Справа № 359/3519/18
Провадження №1-кс/359/951/2018
У Х В А Л А
Іменем України
10 травня 2018 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,
в с т а н о в и в:
08.05.2018 року до суду надійшло клопотання про скасування арешту майна транспортного засобу, згідно якого заявник вказує, що 23.09.2016, близько 17 години 30 хвилин старшим інспектором Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області за адресою м. Коростень вул. Селезньова, зупинено транспортний засіб марки «Audi»-«А-6» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_3 (за дорученням), який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 . При перевірці автомобіля та документів на нього виявлено підозру у підробці технічного паспорта. 25 вересня 2016 року за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР №0001459 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 КК України.

25 вересня 2017 року автомобіль «Audi» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, слідчим визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. 27 вересня 2017 року по даному кримінальному провадженню на автомобіль накладено арешт.

14 лютого 2017 року прокуратурою Житомирської області змінено підслідність і матеріали кримінального провадження направлені до Київської області, а звідти скеровані до Бориспільського ВП.

Заявник стверджує, що вилучений автомобіль «Audi» вважається тимчасово вилученим майном, який до заборонених предметів не відноситься, не є предметом злочину. Крім того, з моменту вилучення транспортного засобу і по теперішній час ОСОБА_3 має статус свідка, а не підозрюваного, а тому на нього не розповсюджується положення статті 167 КПУ України, щодо позбавлення підозрюваного володіння, користування та розпорядження майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

З огляду на вказане заявник просить скасувати арешт на автомобіль «Audi» - «А-6», реєстраційний номер « НОМЕР_1 »; зобов`язати слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, який здійснює розслідування даного кримінального провадження, безоплатно повернути автомобіль «Audi» - «А-6» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » володільцю тимчасово вилученого майна , а саме - ОСОБА_3 , у відповідності до п. 1 ст. 169 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив задовольнити його та зняти арешт з транспортного засобу.
Слідчий Бориспільського ВП ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність та документи. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Ознайомившись із клопотанням, заслухавши пояснення заявника, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 3.ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Бориспільського ВП ГУ ПН в Київській області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001459 від 25.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.09.2016 року у справі № 359/4524/16-к накладено арешт на майно, яке вилучено 23.09.2016 року, а саме: автомобіль «Audi» «А-6» з р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 .
Зі змісту ухвали вбачається, що арешт накладався з метою позбавлення можливості відчужувати, використовувати чи переоформлювати дане майно, та з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування злочину, а також встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.
Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на майно слідчим суддею на цій стадії досудового розслідування накладено обґрунтовано.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України правом звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна мають підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, слідчому судді не надано доказів наявності у ОСОБА_3 будь-якого процесуального статусу в даному кримінальному провадженні.
Крім того, ОСОБА_8 відповідно до ст. 174 КПК України не наділений правом на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді на зазначені в ухвалі транспортний засіб, оскільки останній перебуває у власності ОСОБА_5 .. ОСОБА_3 є особою, що користується цим майном, на підставі доручення та не є власником транспортного засобу. Доказів протилежного суду не надано.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.
При цьому слідчий суддя враховує положення і ч. 7 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
На підставі наведеного та керуючись ст. 170, 174, 303-309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - відмовити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 14 травня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1