Справа № 369/8131/18
Провадження №1-кс/369/2603/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2018 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007005 від 12 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, яке було обґрунтоване тим, що слідчим Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007005 від 12 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що 02 червня між ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , за реєстровим №1766 від 02 червня 2016 року (надалі - Договір позики), на суму 611 360,23 грн., що станом на день укладення цього Договору є еквівалентом суми 21800,00 Евро.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Договором позики між заявником та ОСОБА_5 , додатково було укладено Іпотечний договір від 02 червня 2016 року, який також було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , за реєстровим №1767 від 02 червня 2016 року (надалі - Договір іпотеки). Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 .
Вищезазначене обтяження за Договором іпотеки було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 червня 2016 року за номером 14787570.
ОСОБА_5 зобов`язався повернути всю суму позичених коштів до 02 вересня 2016 року включно, а у випадку неповернення таких коштів, задовільнити вимоги іпотекодержателя, тобто ОСОБА_3 , шляхом передачі права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
В порушення умов Договору позики з моменту його укладання ОСОБА_5 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, жодної сплати не здійснив та після спливу строку повернення позичених грошей, став уникати спілкування, спочатку в телефонних розмовах обіцяючи повернути гроші.
Наприкінці 2017 року, заявнику та її чоловіку, ОСОБА_7 , стало відомо, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського суду Київської області від 16 листопада 2017 року у справі № 369/12654/17 в рамках кримінального провадження № 0007005 було задоволено клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що вказане клопотання про арешт майна погоджено прокурором Прокуратури Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 .
Клопотання про накладення арешту на вищезазначену кварту мотивоване тим, що в березні 2016 році ОСОБА_5 звернувся до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області з повідомлення про те, що нібито 15 березня 2016 року невідома особа шляхом розбиття правого заднього скла автомобіля марки «LEXUS RX 350», за адресою: м. Вишневе, вул. Лесі Українки 88, таємно викрала сумку ОСОБА_5 , у якій знаходився паспорт громадянина України та документи на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, як мною було встановлено, 24 травня 2016 року згадане кримінальне провадження №0000974 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.
Крім вказаного, клопотання слідчого про арешт мотивоване тим, що під час допиту в якості потерпілого в рамках кримінального провадження №0007005, ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи характер своїх показань, заперечував факт існування будь-яких відносин з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , та зазначив, що нібито попри такої обізнаності про наявність та зміст Договору позики та Договору іпотеки, жодного з вказаних договорів з ОСОБА_3 він не укладав та не підписував.
Однак, в цьому ж клопотанні про арешт майна, слідчим ОСОБА_4 було зазначено, що 30 березня 2016 року, на підставі довідки від 16 березня 2016 року, котра була видана та завірена заступником начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_5 . Малинським РС УДМС в Житомирській області було видано новий паспорт громадянина України.
На момент укладення договорів, ОСОБА_5 було відновлено втрачені документи, які і було надано під час укладення Договору позики та Договору іпотеки, що було встановлено під час тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , а саме копії нового паспорту громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 30 березня 2016 року.
Так, правовою підставою для задоволення клопотання про накладення арешту на майно стало те, що квартира постановою слідчого ОСОБА_4 від 16 листопада 2017 року нібито визнана речовим доказом, а незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на квартиру, може призвести до її часткового або повного відчуження.
В рамках даного кримінального провадження № 0007005 не було повідомлено про підозру будь-якій особі, тобто особи причетної до вчинення даного злочину взагалі на даний час не встановлено, також, не встановлено розмір заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.
Крім того, лише через п`ять місяців досудового розслідування даного кримінального провадження №0007005, слідчою СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , було допитано заявника та її чоловіка в якості свідків.
Під час допиту, заявником було повідомлено, що у вищезазначених договорах (Договорі позики та Договорі іпотеки) наявні підписи, які виконані власноручно нею та ОСОБА_5 , що завірені підписом і печаткою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .
За вищевказаних обставини, вважала, що задоволення клопотання про арешт майна ніяким чином не повинно впливати на забезпечення основного зобов`язання, а саме іпотеку, а накладений арешт взагалі порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, тобто становить "особистий і надмірний тягар для особи" шляхом позбавлення мене, як іпотекодержателя, реалізувати своє право на задоволення власних вимог за основним зобов`язанням.
Вважала, що у слідчого судді не було достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру, адже не прийнято до уваги ту обставину, що арешт був накладений на майно, яке знаходиться в іпотеці, на яке від 02 червня 2016 року зареєстровано обтяження з метою забезпечення виконання зобов`язань, що в свою чергу грубу порушує права іпотекодержателя арештованого майна, шляхом позбавлення законного права задовільнити свої вимоги за рахунок заставного майна - квартиру АДРЕСА_1 .
Отже, ОСОБА_5 зловживає своїм правом та замість того, щоб виконувати обов`язки за взятими на себе зобов`язаннями, чинить перепони та вводить в оману, як правоохоронців так і судові органи, своїми умисними діями, що виражаються у завідому неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину, так і у завідомо неправдивих показаннях потерпілого, поєднаному з обвинуваченням заявника та її чоловіка у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Тому заявник просила скасувати накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_10 від 16 листопада 2017 року у справі № 369/12654/17 арешт на квартиру АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна-00. Скасувати заборону вчиняти будь-які дії пов`язані з реєстрацією, перереєстрацією, зміною власника об`єкта нерухомості та управління зазначеним нерухомим майном.
Заявник ОСОБА_3 , направила до суду заяву згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, вимоги клопотання підтримала.
Києво-Святошинський ВП ГУ НП в Київській області та Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007005 від 12.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.11.2017 накладено арешт на майно що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 00).
Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1ст. 174 КПК Українипідозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідност. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Так, статтями7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду по справі «Мороко проти Російської Федерації» від 12.06.2008, Судом зазначається: «Попередні положення не зменшують права держави забезпечувати виконання таких законів, які їй видаються необхідними для здійснення контролю за використанням власності відповідно до загальних інтересів чи для забезпечення сплати податків чи інших зборів та штрафів».
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Разом з тим, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ньому не міститься будь-яких доказів причетності ОСОБА_3 до вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення. За досить тривалий час досудового розслідування остання до слідчого не викликалась та була допитана тільки в березні 2018 року, цивільного позову до неї не пред`являлось.
Доказі того, що на даний момент не відповідала потреба в арешті майна, органом досудового розслідування надано не було. При тому що ні слідчий, ні прокурор в судові засідання не з`явились, будь-яких заперечень щодо заявлено клопотання не подали.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08.05.2018 року слідчим було проведено заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом здійснення тимчасового доступу до документів які знаходяться у володіння нотаріуса, після чого будь-яких слідчих дій проведено не було.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим, на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у продовженні забезпечення кримінального провадження, як арешту квартири з чим кримінально процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна.
Слідчий суддя, приймає до уваги те, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у права заявника як іпотекодержателя арештованого майна щодо можливості реалізації свого права на набуття його у власність, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
У вимогах клопотання щодо скасування заборони вчиняти будь-які дії пов`язані з реєстрацією, перереєстрацією, зміною власника об`єкта нерухомості та управління зазначеним нерухомим майно, слідчий суддя відмовляє, оскільки як вбачається із ухвали слідчого від 16 листопада 2017 року у справі № 369/12654/17 будь-яких заборон щодо нерухомого майна не накладалось.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22,26,132,170-173,175, 372, КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_10 від 16 листопада 2017 року у справі № 369/12654/17 арешт на квартиру АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 00.
В решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1