АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1001/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 червня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про дозвіл на затримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається зі змісту ухвали, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вказав, що органами досудового розслідування не надано жодних доказів на підтвердження вживання заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 та про перевірку факту перебування підозрюваного за місцем реєстрації. Вказав, що діючим КПК України підстави для надання повторного дозволу на затримання, як закінчення строку дії попередньої ухвали, не передбачено (а.с.50-52).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 червня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання від 24.05.2018 року, надати дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою приводу останнього для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що 26.06.2017 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. ОСОБА_9 на виклики до органу слідства не з`являється, за місцем проживання не мешкає, його місцеперебування не відоме. Прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та вказує, що під час проведення слідчих дій було встановлено, що підозрюваний уродженець Волгоградської області РФ, неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, неодружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Таким чином, вважає доведеним, що підозрюваний ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування та наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вказано в клопотанні, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 13.05.2017 року близько 14.30 години разом з ОСОБА_10 проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки намагались викрасти вироби з металу, які належали ОСОБА_11 , але були затримані на місці вчинення правопорушення.
В обґрунтування клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_9 слідчий посилався на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також вказав на достатність підстав вважати, що ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України (а.с.1).
27 червня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 від 15.07.2017 року оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснення якого доручено кримінальному підрозділу Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області (а.с.35).
08.06.2017 року та 10.06.2017 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 здійснювалися виїзди за адресою мешкання останнього, з метою встановлення його місцезнаходження, але позитивного результату отримано не було, про що складено відповідні рапорти. Громадянин ОСОБА_14 , який проживає за вищевказаною адресою вказав, що ОСОБА_9 наприкінці травня 2017 року зібрав свої речі, поїхав до м.Харкова та про адресу свого перебування не повідомив.
З матеріалів справи вбачається, що ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.09.2017 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_9 втратила силу, а місцезнаходження підозрюваного не встановлено та його не затримано.
В апеляційній скарзі прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 (61072, м.Харків, вул.Тобольська, 55А, тел., факс ) ОСОБА_15 вказує, що підозрюваний за місцем проживання не з*являється. Його місце перебування на даний час не відоме.
В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор повідомив, що з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 було направлено запити до Державної прикордонної служби України, щодо можливого перетину державного кордону України та надано доручення кримінальному підрозділу Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області вжити заходи, направлені на встановлення місце перебування ОСОБА_9 .
Апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_9 відповідає вимогам ст.189 КПК України, а висновки слідчого судді, викладені в ухвалі є помилковими.
У клопотанні слідчого зазначено достатньо обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, оскільки наявна обґрунтована підозра ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та наявний реальний ризик, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також дані що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 червня.2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановивши нову ухвалу.
Частина 3 ст.190 КПК України визначає випадки втрати законної сили ухвали про дозвіл на затримання.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А НО В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 червня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про надання дозволу на затримання ОСОБА_9 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді