АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/962/18 Справа № 199/8838/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002702 від 24 жовтня 2017 року за апеляційними скаргами: обвинуваченої ОСОБА_6 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2018 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середню освіту, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1.23.11.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК Україна звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

2.21.12.2017 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК Україна звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

-обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України
за участю учасників судового провадження:
обвинуваченої: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_9
прокурора: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду змінити, та пом`якшити призначене їй покарання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу обвинувачена зазначає, що вона є сиротою, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, бабусю 1930 року народження, має постійне місце проживання, вину свою визнає повністю, щиро кається.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині правової кваліфікації, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з вироку суду рішення про визнання ОСОБА_6 винуватою у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та виключити призначене судом покарання за вказаний злочин.

Вважати ОСОБА_6 засудженою: - за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; - за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; - за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2017 року за ч.3 ст.185 КК України та вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2017 року за ч.1 ст.185 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок прокурор не оскаржує.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор зазначає, що суд першої інстанції під час прийняття рішення про призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.357 КК України, в порушення вимог закону, належним чином не врахував, що умисел обвинуваченої був спрямований на заволодіння чужим майном (гаманцем), а не на заволодіння офіційних документів (пластиковими картками ПАТ КБ Приватбанк та ПАТ КБ А-банк), що свідчить про відсутність у діяннях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2018 року ОСОБА_6 визнано винною та призначено покарання: - за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; - за ч.1 ст.357 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.; - за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; - за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2017 року, за яким ОСОБА_6 була засуджена за ч.3 ст.185 КК України та вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2017 року, за яким ОСОБА_6 була засуджена за ч.1 ст.185 КК України виконувати самостійно.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України, також вирішено питання щодо судових витрат.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 20.10.2017 року приблизно в 00-00 години, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), прибула до приймального відділення перинотального центру КЗ «ДМКЛ №9» ДОР, розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Мануйлівський, 29.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 20.10.2017 року приблизно в 00-30 години, скориставшись відсутністю медичного персоналу на посту приймального відділення, шляхом вільного доступу проникла до приміщення ординаторської, де в шафі для особистих речей персоналу, в жіночій сумці чорного кольору виявила гаманець рожевого кольору з грошовими коштами в сумі 400 гривень, срібним кулоном з биркою та пластиковими картками, котрі належать потерпілій ОСОБА_11 .
Далі, ОСОБА_6 20.10.2017 року приблизно в 00-35 години, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, бо медичний персонал перинотального центру КЗ «ДМКЛ №9» ДОР був відсутній в приміщенні ординаторської, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, таємно викрала майно ОСОБА_11 , а саме: гаманець рожевого кольору, що матеріальної цінності для потерпілої не становить, грошові кошти в сумі 400 гривень, ювелірний виріб із срібла кулон, вартістю 567,81 гривень, пластикові картки ПАТ КБ «А-банк», ПАТ КБ «Приватбанк».
Після чого, ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з таємно викраденим майном покинула місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 967,81 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 20.10.2017 року близько 00-40 години, утримуючи при собі раніше викрадений у ОСОБА_11 гаманець рожевого кольору, вийшла з приміщення приймального відділення перинотального центру КЗ «ДМКЛ №9» ДОР, розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Мануйлівський, 29.
Далі ОСОБА_6 перебуваючи у вказаному місці, 20.10.2017 року приблизно в 00.45 години, відкривши раніше викрадений гаманець, побачила в ньому банківські картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , ПАТ КБ «А-банк» № НОМЕР_2 , які належать потерпілій ОСОБА_11 і пін-код від них, які за своїм функціональним призначенням являються одним із різновидів офіційних документів, а саме: засобами доступу до банківських рахунків останньої. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 утримуючи вищевказані банківські картки із пін-кодами при собі, з метою подальшого вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходяться на карткових рахунках ОСОБА_11 , направилася по пр. Мануйлівському в м. Дніпро, тим самим, діючи із корисливих мотивів, викрала офіційні документи.
20.10.2017 року приблизно в 00-50 години у ОСОБА_6 , яка мала при собі раніше викрадені з корисливих мотивів офіційні документи, а саме: банківські картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , ПАТ КБ «А-банк» № НОМЕР_2 , які належать потерпілій ОСОБА_11 і пін-коди від них та перебувала в районі перинотального центру КЗ «ДМКЛ №9» ДОР, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 29, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме: грошових коштів. Близько 00-55 години ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши при цьому предметом свого злочинного посягання, грошові кошти, які знаходяться на картці-рахунку № НОМЕР_2 ПАТ КБ «А-банк», яка належить потерпілій ОСОБА_11 , попрямувала до банкомату №CADN1526 ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський,29, з якого, використовуючи пін-код банківської картки ПАТ КБ «А-банк» № НОМЕР_2 , викрала грошові кошти в сумі 3000 гривень.
