УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 000 200 120 88 у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Грозний Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, чеченець, з середньою освітою, СПД фізична особа, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 147, ч.2 ст. 189, ч. 3,4 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 з погодженим з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 26.06.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 147, ч.2 ст. 189, ч. 3,4 ст. 358 КК України, відповідно до якої останній наприкінці 2017 року спільно з іншими особами, керуючись корисливим умислом, взяли у заручники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та утримували останніх проти їх волі упродовж 23 днів з метою отримання викупу.

Рішенням слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2018 відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжений до 12.07.2018.

Постановою першого заступника прокурора м. Києва від 08.05.2018 строк досудового розслідування продовжений до шести місяців, тобто до 23.07.2018.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення, просив врахувати, що 02.07.2018 стороні захисту оголошено про закінчення досудового розслідування.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, вважали висунуту підозру необґрунтованою, зазначені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного не доведеними, тому наполягали, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Крім того, до суду надійшло клопотання Народного депутата України ОСОБА_11 , у якому останній просив, керуючись спільним проханням мусульманської громади та підозрюваного, передати ОСОБА_4 під особисту поруку депутату.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини»зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 147, ч.2 ст. 189, ч. 3,4 ст. 358 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді від 14.05.2018 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочин.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою, у якій його переслідували в межах закону.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, що значно полегшує йому можливість покинути територію України, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного із застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, з метою їх протиправного утримання, також свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 , що підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, не виключено, що підозрюваний з метою зміни потерпілими та свідками показань, може здійснити незаконний вплив на останніх.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати раніше заявлені ризики.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, необхідно ознайомити підозрюваного та його захисників з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що постановою першого заступника прокурора м. Києва від 08.05.2018 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 23.07.2018, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки прокурором документально не підтверджено, що стороні захисту оголошено про закінчення досудового розслідування.
Крім того, розглядаючи клопотання про передачу підозрюваного ОСОБА_4 під особисту поруку Народного депутата України ОСОБА_11 , слідчий суддя дійшов висновку, що ступінь обізнаності ініціатора вказаного клопотання щодо обставин справи та особистості підозрюваного не може гарантувати забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання Народного депутата України ОСОБА_11 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 під особисту поруку відмовити.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою по 23 липня 2018 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1