Провадження № 1-кс/761/7006/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника гр. ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 003 63 від 10.10.2017,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва в інтересах гр. ОСОБА_3 звернувся його представник - адвокат ОСОБА_6 , який просив скасувати арешт майна, застосований відповідно до ухвали від 11.01.2018 слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/46867/17 (провадження № 1-кс/761/390/2018).
На думку ініціатора клопотання, арешт накладений необґрунтовано, оскільки відсутні підставі для його застосування, передбачені ст. 170 КПК України.
Зокрема, піддане арешту майно не відповідає установленим ст. 98 КПК України критеріям, оскільки отримане ОСОБА_3 законним шляхом.
У той же час, клопотання слідчого про накладення арешту має формальний характер, клопотання не містить даних, які б доводили причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України.
Крім того, заявник зазначив, що про підозру ОСОБА_3 не повідомлено, останній не є учасником вказаного кримінального провадження.
Піддавши критичній оцінці мотивувальну частину ухвали слідчого судді про накладення арешту, представник власника майна просив скасувати вищевказаний захід забезпечення кримінального провадження.
У судовому засіданні представник власника майна наполягала на задоволенні клопотання, додавши, що арештоване майно має легальне походження, придбане ОСОБА_7 упродовж 2016-2017 років, тоді як проваджене порушене у 2015 році. Також, зазначила, що ОСОБА_3 не пов`язаний з підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та відношення до інкримінованих останньому дій не має.
Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти скасування арешту, просив врахувати, що досудове розслідування триває, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 через третіх осіб сприяв ОСОБА_8 у здійсненні ним протиправної діяльності, зокрема, легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, у тому числі через іноземні юридичні особи, використовуючи при цьому комп`ютерну техніку, на поверненні якої наполягає заявник.
Також слідчий просив врахувати, що комп`ютерна техніка, вилучена у ОСОБА_3 , наразі перебуває на експертизі для з`ясування, чи містить вона інформацію щодо причетності ОСОБА_3 до протиправної діяльності.
Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, заперечення слідчого, дослідивши надані документи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

У силу ст. 131, 132 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2018 задоволено клопотання слідчого ГСУ СБ України та у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 003 63 накладений арешт на комп`ютерну техніку та апаратні гаманці «Біткоін» марки «Ledger Nano S» та марки «Ledger Blue».
Підставою для прийняття слідчим суддею такого рішення стали встановлені під час досудового розслідування обставини причетності ОСОБА_3 до легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, у тому числі із використанням належних йому комп`ютерної техніки та апаратних гаманців.
З огляду на зазначене, слідчим ініційовано накладення арешту на таке майно, оскільки воно є засобом вчинення кримінальних правопорушень.
Отже, накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя врахував, що останнє відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

У той же час, оцінюючи наведені представником власника майна у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді, що вилучена у ОСОБА_3 комп`ютерна техніка, носії інформації та електронні гаманці не містять інформації щодо вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, тобто не є доказами у кримінальному провадженні.
З наведеного витікає, що залишається актуальним забезпечення схоронності такого майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
Викладене свідчать про необґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту його права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ОСОБА_3 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

На підстави викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 003 63 від 10.10.2017, накладеного ухвалою слідчого судді від 11.01.2018 у справі № 761/46867/17 (провадження № 1-кс/761/390/2018), відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1