Місце вчинення злочину Труш покинула, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 3000,00 гривень.
Продовжуючи вчинювати кримінальні правопорушення, ОСОБА_6 23.10.2017 року приблизно о 18-50 годині, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, прибула до пологового відділення перинотального центру КЗ «ДМКЛ №9» ДОР, розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Мануйлівський, 29.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 24.10.2017 року приблизно в 00-00 годин, скориставшись відсутністю медичного персоналу на посту пологового відділення, а також тим, що пацієнти перинотального центру КЗ «ДМКЛ №9» ДОР спали, шляхом вільного доступу проникла до приміщення палати №22, де під подушкою ліжка, де спала потерпіла ОСОБА_12 , виявила мобільний телефон «Iphone 6S» сріблястого кольору imeі НОМЕР_3 , з сім-картою абонента «ВФ Україна» № НОМЕР_4 , котрий визначила як предмет свого злочинного посягання.
Скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, з корисливих спонукань ,повторно, таємно викрала майно ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон «Iphone 6S», сріблястого кольору, imeі НОМЕР_3 , 16 Гб, вартістю 9137,20 гривень, з сім-картою абонента «ВФ Україна» № НОМЕР_4 , що матеріальної цінності не становить.
Після чого, 24.10.2017 року приблизно о 00-10 години ОСОБА_6 , продовжуючи вчинювати кримінальне правопорушення, направилась до приміщення палати №21 пологового відділення перинотального центру КЗ ДМКЛ №9 ДОР, де в гаманці, котрий знаходився в правій задній кишені чоловічих брюк, котрі висіли на стільці, виявила грошові кошти в розмірі 350 доларів США та 550 гривень, що належали ОСОБА_13 , які визначила як предмет свого злочинного посягання.
Приблизно о 00-15 годині, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, бо потерпілий ОСОБА_13 спав, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, з корисливих спонукань , повторно, таємно викрала майно ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти у розмірі 550 гривень та 350 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ, в еквіваленті на гривні - 9303 гривень, після чого направилась в сторону виходу з перинотального центру КЗ «ДМКЛ №9» ДОР. Однак, злочинні дії ОСОБА_6 були виявлені акушером перинотального центру КЗ ДМКЛ №9 ДОР ОСОБА_14 , котра зупинила ОСОБА_6 біля виходу з приміщення перинотального центру КЗ ДМКЛ №9 ДОР.
Таким чином, ОСОБА_6 не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, з причин не залежних від її волі, тобто вона виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але не змогла розпорядитися викраденим майном, так як була зупинена співробітницею перинотального центру, таким чином, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Своїми умисними діями, ОСОБА_6 намагалася спричинити потерпілій ОСОБА_12 матеріальні збитки на суму 9137,20 гривень, потерпілому ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 9853 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 03.11.2017 року приблизно о 15-30 годині, перебуваючи в приміщенні церкви, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 31, побачила раніше незнайому їй потерпілу ОСОБА_15 , в руках у якої знаходилась сумка чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, вчинюючи кримінальне правопорушення повторно, ОСОБА_6 помітила, що потерпіла ОСОБА_15 направилась у напрямку виходу з приміщення церкви та почала переслідувати останню.
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , діючи умисно, вчинюючи корисливий злочин повторно, з метою особистого збагачення, в той же день, тобто 03.11.2017 року, близько 15-45 години, побачивши, що потерпіла ОСОБА_15 сіла на лавку, розташовану біля під`їзду будинку №37 по пр. Мануйлівському в м. Дніпро, при цьому поставивши сумку з майном справа від себе, знаходячись за спиною потерпілої ОСОБА_15 , шляхом ривка відкрито викрала належне їй майно, а саме: жіночу сумку чорного кольору, що матеріальної цінності не становить, в якій знаходився мобільний телефон «FLY», вартістю 1008,60 гривень, з сім-картами абонентів «ВФ Україна» № НОМЕР_5 , «Лайфселл» № НОМЕР_6 , окуляри для зору у футлярі, косметичка чорного кольору з рожевим бантом, гаманець рожевого кольору, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_15 , посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_15 , блокнот чорного кольору з телефонним довідником, молитвослов з фотокарткою матері, печатка лікаря, що матеріальної цінності не становлять та, утримуючи при собі майно, яким заволоділа під час вчинення кримінального правопорушення, з місця скоєння злочину зникла, заподіявши потерпілій ОСОБА_15 матеріальні збитки на суму 1008,60 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Вислухавши суддю - доповідача,доводи обвинуваченої та її захисника, які просили зменшити покарання та не заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та відмовити у задоволенні вимог обвинуваченої,перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та відмові у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вимогами п.3 ч.1 ст. 413 КПК України передбачено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.
Не можна не погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальності, оскільки судом в повному обсязі досліджено докази провадження, однак неправильно дана юридична оцінка дослідженим доказам. Суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за епізодом від 20 жовтня 2017 року щодо таємного викрадання майна потерпілої ОСОБА_11 за ч.1 ст. 185 КК України, однак помилково дійшов висновку про доведеність винуватості щодо викрадання офіційних документів із корисливих мотивів у потерпілої ОСОБА_11 за ч.1 ст. 357 КК України.

