печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в здійсненні слідчих (розшукових) дій,

В С Т А Н О В И В :

заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить зобов`язати слідчого СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області задовольнити подане ним клопотання про проведення слідчих дій від 11 червня 2018 року. У поданій скарзі заявник вказує на те, що слідчим СВ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000298, яке було відкрито за його заявою та щодо кримінального правопорушення вчиненого відносно нього. Проте на подане ним клопотання отримав фактично відмову. Вважає відмову слідчого, з посиланням на невизначеність у нього процесуального статусу безпідставною, оскільки особа набуває процесуального статусу потерпілого відразу після подання відповідної заяви. Оскільки відмови у визнанні його потерпілим він не отримував просить скаргу задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився з поважних причин, оскільки утримується в ДП «Київський слідчий ізолятор».

Слідчий СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, пояснень не подав.

Вирішуючи подану скаргу слід виходити з наступного.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно п.7 ч1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

Вирішуючи подане скаргу слід зазначити про те, що посилання ОСОБА_3 , який утримується в ДП «Київській слідчий ізолятор» про те, що кримінальне провадження №0000298 було розпочато за його заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо нього, не були спростовані органом досудового розслідування.

При цьому відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 орган досудового розслідування, як вбачається з відповіді заступника начальника відділу ОСОБА_4 , не приймав.

Вказане свідчить про обґрунтованість тверджень ОСОБА_3 про безпідставність посилань на невизначеність процесуального статусу, оскільки орган досудового розслідування зобов`язаний визначити статус заявника відповідно до положень ст. 55 КПК України, про що йому повідомити.

Оскільки клопотання про проведення слідчих дій вирішено не у відповідності до ст. 220 КПК України, скарга підлягаю частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 55,220,303,307,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

зобов`язати слідчого СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298 розглянути клопотання ОСОБА_3 про здійснення слідчих дій від 11 червня 2018 року ( вих.№П3653) у відповідності ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1