Справа № 296/3819/17
Вирок
Іменем України

29 серпня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0007819 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шяуляй, Литовської республіки, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2017 р.н., непрацюючого, проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

за ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 26 грудня 2016 р., близько 19 год. 00 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки ЗАЗ-110307-42, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух на ділянці проїзної частини вул. Довженка, поблизу буд 42 у м. Житомирі в напрямку від вул. В. Бердичівської до вул. С. Ріхтера, в порушення вимог п.п.2.3(б),1.7 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час керування транспортним засобом не був особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як люди похилого віку, порушуючи вимоги п.12.3 зазначених Правил у даній дорожній обстановці при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого передньою правою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вул. Довженка з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани по зовнішній поверхні в верхній третині правого стегна, перелому кісток тазу (правої лонної і нижньої гілки сідничної кістки зі зміщенням кісткових відломків), перелому правої вертлюгової западини з розрушенням внутрішньої стінки і зміщенням головки стегнової кістки досередини, позаочеревинного розриву сечового міхура, крововиливів в біляниркову клітковину, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Так, необережні дії ОСОБА_4 , які виразились в порушенні вимог пунктів 1.7,12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні вказаного вище злочину визнав повністю та дав покази які відповідають вищевикладеному. При цьому пояснив, що дорожнє покриття в той день було мокре, він їхав з увімкненими фарами, не встиг вчасно загальмувати і вчинив наїзд на потерпілу, яка рухалась з ліва на право не на пішохідному переході, було одягнена в темний одяг.

Крім особистого визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться дослідженим в судовому засіданні доказами :

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2016 року, згідно якого було оглянуто ділянка місцевості по вул. Довженко, поблизу будинку 42 в м. Житомирі та встановленні данні щодо наїзду на пішохода.

-висновком судово автотехнічної експертизи № 3/13 від 03.02.2017 року, згідно якої на момент ДТП гальмівна, рульова та ходова частини автомобіля ЗАЗ 1103 д.н.з. НОМЕР_2 знаходилися в технічно працездатному стані, будь яких характерних ознак технічних несправностей деталей і систем, вказаного автомобіля, які б могли привести до створення аварійної ситуації й виникнення наведеної ДТП.

-протоколом огляду транспортного засобу від 05.04.2017р., згідно якого було оглянуто автомобіль «ЗАЗ» держ. номер НОМЕР_1 на якому були наявні механічні пошкодження у правій передній частині кузова,

-висновком судово-медичної експертизи № 752 від 10.04.2017р., згідно якого 26.02.2016р. о 19 год. 35 хв. машиною швидкої медичної допомоги до травматологічного пункту КУ ЖМР «Центральна міська лікарня №1» була доставлена громадянка ОСОБА_7 з попереднім діагнозом лікаря швидкої медичної допомоги :Закритий перелом правого стегна? Забій грудної клітки справа. Після відповідного обстеження у неї були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани по зовнішній поверхні в верхній третині правого стегна; перелому кісток тазу (правої лонної кістки і нижньої гілки сідничної кістки зі зміщенням кісткових відломків), перелому правої вертлюгової западини з розрушенням внутрішньої стінки і зміщенням головки стегнової кістки досередини; позаочеревинного розриву сечового міхура, крововиливів в біляниркову клітковину. Дані ушкодження потягли за собою розвиток комбінованого шоку (шок внаслідок спричинення тілесних ушкоджень та згуби крові) та відносяться в своїй сукупності до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Також ушкодження у вигляді перелому правої вертлюгової западини з розрушенням внутрішньої стінки і зміщенням головки стегнової кістки досередини потягло за собою втрату загальної працездатності в розмірі 45%. По даному критерію дане ушкодження також може бути віднесене до тяжких тілесних ушкоджень. Вищевикладені ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2017 року, згідно якого обвинувачений розповів та показав на місцевості про обставини ДТП.

-висновком експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи №298/17-25 від 26.04.2017р., згідно якого в даній дорожньо-транспортній обстановці, згідно вихідних даних, зазначених в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «ЗАЗ 110307-42» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху. В діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність технічним вимогам пункту 12.3 правил дорожнього руху України, що є причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його необережні дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює.

Враховуючи обставини справи, особу винуватого, ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі. Крім того суд вважає, з урахуванням пом`якшуючих обставин по справі, не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» - про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 79680, 02 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про стягнення витрат на лікування в розмірі 6399,60 грн., допомоги в розмірі 3200 грн. та маральної шкоди в розмірі 319,98 грн., підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 79680, 02 грн., то суд вважає, що дійсно внаслідок ДТП потерпіла з вини обвинуваченого заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона зазнала фізичного болю, пов`язаного з отриманими тілесними ушкодженнями, змушена була перебувати на стаціонарному лікуванні, при цьому були порушені її звичайні життєві зв`язки, на відновлення яких змушена була витрачати як матеріальні так і моральні зусилля, зазнала стійкої втрати загальної працездатності на 45 відсотків. Суд вважає, що стягнення на користь потерпілої 60 тисяч гривень буде достатньою компенсацією моральних страждань, які їй було завдано внаслідок ДТП. В іншій частині позов підлягає до задоволення в повному обсязі, так як дані витрати повністю підтверджуються наданими письмовими доказами та в судовому засіданні достовірно встановлено, що саме необережні дії обвинуваченого стали наслідком ДТП та являються в прямому причинному зв`язку з отриманими потерпілою тілесних ушкоджень. В частині позову про стягнення з обвинуваченого маральної шкоди в сумі 19680, 02 грн. належить відмовити, як заявлений безпідставно.

В судовому засіданні обвинуваченим було заявлено клопотання про застосування до нього Закону України « Про амністію в 2016 році» та звільнення від відбуття покарання на підставі вказаного закону, згідно пункту «В» ст. 1. На підтвердження надав суду копію свідоцтва про народження дочки ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , також суду надані данні, що обвинувачений не позбавлений батьківських прав відносно своєї дочки, а тому на думку суду, вказане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі п. «В» ст. 1 Закону України « Про амністію в 2016 році», звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме автомобіль «ЗАЗ 110307-42», номерний знак НОМЕР_1 передати за належністю ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 1693 (одна тисяча шістсот дев`яносто три) грн. 68 коп., пов`язані з залучення експерта на досудовому слідстві на користь держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_4 маральну шкоду в сумі 60000 ( шістдесят тисяч) грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 ( шість тисяч ) грн.

Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_7 - витрати на лікування в розмірі 6399( шість тисяч триста дев`яносто дев`ять ) грн. 60 коп., допомогу в розмірі 3200 ( три тисячі двісті ) грн., маральної шкоди в розмірі 319 ( триста дев`ятнадцять ) грн. 98 коп.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1