_5 » не є підставою для самовідводу; така поведінка заявника може свідчити про зловживання процесуальними правами та переслідування ним іншої мети, ніж своєчасний розгляд поданої захисником потерпілої скарги, а не як про особисте негативне ставлення ОСОБА_3 до слідчого судді ОСОБА_5 , про що свідчить також те, що на даний час адвокатом ОСОБА_3 заявлені численні відводи чотирьом слідчим суддям Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1