Справа №№ 148/1994/17
В И Р О К
Іменем України

11 травня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молочне, Сакського району АРК, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.08.2017, близько 20:00 год. в с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки, прийшли до домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де умисно, таємно, з корисливих спонукань, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли на територію подвір"я, звідки викрали самицю свійського коня віком 18 років, вагою 350,00 кг. та самицю свійського коня віком 1 рік 6 місяців вагою 380 кг., вартістю відповідно до висновку експерта №5248-5249/17-21 від 27.09.2017 року 17008,00 грн. та 10955,00 грн. Викрадених коней ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вивели за межі домогосподарства, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_7 майнового збитку на загальну суму 28183,00 грн.

28.08.2017, близько 20:00 год. в с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки, прийшли до домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де умисно, таємно, з корисливих спонукань, скориставшись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли на територію подвір"я, звідки викрали самицю свійського коня віком 18 років, вагою 350,00 кг. та самицю свійського коня віком 1 рік 6 місяців вагою 380 кг., вартістю відповідно до висновку експерта №5248-5249/17-21 від 27.09.2017 року 17008,00 грн. та 10955,00 грн. Викрадених коней ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вивели за межі домогосподарства, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 завдали потерпілому ОСОБА_7 майнового збитку на загальну суму 28183,00 грн.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину повністю визнали за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду надали однакові пояснення про те, що вони домовились про вчинення крадіжки коней та прийшли до домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 . Скориставшись тимчасовою відсутністю власника, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли на територію подвір"я та викрали двох коней.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вказав на те, що до домогосподарства вони приїхали на автомобілі ВАЗ 2107, який належить ОСОБА_5 , вказаний автомобіль залишили в лісопосадці, куди і привели коней з домогосподарства. Безпосередньо в лісопосадці, вони провели забій коней, виділили тушки, погрузили їх в автомобіль і завезли в Одеську область, де здали. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати, завдані збитки відшкодовані в повному обсязі.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_5 суду вказав, що в с. Суворовське вони приїхали на автомобілі ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому. Вказаний автомобіль він купив у попереднього власника, і використовує його за дорученням, без переоформлення в передбаченому законом порядку. В частині використання даного автомобіля для крадіжки та транспортування м`яса, підтвердив покази ОСОБА_4 . У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати, завдані збитки відшкодував в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо крадіжки коней з його домогосподарства, зазначивши, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених він не має, завдані збитки відшкодовані йому в повному обсязі.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч.3 ст.349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд розцінює показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як належний, допустимий та достатній доказ їх вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії обвинувачених, спрямовані на таємне викрадення чужого майна.

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання їх винуватими.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Оцінюючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує їх за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченим суд керується вимогами ст. ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих покарання обставини, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. Саме таке рішення, на думку суду, в даному випадку буде справедливим та гуманним.

Обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ст. 89 КК України вважається раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності з принципами розумності та справедливості, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Також враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. Саме таке рішення, на думку суду, в даному випадку буде справедливим та гуманним.

Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Зокрема, судом враховано, що відповідно до ухвали слідчого судді від 08.09.2017, накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним власником якого являється обвинувачений ОСОБА_5 , що підтверджується показами останнього в судовому засіданні. Також судом враховано, що вказаний автомобіль використовувався, як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК з обвинувачених підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 65-68, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно обвинувачених не обирати.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави 4659,60 грн. (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять гривень шістдесят копійок) процесуальних витрат на залучення експерта.

Автомобіль ВАЗ 2107, червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого являється ОСОБА_5 конфіскувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя