Справа № 473/2592/18
Номер провадження 1-в/473/213/2018

УХВАЛА
іменем України

"03" серпня 2018 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції із Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)», яка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська №300, в залі суду в місті Вознесенську заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хива Хорезмської області Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекитсан, освіта повна загальна середня, не судимого, засудженого 18 травня 2007 року Апеляційним судом Миколаївської області за ч.4 ст.187, п.п. 6, 9 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна /справа №1/13 2007/, який відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72»

про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку статті 81 КК України

Учасники процесу:
прокурор ОСОБА_4 ,

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

засуджений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2007 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6, 9 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна /справа №1/13 2007/.

12 лютого 2016 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /справа №473/484/16-к, провадження № 1-в/473/340/2016/ на підставі ч.5 ст.72 КК України, засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк його утримування під вартою в установах попереднього ув`язнення з 16 грудня 2006 року по 16 серпня 2007 року /08 місяців/ з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 16 грудня 2006 року. Кінець строку: 16 квітня 2021 року.

В липні 2018 року засуджений ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій просив звільнити його умовно достроково від відбування основного покарання в порядку статті 81 КК України, яку підтримав в судовому засіданні

Представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_5 та захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вважали, що заява засудженого підлягає задоволенню.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 та вважав, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення.

18 липня 2017 року засуджений ОСОБА_7 розглядався на комісії відповідно до статті 81 КК України у вигляді умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим. що засуджений не довів свого виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що після розгляду комісією у порядку статті 81 КК України засуджений ОСОБА_7 має 4 заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ч.7 ст 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.
Таким чином, за аналогією закону на момент звернення засудженого ОСОБА_7 до суду з даним клопотанням, пройшов встановлений законом термін для повторного звернення до суду після відмови у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення, в порядку статті 81 КК України відповідно до висновку спостережної комісії при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради Миколаївської області від 18 липня 2017 року, коли засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в умовно достроковому звільненні від відбування основного покарання за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року /справа №1/13 2007/.

За останній рік відбування основного покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе позитивно, до праці та устаткування ставиться сумлінно, має 05 заохочень, стягнень не має внасідок їх погашення, останнє стягнення мав 03 листопада 2015 року за відсутність на ранковій перевірці в виді суворої догани начальника установи.

У відношенні до представників адміністрації ввічливий, був працевлаштований у майстерні установи, до засуджених не конфліктний, у скоєних злочинах розкаюється, провину визнає, зробив належні позитивні висновки.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд крім того виходить з вимог ст.6 КВКУ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВКУ, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.6 КВКУ - ресоціалізація це свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.6 КВКУ основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В судовому засіданні судом встановлений процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого ОСОБА_7 , які на думку суду створюють у засудженого готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Засуджений ОСОБА_7 відбув більше частини призначеного судом основного покарання.

Наявність даних обставин у сукупності, приводять суд до переконання про наявність правових підстав для застосування ст.81 КК України, тому клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України, підлягає задоволенню, так як сумлінним відношенням до праці та зразковою поведінкою засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Керуючись ст.81 КК України, та п.2 ч.1 ст.537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хива Хорезмської області Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекитсан, освіта повна загальна середня, не судимого, засудженого 18 травня 2007 року Апеляційним судом Миколаївської області за ч.4 ст.187, п.п. 6, 9 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна /справа №1/13 2007/, який відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72» від подальшого відбування основного покарання звільнити умовно-достроково на 02 /два/ роки 08 /вісім/ місяців 13 /тринадцять/ днів невідбутого строку основного покарання, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання його під вартою з 03 серпня 2018 року.

Апеляції на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду учасники процесу у встановленому законом порядку можуть подати до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1