Враховуючи, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченому ч.1 ст. 357 КК України характеризується умисною формою вини, не убачається в діях ОСОБА_6 умислу на викрадання офіційних документів. Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в апеляційній інстанції, ОСОБА_6 20 жовтня 2017 року,приблизно в 00.45 годин таємно викрала гаманець, який належав потерпілій ОСОБА_11 та згодом побачила в ньому наявність банківських карток ПАТ КБ « Приватбанк» та ПАТ КБ « А-банк», тобто в її діях не убачається прямого умислу на незаконне заволодіння офіційними документами.

Платіжні (банківські) картки є різновидом офіційних документів та можуть бути предметом злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 357 КК. Визнання документів важливими особистими документами як предмета злочину, передбаченого ч. 3 цієї ж статті КК, здійснюється з урахуванням специфічних ознак та важливості цих документів для конкретної особи. Для кваліфікації дій винної особи за конкретною частиною ст. 357 КК належить встановлювати наявність прямого умислу на незаконне заволодіння саме тими документами, які є предметом злочину.
Таким чином, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про виключення з обсягу обвинувачення, яке було доведено у суді - викрадання офіційних документів із корисливих мотивів за ч.1 ст. 357 КК України.

Однак, не можна погодитися з доводами апеляційної скарги обвинуваченої щодо пом`якшення призначеного судом покарання, оскільки, судом першої інстанції було призначено остаточно покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим та судом було обґрунтовано враховано дані про особу обвинуваченої, яка скоювала низку корисливих злочинів в лікувальних закладах, у тому числі у хворих людей.

Посилання обвинуваченої на факт утримання нею неповнолітньої дитини не знайшов свого підтвердження, оскільки дитина обвинуваченої з 25.07. 2017 року була взята на облік, як дитина з сім`ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах та саме обвинувачена, яка не працювала, ускладнювала вказані обставини для дитини, яка наразі знаходиться з сім`єю батька дитини.

З урахуванням викладеного, призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для її виправлення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченої, вважаючи доводи останньої необґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів -,

П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2018 року, відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України змінити.

Виключити: з обсягу обвинувачення,визнаного судом доведеним епізод кримінального правопорушення за ч.1 ст. 357 КК України,з резолютивної частини вироку рішення про визнання ОСОБА_6 винуватою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, призначене судом покарання за вказане кримінальне правопорушення.
Вважати ОСОБА_6 засудженою:
- за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; - за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; - за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2017 року за ч.3 ст.185 КК України та вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2017 року за ч.1 ст.185 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді
Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4