печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника третьої особи адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМБРІЙ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року за клопотанням Прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000150 від 20.07.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМБРІЙ» звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0000150 від 20.07.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року, на грошові кошти, що знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМБРІЙ» () № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465), у кримінальному провадженні № 0000150 від 20.07.2017 року.
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано, оскільки ТОВ «ТЕМБРІЙ» будь-якого відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, немає, жодній посадовій особі ТОВ «ТЕМБРІЙ» про підозру не оголошено, дані про те, що грошові кошти на вищевказаному рахунку є предметом злочину чи отримані незаконним шляхом відсутні, що обумовлює необхідність його скасування. Крім того, накладений арешт перешкоджає господарській діяльності товариства.
В судове засідання з`явився представник особи, яка подала клопотання адвокат ОСОБА_3 . Прокурор, за клопотанням якого було накладено арешт, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.
Оскільки відсутність прокурора не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя визнав за можливе розглядати клопотання за відсутності прокурора.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.
В судовому засіданні представник особи, яка подала клопотання клопотання адвокат ОСОБА_3 , підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав та просив їх задовольнити.
Вислухавши пояснення представника особи, яка подала клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017 року за № 0000150, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.
В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року, за клопотанням Прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 , накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «ТЕМБРІЙ» () № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465).
Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .
Так, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року вбачається, що під час накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ТЕМБРІЙ» (), були достатні підстави для висновку, що вони набуті кримінально-протиправним шляхом та отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Коли ж метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, то в цьому випадку правовою підставою для накладення арешту на майно має бути можлива конфіскація майна за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Причому, в останньому випадку арешт накладається лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження і щодо якої може бути застосований захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Так, кримінальне провадження № 0000150 зареєстроване 20.07.2017 року, повідомлення про підозру жодній службовій особі ТОВ «ТЕМБРІЙ» не вручалося, отже на час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно ТОВ «ТЕМБРІЙ» службові особи Товариства в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «ТЕМБРІЙ» () в ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465), здобуті злочинним шляхом або є знаряддям злочину, відсутні.
Відтак, враховуючи, що хоча на даний час і триває досудове розслідування, однак, орган досудового розслідування не надав суду належних, допустимих та достатніх, в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів, що розрахункові операції ТОВ «ТЕМБРІЙ» якимось чином пов`язані із протиправною діяльністю, дані щодо якої внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тим більше, що кошти здобуті злочинним шляхом, є знаряддям злочину, чи службові особи ТОВ «ТЕМБРІЙ» є підозрюваними у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права
За таких обставин, наявні матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що накладення арешту на грошові кошти на рахунку ТОВ «ТЕМБРІЙ», виправдовує втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМБРІЙ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року за клопотанням Прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000150 від 20.07.2017 року, задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року у справі № 757/16488/18-к на грошові кошти, які знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМБРІЙ» () № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465) в межах кримінального провадження № 0000150 від 20.07.2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1