Номер провадження: 11-сс/785/1700/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
19.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000859 від 15.11.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого як ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , без визначення застави, з тих підстав, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також про наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч. 1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених ст. 194 КПК України, так як в матеріалах провадження відсутні докази, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не доведено, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним в клопотання слідчого.

Слідчий суддя не прийняв до уваги, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було складено 08.02.2018 року, однак воно було направлено поштою за помилково зазначеним прізвищем підозрюваного, а також у відділ поштового зв`язку поза адресою останнього, не в день його складання, а 16.02.2018 року, тобто через 8 днів, що є порушенням вимог закону. Докази отримання повідомлення або відмови від його отримання ОСОБА_8 відсутні.

Слідчий суддя безпідставно встановив ризики переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання у кримінальному провадженні, оскільки, згідно відповіді ПАТ «Укрпошта», з 28.02.2019 року по 30.08.2018 року на ім`я ОСОБА_8 за кримінальним провадженням ніякі повідомлення не надходили. ОСОБА_8 не отримував будь-які повістки.

Навпаки, ОСОБА_8 23.08.2018 року надав до Приморського районного суду м. Одеси заяву про його належне сповіщення, з`являвся в судові засідання цього суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, яке не розглянуто до цього часу.

В подальшому, з другим клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 в цьому ж кримінальному провадженні прокурор звернувся до Київського районного суду м. Одеси , однак слідчий суддя виніс ухвалу про відмову в подальшому розгляді цього клопотання, так як останньому не була вручена постанова про підозру.

09.10.2018 року ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України від 08.02.2018 року, після чого прокурор звернувся з третім клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 в цьому ж кримінальному провадженні до Київського районного суду м. Одеси.

12.10.2018 року підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник добровільно з`явилися у судове засідання, в якому вирішувалося питання щодо застосування запобіжного заходу, після винесення оскаржуваної ухвали був взятий під варту.

Слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місця проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні родину, малолітню дитину та батька пенсіонера, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,3 КПК України:

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
15.11.2015 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859.

09.10.2018 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, складеного 08.02.2018 року (а.п.6-8).

12.10.2018 року ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , без визначення застави, з тих підстав, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення,а також про наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч. 1 ст.177 КПК України, а також про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.
Так, в ухвалі слідчого судді зазначена обґрунтованість підозри на підставі протоколів огляду місця ДТП, допиту свідків та висновків експертиз.

Однак, доводи апеляційної скарги про те, що в зазначеними доказами підтверджується подія та обставини ДТП, разом з тим відсутні жодні відомості про те, що до вчинення ДТП причетний ОСОБА_8 , не спростовані.

При розгляді апеляційної скарги прокурор зазначив, що автомобіль, водій якого вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, належав сестрі підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_10 .

Разом з тим, сторона захисту повідомляла прокурора та суд про те, що 22.06.2015 року, тобто до вчинення злочину 14.11.2015 року, ОСОБА_10 продала автомобіль, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю та розпискою (а.п.108-109).

Таким чином, факт належності автомобіля, водій якого вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, до 22.06.2015 року ОСОБА_10 , яка є сестрою підозрюваного ОСОБА_8 , автоматично не підтверджує причетність останнього до його вчинення. Твердження сторони захисту про продаж цього транспортного засобу іншій особі, після чого він вибув з власності ОСОБА_10 , не спростовані.

При цьому, при наявності доказів, наданих до клопотання в обґрунтування підозри ОСОБА_8 , які датовані листопадом 2015 року, а висновки експертів березнем, груднем 2016 року, як зазначалось, постанова про підозру ОСОБА_8 була складена 08.02.2018 року.

При апеляційному розгляді прокурор надав для огляду квитанції на прізвище ОСОБА_8 , які, як повідомив прокурор, були вилучені з автомобіля після ДТП, однак не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що дана обставина підтверджує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тобто доведена підстава, передбачена п.1 ч.1 ст.194 КПК України.

