УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000183, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.364-1 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором КМП №10 ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження № 0000183, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.364-1 КК України, щодо арешту нерухомого майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0000183, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до розпорядження Голови Шевченківської районної із місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 № 892 від 26.12.2012, майно цілісного майнового комплексу - дитячого санаторію «Ясний», який знаходиться за адресою: м. Ірпінь, віл. Глінки, 4, закріплено та передано в оперативне управління Комунальному підприємству «Керуюча дирекція Шевченківського району».

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка :01:082:0017, яка знаходиться в м. Ірпінь по вул. Глінки, 4, перебуває у власності Шевченківської районної у м. Києві ради.

Крім того встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради № 2310-33- VII від 18.05.2017 припинено право постійного користування земельною ділянкою :01:082:0017 Центральній дитячій поліклініці територіального медичного об`єднання Шевченківського району м. Києва за адресою: м. Ірпінь, вул. Глінки, 4.

Вказане рішення прийнято, зокрема, на підставі звернення КП «Керуюча Компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», щодо відмови від земельної ділянки та протоколу постійної депутатської комісії Ірпінсьісої міської ради земельних відносин, лісових та природоохоронних питань від 16.05.2017.

Також, на 48-й сесії Ірпінської міської ради прийнято рішення від 01.03.2018 про поділ земельної ділянки :01:082:0017, яка знаходиться в м. Ірпінь по вул. Глінки, 4.

За встановленими обставинами досудове розслідування прийшло до висновку, що службові особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншою юридичної або фізичної особи використали службове становище всупереч інтересам служби, чим завдали істотної шкоди громадським інтересам мешканців Шевченківського району м. Києва шляхом підписання листа щодо відмови від земельної ділянки :01:082:0017, яка знаходиться в м. Ірпінь по вул. Глінки, 4, що призвело до припинення права постійного користування вказаною земельною ділянкою.

При цьому, відповідно до інформації наданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», підприємство ніколи не було землекористувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:0017, а тому не мало права відмовлятися від прав на неї, при цьому підприємство не вживало будь-яких заходів до припинення права користування земельною ділянкою.

З огляду на викладене, вказаний у клопотанні об`єкт нерухомості у виді земельної ділянки є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є об*єктом кримінально-протиправних дій та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання слідчий та прокурор у провадженні не з*явились, прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч.2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. (ч. 3. ст. 170 КПК України).

При цьому, з огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У той же час, у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане нерухоме майно, на яке просить накласти арешт слідчий, може бути передане або відчужене, що доводиться зібраними матеріалами кримінального провадження

Арешт майна з підстав передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Окрім іншого, на підставі ч.1 ст.98 КПК України, слідчим СВ Шевченківського УП прийнято рішення про визнання речовим доказом земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:0017, що знаходиться за адресою Київська обл., м. Ірпінь, вул. Глінки, 4.

При цьому, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, зазначене у клопотанні нерухоме майно належить Шевченківській районній в м.Києві раді, а тому на нього може бути накладено арешт відповідно до вимог ст. 98, ч.3 ст. 170 КПК України, тому що вказане нерухоме майно відповідає ознакам речового доказу, оскільки є об*єктом кримінально-протиправних дій, може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому підлягає арешту з метою запобігання можливості його перетворення або відчуження тощо.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:082:0017, що знаходиться за адресою Київська обл., м. Ірпінь, вул. Глінки, 4.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1