У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді подання старшого інспектора Ужгородського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_6 про звільнення від покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку,
В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року у справі № 308/12913/16-к ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Старший інспектор Ужгородського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання ОСОБА_4 , призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
В обґрунтування подання посилається на те, що засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку в Ужгородському міськрайонному відділі з питань пробації, обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що покладені на нього вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року, виконував задовільно. Під час іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 19.11.2017 року УПП в Закарпатській області за ч. 1 ст. 178 КУпАП (штраф 51 грн.)
Інспектор з питань пробації зазначає, що згідно з характеристикою Тарновецької сільської ради ОСОБА_4 веде пасивний спосіб життя, періодично вживає алкогольні напої, ніде не працює, письмові скарги та заяви від жителів сільської ради на нього не надходили.
Також інспектор з питань пробації вказує, що 20.11.2017 року до Ужгородського МРВ з питань пробації надійшов витяг з кримінального провадження за № 0001329, згідно з яким ОСОБА_4 10.05.2017 року вчинив незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального право рушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та 29.06.2017 року до суду направлено обвинувальний акт.
Іспитовий строк засудженого ОСОБА_4 закінчився 28.02.2018 року.
Заслухавши позиції учасників процесу та дослідивши матеріали подання, суд вважає, що внесене подання є підставним і підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
За приписами ч. 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України, ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
З контекстного аналізу ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК України вбачається, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є не вчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому, констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у вчиненому може виключно суд у порядку, визначеному законом.
Зокрема, за ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року (з наступними змінами та доповненнями) кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Пунктом 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.1973 року, визначено, що кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.
У справі «Barberа, Messeguе and Jabardo v. Spain» від 06.12.1988 (заява № 10590/83, 77§) ЄСПЛ установив: «Принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину.».
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні 25.05.2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у рамках кримінального провадження за № 0001329, та 29.06.2017 року до суду направлено обвинувальний акт.
Як встановлено судом, термін випробувального строку, визначений ОСОБА_4 згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року, закінчився 28.02.2018 року. При цьому, доказів щодо ухвалення судами інших обвинувальних вироків, якими констатовано вчинення нового злочину ОСОБА_4 за період з 28.02.2017 року по 28.02.2018 року, матеріали подання не містять та учасниками судового провадження на день розгляду вказаного подання не подано.
Суд вважає, що зазначене повідомлення про підозру ОСОБА_4 та направлення обвинувального акта до суду не може трактуватися як підтвердження винуватості особи у вчиненні нового злочину. Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (рішення від 27.10.1999 року у справі № 1-15/99).
Виходячи з вищенаведеного та беручи до уваги ту обставину, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30001329, судом на даний час не розглянуто, обвинувальний вирок у справі не ухвалено, вину обвинуваченого ОСОБА_4 не доведено, встановлений йому іспитовий строк закінчився, засуджений виконав покладені на нього обов`язки, а тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід звільнити від покарання у виді обмеження волі строком на один рік, призначеного йому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, призначеного йому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року у справі № 308/12913/16-к, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 27 квітня 2018 року о 08 год. 30 хв.

Головуюча ОСОБА_1