АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1540/18 Справа № 175/334/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
В И Р О К
21 серпня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина, працюючого охоронцем ТОВ Агрофірма Орлівщина, який проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат в порядку ст. 118 КПК України.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення за наступних обставин.
У невстановлені органом досудового розслідування дату та час, ОСОБА_7 з невстановленого слідством джерела придбав наркотичний засіб канабіс у особливо великих розмірах, який без мети збуту став незаконно зберігати за місцем свого тимчасового проживання на території домоволодіння АДРЕСА_2 .
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , фактично не оскаржуючи доведеності вини обвинуваченого, фактичних обставин злочину і кваліфікації його дій, просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
В обґрунтування своїх доводів вказує, що твердження апелянта є безпідставними, оскільки судом першої інстанції було в повному обсязі враховано характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_7 , в тому числі те, що ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності за умисний злочин проти власності, але в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, офіційно працює, за місцем тимчасового проживання та реєстрації характеризується задовільно, має сім`ю та на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , 2009 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, та просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, за наслідками розгляду вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 скасувати, ухваливши в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 309 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні при апеляційному розгляді заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, як законний та обґрунтований, та не призначати ОСОБА_7 покарання, пов`язане з реальним його відбуттям.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначеного покарання обвинуваченому з ухваленням нового вироку в цій частині.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, належно оцінено судом і детально викладено у вироку.
Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, то відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, не підлягають перегляду в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за умисний злочин проти власності, але в силу ст.89 КК України вважається не судимим, офіційно працює, за місцем тимчасового проживання та реєстрації характеризується задовільно, має сім`ю та на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд визнав щиросердне каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та наявність малолітньої дитини. Обставин, що обтяжують покарання, судом встановлено не було.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, надавши йому можливість виправлення без ізоляції від суспільства.
Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, він дійсно може прийняти рішення про звільнення від відбування основного покарання з випробуванням. Таке рішення суду, відповідно до вимог ст. 374 КПК України, повинно бути належним чином вмотивоване, про що також зазначено і в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р.
Однак, виходячи з зазначених вимог закону, колегія суддів вважає, що суд, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, вказаних вимог закону України не дотримався, недостатньо врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що такі обставини як щире каяття, визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та є достатніми підставами для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений не спростував доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора про скасування відносно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням і не надав додаткових доказів на підтвердження обґрунтованості судового рішення в цій частині.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України судом першої інстанції не вмотивовано та не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок м`якості, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині з ухваленням нового вироку.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів оцінила надані сторонами обвинувачення та захисту докази у їх сукупності, враховуючи положення ст.ст. 50, 65 КК України, а також всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину , вину визнав повністю та щиро розкаявся в скоєному.
В якості обставин, які пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України, колегія суддів визнає щиросердне розкаяння в скоєному та визнання вини.
Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, колегією суддів не встановлено.
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 3 ст. 309 КК України у мінімальному розмірі у виді позбавлення волі. Проте, підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст.ст. 69, 75 КК України, не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 414, 420, 421 ч. 1 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 3 КК України, скасувати.
Призначити ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч. 3 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Початок строку відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії вироку безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Копії вироку після проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Судді: