Номер провадження: 11-кп/785/745/18
Номер справи місцевого суду: 523/4601/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 90001788 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та доповнення до неї захисника ОСОБА_8 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 і адвоката ОСОБА_10 в інтересах потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 06.04.2018 року, яким обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто прокурору для усунення недоліків.

Крім того задоволено клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурори: ОСОБА_13 та ОСОБА_9

потерпіла: ОСОБА_12

та представник потерпілих: ОСОБА_10

захисники: ОСОБА_8 та ОСОБА_14 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Усі учасники судового провадження просять ухвалу скасувати та призначити новий розгляд.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_14 крім того просять скасувати ухвалу в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

На думку районного суду в обвинувальному акті вказані лише ініціали слідчого та прокурора, до обвинувального акту не надано розписку про отримання обвинуваченим та його захисником копії обвинувального акту.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Усі учасники судового провадження вважають, що ухвала є незаконною.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційних скаргах, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд визнає апеляційні скарги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а саме вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору в порядку ст. 314 КПК України, а висновки суду про порушення органами досудового розслідування вимог ст. 291 КПК України є необґрунтованими, оскільки повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить всі відомості, які передбачені положеннями ст. 291 КПК України: в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення, також у ньому зазначені анкетні дані обвинувачених, анкетні відомості потерпілих, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; дата та місце його складання, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання прізвище та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акту доданий реєстр матеріалів досудового розслідування.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції послався на порушення права обвинуваченого на захист через не вручення йому та його захиснику ОСОБА_6 , копій обвинувального акту.

Але із матеріалів провадження вбачається, що до них долучено розписку про отримання підозрюваним ОСОБА_7 копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, зі змісту якою видно, що прокурором за участю захисника ОСОБА_15 , якого було залучено у порядку, визначеному ст. 49, 53 КПК України, для проведення невідкладної окремої процесуальної дії, вручено підозрюваному копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак ОСОБА_7 відмовився від їх отримання, що зафіксовано у розписці захисником ОСОБА_15 .

Колегія суддів вважає висновки суду про порушення права на захист є безпідставними, передчасними та такими, що порушують передбачений ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності, згідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, суд під час підготовчого провадження за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження розглядає, в тому числі питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку, встановлених законом.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Підстави і мотиви прийнятого районним судом рішення щодо клопотання прокурора наведені в ухвалі суду, з якими колегія суддів погоджується.
Керуючись ст. 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 і адвоката ОСОБА_10 в інтересах потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 06.04.2018 року, яким обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , повернуто прокурору для усунення недоліків, частково скасувати та направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів із стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалу в частині обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4