Справа № 731/143/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/255/2018
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000258 від 12 грудня 2016 року та № 0000131 від 11 червня 2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2017 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Прилуки Чернігівської області, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ,-

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов прокурора задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Відділу освіти Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області 4500 гривень матеріальних збитків.

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 в період часу з 17 години 09 грудня 2016 року по 07 годину 30 хвилин 12 грудня 2016 року, точний час не встановлено, з метою таємного викрадення чужого майна прибув до приміщення Богданівської ЗОШ I-II ступенів, яка розташована в АДРЕСА_2 , після чого шляхом відкриття замикаючого пристрою на вхідних металопластикових дверях до приміщення, проник до школи, де з кабінету біології таємно викрав бувші раніше у використанні телевізор марки «LG LD420», вартістю на момент скоєння злочину 4 500 гривень та частину домашнього кінотеатру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема, пульт управління, DVD-програвач та 5 звукових колонок вартістю на момент скоєння злочину 1 000 гривень, що належали відділу освіти Варвинської РДА та перебували у фактичному користування Богданівської ЗОШ I-II ступенів. Всього ОСОБА_8 таємно викрав чужого майна на загальну суму 5 500 гривень, після чого залишив місце події, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 10 червня 2017 року, близько 23 години, з метою таємного викрадення чужого майна повторно прибув до об`їзної дороги по АДРЕСА_3 , де, ввівши в оману ОСОБА_9 шляхом повідомлення недостовірної інформації, що майно передано йому в рахунок заробітної плати, спільно з останнім за допомогою спеціально підготовленого гайкового розвідного ключа з метою крадіжки, демонтував металевий трос з чотирнадцяти із шістнадцяти бетонних стовпчиків відбійного огородження дороги, проте свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівником поліції ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_8 намагався повторно таємно викрасти шестижильний металевий трос довжиною 69,5 м, діаметром 3 см, який належав Журавській сільській раді Варвинського району Чернігівської області, вартістю на момент скоєння злочину 6 792 гривні.

Своїми умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити шляхом пом`якшення, застосувавши ст. 75 КК України та звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням. Вважає, що вирок суду не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром покарання є несправедливим внаслідок суворості. Зазначає, що судом не було враховано обставини, які зменшують ступінь суспільної небезпеки, адже він щиро розкаявся, повідомив про всі фактичні обставини справи, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має постійне місце проживання, проживає з батьками похилого віку, які хворіють на низку хронічних захворювань.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити шляхом пом`якшення призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, та звільнити від відбування покарання з випробуванням, посилаючись при цьому на доводи, аналогічні викладеним обвинуваченим, та вказує, що судом не було враховано позиції потерпілих, які не наполягали на реальному позбавленні волі. Також судом не надано належної оцінки щодо часткового відшкодування завданих збитків.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 прокурор Варвинського відділу Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_12 просить її залишити без задоволення, а вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2017 року без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив залишити апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення, аргументи обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційні скаргу з мотивів в них зазначених, перевіривши матеріали кримінального провадження, безпосередньо дослідивши докази, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю і щиро розкаявся.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засудженого, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, та за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність ізоляції обвинуваченого від суспільства з урахуванням особи обвинуваченого, його сімейного та матеріального стану, тяжкості злочину.

При розгляді апеляційних скарг головним питанням, постановленим на розгляд колегії суддів було питання чи можливе виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Місцевий суд, мотивуючи рішення про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, мотивував це тим, що в судовому засіданні обвинувачений намагався уникнути відповідальності шляхом надання неправдивих показань, не відшкодував шкоду, вчинив повторний корисливий злочин, ніде не працює.

Колегія суддів співставила вказані вище обставини, викладені у вироку, з іншими, встановленими як в місцевому так і в апеляційному суді: молодий вік обвинуваченого, визнання ним вини та розкаяння у скоєному, відсутність попередніх судимостей і даних про притягнення до інших видів відповідальності, повернення частини викраденого майна його власникам.

За вказаних підстав, колегія суддів, проаналізувавши всі вищевикладені обставини, дійшла висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, оскільки, враховуючи особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, його сімейне та матеріальне становище, дійсну щирість його дій і каяття, наявність пом`якшуючої покарання обставини, встановленої апеляційним судом, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позиції потерпілих, які не наполягали на реальному позбавленні волі, його вибачення перед потерпілими, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, щоб він своєю законослухняністю, ставленням до виконання покладених на нього обов`язків, довів своє виправлення без реального відбування покарання, дисциплінуючи себе до проходження цього випробування та більш швидкого погашення заборгованості перед потерпілими.

Всі аргументи апеляційної скарги обвинуваченого судом апеляційної інстанції перевірені.

Враховуючи викладене, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають задоволенню, вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 409-411, 411-419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком в два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4