Справа №586/708/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/246/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 586/708/18 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 17 червня 2018 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина-Буда Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

- захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_10 не намагався переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, активно сприяє розкриттю злочину, повністю визнає свою вину, щиро кається, одружений, має на утриманні малолітню дитину та постійне місце проживання, тимчасовими підробітками заробляє на утримання сім`ї, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має молодий вік, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, тяжкі наслідки від злочину відсутні, вага збутого наркотичного засобу є незначною, ризик незаконного впливу на свідків не підтверджуються, обґрунтована підозра та тяжкість вчиненого злочину не свідчать про наявність підстав тримання підозрюваного під вартою, який в судовому засіданні зазначив, що не буде перешкоджати встановленню істини у справі і готовий всебічно співпрацювати зі слідством. Крім того, визначений розмір застави є непомірно великим для підозрюваного, враховуючи його сімейний та майновий стан;

- захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 також просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту або застави у меншому розмірі, оскільки слідчим суддею не було враховано того, що він мешкає із дружиною, характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває малолітня донька, раніше не судимий, жодної майнової шкоди злочином завдано не було під час розгляду клопотання зазначив, що не збирається переховуватися від органів досудового слідства. Крім того, зазначає, що ризики не доведені, підозра є необґрунтованою та розмір застави був визначений неправильно.

17.06.2018 до С-Будського районного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із начальником С-Будського відділу Шосткинської місцевої прокуратури, звернувся старший слідчий С-Будського ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 06.04.2018 ОСОБА_10 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який в подальшому зберігав по АДРЕСА_1 . Цього ж дня близько 13-00 години ОСОБА_10 , перебуваючи за по вул. Європейській, 10 в м. С-Буда, під час проведення оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_13 за 260 грн. два паперових згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою в перерахунку на висушену речовину 2,57 г та 3,29 г.

06.04.2018 до ЄРДР за № 0000073 внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК, а 15.06.2018 об 11 год. 09 хв. ОСОБА_10 був затриманий і цього ж дня йому було вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років з конфіскацією майна, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді С-Будського районного суду Сумської області від 17.06.2018 до ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 105720 грн. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що повідомлена ОСОБА_10 підозра є обґрунтованою, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК, існування встановлених у ст.177 КПК ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років, існують реальні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти нові злочини, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК, а саме, протоколами допиту свідків, обшуку, висновком експерта, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п.175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» (ч.5 ст.9 КПК).

В іншому своєму рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин».

При цьому, слід зазначити, що «…метою допитів під час тримання під вартою відповідно до п.(с) ч.1 ст.5 ... є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» (п.55 рішення від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88).

Крім того, у своїх прецедентних рішеннях ЄСПЛ наголошує, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п.3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 щодо відсутності обгрунтованої підозри не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого розслідування, сприяти якому в даному випадку й має тримання підозрюваного під вартою.

Що стосується доводів апеляційних скарг захисників про відсутність заявлених слідчим ризиків і можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів також вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_10 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Крім того, ОСОБА_10 проживає в населеному пункті, що безпосередньо межує з державним кордоном та раніше працював за межами України, що також певною мірою підтверджує наявність вказаного ризику.

Ризик вчинення підозрюваним нового злочину, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки ОСОБА_10 не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування, під час розгляду клопотання в суді першої інстанції повідомив, що вживає наркотичні засоби та іноді здійснює їх продаж, що об`єктивно свідчить про наявність передумов для продовження підозрюваним злочинної діяльності з метою свого матеріального збагачення.

Є обгрунтованим також ризик незаконного впливу на свідків, оскільки допитані у даному кримінальному провадженні свідки є добре знайомими ОСОБА_10 , показання яких підтверджують обгрунтованість пред`явленої підозри, тому вони можуть під впливом підозрюваного надати показання на його користь.

Вказана вище позиція ЄСПЛ з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_10 , враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_10 не намагався перешкоджати кримінальному провадженню, активно сприяє розкриттю злочину, повністю визнає свою вину, щиро кається, одружений, має на утриманні малолітню дитину та постійне місце проживання, посередньо характеризується, раніше не судимий, має молодий вік, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, тяжкі наслідки від злочину відсутні і вага збутого наркотичного засобу є незначною, в даному випадку, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризиків, розглянутих вище.

Вказані обставини повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та судова практика ЄСПЛ пов`язує можливість тримання особи під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Розмір застави був визначений слідчим суддею виходячи із сукупності ризиків, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, враховуючи при цьому вимоги ст.182 КПК, згідно яких сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися чи у інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню або ж знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, а тому доводи захисників щодо визначення непомірно великого розміру застави не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 17 червня 2018 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4