Провадження № 1-кс/522/5005/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , вивчивши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 25 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст.405 КК України, про призначення судово-медичної експертизи,
В С Т А Н О В И В:
15 березня 2018 року до Приморського районного суду надійшло клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 25 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.405
КК України.
Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням на підставі ст.ст. 242, 243, 244 КПК України.
Клопотання вмотивоване тим, що у військовій прокуратурі Одеського гарнізону Південного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000381 від 25 листопада 2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

З 15 липня 2001 року ОСОБА_5 проходив військову службу за контрактом на різних військових посадах та у різних військових частинах Державно прикордонної служби України.

17 червня 2013 року згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) №250-ОС майор ОСОБА_5 призначений на посаду начальника відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу.

В той же час, з серпня 2015 року на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 проходить військову службу за контрактом підполковник ОСОБА_7 , який відповідно до вимог ст.ст. 28-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, являвся начальником за військовим званням та посадою для майора ОСОБА_5 .

Будучи військовослужбовцем, майор ОСОБА_5 , у відповідності з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 29-32, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і ст.ст. 2,4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, зобов`язаний виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, у відносинах з іншими військовослужбовцями проявляти витримку і бути ввічливим, суворо дотримуватися у свої службовій діяльності вимог Конституції і Законів України, Статутів, наказів і розпоряджень, дотримуватися правил військової ввічливості, поважати честь і гідність інших військовослужбовців, не допускати непристойних вчинків самому і утримувати від їх вчинення спів службовців.

Однак, діючи на порушення вищевказаного законодавства, майор ОСОБА_5 , будучи обізнаним про порядок проходження військової служби, навмисно вчинив злочин проти порядку підлеглості поєднане з насильством щодо начальника під час виконання ним військових обов`язків з військової служби за наступних обставин:

24 листопада 2016 року близько 12 години 25 хвилини майор ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) у військовому званні «майор», діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, перебуваючи у приймальні службового кабінету начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та протиправно на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання будучи, невдоволеним законними діями начальника за посадою - підполковника ОСОБА_7 щодо доведення йому, тобто ОСОБА_5 , наказу про його звільнення з військової служби, вчинив насильство щодо підполковника ОСОБА_7 , а саме схопивши останнього обома руками за тулуб, тим самим обмеживши його рухи з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, різким ривком штовхнув останнього в бік шафи, в результаті чого підполковник ОСОБА_7 втративши рівновагу та при падінні вдарившись обличчям об шафу, впав на підлогу, після чого майор ОСОБА_5 одразу з метою заподіяння йому страждань та фізичного болю намагався проти фізіологічних можливостей заламати праву руку підполковника ОСОБА_7 , схопивши її обома руками та закрутивши її за спину останнього, однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця будучи зупиненим військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином заподіявши підполковнику ОСОБА_7 згідно висновку експерта №82 від 12 січня 2017 року, легкі тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, синця обличчя та садно 4-го пальця правої кісті».

28 листопада 2016 року наказом №500-ОС начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_5 звільнено з військової служби та виключено із списків особового складу загону.

Санкцією ч. 3 ст. 405 КК України, за вчинення злочину у якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином за вказаних обставин ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
В зв`язку з цим, слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, в якому на виконання судово-медичної експертизи просить включити наступні запитання: - чи страждав підозрюваний ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період вчинення кримінального правопорушення будь якими психічними розладами, якщо так, то якими саме?

- чи міг усвідомлювати ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , значення своїх дій і керувати ними в період вчинення кримінального правопорушення?

- які індивідуально-психологічні особливості характерні підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які могли суттєво вплинути на його поведінку і події в період вчинення кримінального правопорушення?

- чи страждає на даний час ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , психічними розладами та чи може усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними?

- чи потребує за своїм психічним станом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, надали слідчому судді копії медичних довідок і карток, згідно яких підозрюваний ОСОБА_5 психічно здоровий. Також адвокатом ОСОБА_4 надана позитивна характеристика ОСОБА_5 .
Заслухавши прокурора, розглянувши клопотання та матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторонни кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ст. 243 КПК України експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.
Стаття 244 КПК України передбачає, що у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.
Так, відповідно до ст..14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Суд вважає що оскільки ОСОБА_5 надав письмову згоду на надання стаціонарної медичної допомоги, то відсутні підстави для його госпіталізації у примусовому порядку. Крім того, відсутні докази того, що ОСОБА_5 може вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для нього, чи оточуючих, оскільки докази неадекватної поведінки ОСОБА_5 відсутні.
Проте, будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_5 страждає на психічні захворювання, а також що він може вчинити дії, що являють собою небезпеку для нього чи оточуючих, ані прокурором, ані слідчим не надано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про призначення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 244 КПК України, суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про призначення судової психолого-психіатричної експертизи відмовити з підстав, наведених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення протии неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
06.04.2018