В ухвалі слідчого судді встановлена доведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також відомості щодо розшуку підозрюваного.
Також з цих обставин слідчий суддя прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Разом з тим, апеляційний суд, дослідивши надані до клопотання слідчого матеріали, вважає, що слідчий суддя безпідставно встановив доведеність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, прокурор обґрунтовує наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином виключно неналежною процесуальною поведінкою ОСОБА_8 , який вже переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку.
Разом з тим, в матеріалах клопотання відсутні докази про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 , яке було складено 08.02.2018 року, а направлено поштою 16.02.2018 року, було отримано ОСОБА_8 .

При розгляді апеляційної скарги прокурор повідомив, що доказів отримання ОСОБА_8 поштою повідомлення про підозру від 08.02.2018 року дійсно немає.

Неотримання ОСОБА_8 повідомлення про підозру від 08.02.2018 року до 09.10.2018 року об`єктивно підтверджується змістом цього повідомлення, в якому зазначено, що воно вручено підозрюваному в присутності захисника 09.10.2018 року (а.п.8).

Крім того, прокурор не заперечував, що 09.10.2018 року ОСОБА_8 добровільно з`явився до відділу поліції з захисником для отримання повідомлення про підозру.

Таким чином, процесуальний статус підозрюваного ОСОБА_8 набув 09.10.2018 року. Однак, вже 11.10.2018 року прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в зв`язку з його переховуванням та розшуком, хоча розшук був оголошений 03.03.2018 року, до набуття останнім процесуального статусу підозрюваного.

До клопотання надана копія постанови від 03.03.2018 року про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_1 , з тих підстав, що останньому підозру вручити неможливо, оскільки останній переховується від органів слідства (а.п.14-15).

Однак, будь-яких документів на підтвердження виконання цієї постанови не надано, оскільки, як зазначалось, ОСОБА_8 добровільно з`явився правоохоронних органів та суду.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи прокурора про те, що, згідно ст. 42 ч. 1 КПК України, ОСОБА_8 є підозрюваним, так як йому повідомлення не вручено внаслідок не встановленням місцезнаходження, оскільки в повідомленні про підозру від 08.02.2018 року, а також в ухвалі слідчого судді від 12.10.2018 року встановлено місце проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , за яким він повідомлявся та з`являвся до слідчого судді у Приморський та Київський районі суди м. Одеси для розгляду клопотань про застування запобіжного заходу.

Крім того, порядок повідомлення особи про підозру, встановлений ст.ст. 278 ч. 1, 111 ч. 3, главою 11 КПК України, не був дотриманий, так як, згідно відповіді ПАТ «Укрпошта», з 28.02.2019 року по 30.08.2018 року на ім`я ОСОБА_8 за кримінальним провадженням ніякі повідомлення та повістки не надходили.

Таким чином, висновок в ухвалі суду щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованим, оскільки при перевірці зазначених обставин під час розгляду апеляційної скарги будь-яких доказів або обставин на підтвердження не встановлено. Прокурором та слідчим не доведено достатніх підстав, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд вважає, що, в порушення положень ст.ст.183 ч. 4, 194 ч.1 п.3 КПК України, в оскаржуваній ухвалі не обґрунтована неможливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Одна лише тяжкість вчиненого злочину не є безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу в повній мірі не надав належної оцінки даним щодо особи підозрюваного, який має постійне місця проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні родину, малолітню дитину та батька пенсіонера, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 178, 194, 196 КПК України, апеляційний суд, з урахуванням наведених доказів та обставин, вважає, що прокурором не доведені обставини, передбачені п.п.2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України, в зв`язку з чим підозрюваний має бути зобов`язаний прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, в провадженні яких знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000859 від 15.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри.
При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409-411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Ухвала слідчого судді має бути скасована та винесена нова ухвала, якою клопотання слідчого має бути задоволено частково , підозрюваного ОСОБА_8 має бути зобов`язано прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, в провадженні яких знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000859 від 15.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404,405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000859 від 15.11.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000859 від 15.11.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, в провадженні яких знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000859 від 15.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Негайно звільнити ОСОБА_8 з під варти з Одеського слідчого ізолятора №21.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 22.10.2018 року, о 14:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2