№ 243/3016/18
Кримінальне провадження № 1-кс/243/650/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2018 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , представника власника майна ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001072 від 13 квітня 2017 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні №0001072 від 13 квітня 2018 року слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області подано клопотання про арешт майна.

Із вказаного клопотання вбачається, що 12.04.2017 року до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій остання просить вжити заходів до невстановленої особи, яка підробила офіційний документ, щодо право власності на транспортний засіб Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 та 19.05.2015 здійснила укладення договору продажі вказаного автомобілю гр. ОСОБА_8 , внаслідок чого невстановлена особа спричинила заявниці матеріальний збиток на суму 150000 гри.

Вказані відомості були внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001072 від «13» квітня 2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

Під час допиту в якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що 07.10.2008 вона придбала автомобіль Chevrolet Aveo 2008 року випуску синього кольору. Нею був укладений договір купівлі - продажі з ТОВ «УкрАвтоЗаз-сервіс». Для повного розрахунку з продавцем за вказаний автомобіль вона уклала договір кредиту з АКБ «Укрсоцбанк», в рамках якого отримала від кредитора грошові кошти в сумі 10 007 ларів СІЛА. Таким чином, вищезгаданою сумою вона повністю розрахувалася за придбаний автомобіль. 10.10.2008 вона даний автомобіль «Chevrolet Aveo» 2008 року випуску зареєструвала в МРЕВ м. Слов`янська Донецької області та отримала реєстраційні номери НОМЕР_1 . Право управління вищевказаним автомобілем було у її доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що і були внесені дані в свідоцтво про реєстрацію автомобіля. Через деякий час у зв`язку з відсутністю навиків управління автомобілем донькою, вона дала дозвіл (нотаріальне доручення) на право управління автомобілем, що належить їй, своєму зятеві ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк три роки до 201 Іроку. У жовтні 2014 року донька та зять перестали проживати разом, в зв`язку з чим вона стала регулярно вимагати ОСОБА_10 повернути їй належний автомобіль. У квітні 2017 року за рішенням Слов`янського міськрайсуду шлюб між донькою та ОСОБА_10 розірваний. 28.03.2017 ОСОБА_5 звернулася до регіонального сервісного центру №144 МВС України в Донецькій області, звідки їй стало відомо, що автомобіль, який їй належить, 19.05.2015 перереєстрований на ОСОБА_8 в сервісному центрі №117 м.Слов`янська по реєстраційній операції «перереєстрація ТЗ на нового власника» на підставі довідки-розрахунок, виданої ТОВ «Алмалі».

В ході досудового розслідування витребувано договір купівлі-продажу №ААЕ 095681 від 16.05.2015. З метою встановлення відповідності підписів в графі «Продавець» в зазначеному договорі купівлі-продажу слідчим призначено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку №1796 за результати проведення судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 , що розташований в оригіналі Договору купівлі- продажу № ААЕ 095681 від 16.05.2015 року в розділі «Продавець» в рядку «(підпис)» - виконаний не ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_5 .

Згідно відповіді Територіального сервісного центру №1443 РСЦ МВС в Донецькій області автомобіль марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2008, колір синій, був зареєстрований 10.10.2008 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 : 19.05.2015 року автомобіль був перереєстрований на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за довідкою - рахунком НОМЕР_3 і 30.08.2016 року знятий з обліку для реєстрації; 13.09.2016 року вищезазначений автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 і станом на 13 годину 12.01.2018 року знаходиться на обліку - номерний знак НОМЕР_4 .

В зв`язку з викладеним, з метою забезпечення кримінального провадження, а саме забезпечення збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2008, колір синій.

В судовому засіданні слідчий, прокурор та третя особа клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

Власник автомобіля та його представник заперечували проти задоволення клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання, ознайомившись із доданими до нього матеріалами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження - є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст.170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами, згідно положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Із викладеного слідує, що положеннями чинного КПК України заборонено арешт майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача. Однак, арешт майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом у кримінальному провадженні та з метою збереження цього майна як речового доказу, відповідатиме вимогам кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя враховує всі зазначені в ч.2 ст.173 КПК України обставини, виходячи з такого.

Зазначаючи про мету арешту майна, прокурор послався на те, що такою метою є забезпечення збереження речового доказу від втрати через відчуження, зміну, переробку, зіпсуття чи передання іншій особі.

Арешт майна, згідно положень ч.1 ст.170 КПК України, можливий в тому випадку коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні №0001072 від 13 квітня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно відповіді Територіального сервісного центру №1443 РСЦ МВС в Донецькій області автомобіль марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2008, колір синій, був зареєстрований 10.10.2008 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 : 19.05.2015 року автомобіль був перереєстрований на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за довідкою - рахунком НОМЕР_3 і 30.08.2016 року знятий з обліку для реєстрації; 13.09.2016 року вищезазначений автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 і станом на 13 годину 12.01.2018 року знаходиться на обліку - номерний знак НОМЕР_4 .

Тому, автомобіль «Chevrolet Aveo» відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, а отже вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, що є підставою для його арешту.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, що було дотримано районним судом.

Накладення заборони на відчуження транспортного засобу «Chevrolet Aveo», не призводить до зупинення або надмірного обмеження, правомірної діяльності.

Таким чином, слідчий і прокурор в своєму клопотанні та безпосередньо в суді довели необхідність арешту автомобіля.

Слідчий суддя, на виконання вимог ч. 4 та п.4 ч.5 ст.173 КПК України, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту у вигляді заборони відчуження автомобіля «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2008, колір синій.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001072 від 13 квітня 2017 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_2 , рік випуску 2008, колір синій, зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом заборони на відчуження.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1