Справа № 161/6258/18
Провадження № 1-кп/161/644/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2018 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 25 вересня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, не працює, на утриманні одна малолітня дитини син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , погодившись на пропозицію осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, здійснив внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Так, у грудні 2016 року ОСОБА_3 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, виконуючи прохання осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, за грошову винагороду, у невстановленій слідством сумі, зареєструвався фізичною особою-підприємцем. При цьому, не мав жодного наміру та можливості здійснювати підприємницьку діяльність від свого імені, оскільки не мав на це спеціальних знань чи навичок, а також необхідних для здійснення підприємницької діяльності капіталовкладень.

Зокрема, ОСОБА_3 на прохання осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, за невстановлених слідством обставин, підписав документи, які відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003 року (із змінами) подаються державному реєстратору для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця, а саме, заяву про державну реєстрацію фізичної особи-підприємцем від 15.12.2016 року, тим самим, вніс у них завідомо неправдиві відомості щодо реєстрації себе фізичною особою-підприємцем, оскільки наміру здійснювати підприємницької діяльності немав.

Вподальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи виконувати прохання осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, та маючи на меті отримання обіцяної грошової винагороди, 15.12.2016 року у м. Луцьк, за невстановлених слідством обставин, подав Державному реєстратору виконавчого комітету Луцької міської ради заяву про державну реєстрацію фізичної особи-підприємцем від 15.12.2016 року.

На підставі поданої зазначеної вище заяви державним реєстратором складено опис документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація фізичної особи-підприємця" від 15.12.2016 року та зареєстровано фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 0029151, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 16.12.2016 року.

Реквізити ОСОБА_3 , як фізичної особи-підприємця, використовувались особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, для створення документальної видимості оптової купівлі деревного вугілля та подальшої його реалізації, з метою отримання прибутку, що підтверджується вилученими в ході досудового розслідування договорами та видатковими накладними.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_3 щодо внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисного подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, тобто реєстрації фізичною особою-підприємцем, вчинені без мети зайняття підприємницькою діяльністю, досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, та призвели до порушення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які встановлюють підстави і порядок реєстрації фізичних осіб-підприємців та загальні положення і принципи здійснення підприємницької діяльності.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 205-1 КК України, які виразились у внесенні завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

20 квітня 2018 року під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якої, останній беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України, при цьому, зобов`язується беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, враховується, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, не заперечує обставини вчинення інкримінованого йому злочину та сторони погоджуються на призначення узгодженого покарання за ч. 1 ст. 205-1 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 , йому захиснику та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України. У вчиненому щиро розкаявся та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений ОСОБА_3 злочин, передбачений ч. 1 ст. 205-1 КК України, відносяться до категорії невеликої тяжкості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та прокурору, а також захиснику правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 25 вересня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1