Справа № 308/1179/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003907 від 08.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз 11.11.2011 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 07 листопада 2016 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, діючи з прямим умислом, у в`язку з раптово виниклими неприязними відносинами з потерпілим ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс кілька ударів руками, ногами в область голови, тулубу та верхніх кінцівок внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта №1125 від 20.01.2017 спричинені тілесні ушкодження, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і за цією ознакою, згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано як, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та що він свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнає повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності його позицій, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що час та місце скоєння ним інкримінованих органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладено вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбулися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Зазначив, що більш точніше не може розповісти про події, оскільки вже погано все пам`ятає. Крім того зазначив, що дуже розкаюється у вчиненому.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

Дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, тобто умисне тілесне ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого кваліфіковано вірно.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості і характер вчиненого, особу обвинуваченого, який на психіатричному, наркологічному обліку не перебуває, раніше судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.
Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.
На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1