Справа № 541/1062/18
Провадження № 1-кп/541/150/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 08.05.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вовнянка Миргородського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ,-

за участю сторін та учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді вищевказане кримінальне провадження

ВСТАНОВИВ:

На початку березня 2018 року в обідній час ОСОБА_3 , правомірно перебував в підвальному приміщенні загального користування, яке розташоване в житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 . Достовірно знаючи, що там знаходиться брухт чорного металу у вигляді металевих труб та кутиків, що належать ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно, викрав майно що належить ОСОБА_5 . А саме брухт чорного металу, у вигляді металевих труб та металевих кутиків різної довжини та діаметру, загальною вагою 60,3 кг., відповідно до довідки ПП » Крокус» вартістю 6 гривень за 1 кілограм брухту чорного металу , загальною вартістю 361,8 гривень. Після цього, з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довів свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) до кінця чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 361,8 гривень.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

15 травня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілому, в сумі 361гривня 80 коп., яка на день підписання угоди відшкодована обвинуваченим потерпілому в повному обсязі та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст.373, ст.374, ст.475 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 15 травня 2018 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази, брухт чорного металу у вигляді металевих труб та металевих кутиків різної довжини та діаметру, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому, вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України

Суддя ОСОБА_1