Ухвала
Іменем України

10 вересня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-7841ск 18
Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 21 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000200,
встановив:
Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 21 березня 2018 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Сосниця, Сосницького району,Чернігівської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2017 року за ч. 2 ст. 194-1 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Сосницького районного суду від 15 вересня 2017 року випробуваний термін скасовано та направлено для відбування покарання,

засуджено за:
- ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- ч. 1 ст. 310 КК України на 6 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за правилами ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2017 року ОСОБА_4 остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 4 278, 83 грн.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року цей вирок залишено без зміни.
За вироком суду, 6 серпня 2017 року, ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу до центрального стадіону, який знаходиться по вулиці Чернігівській, 51, смт. Сосниця, Сосницького району, Чернігівської області, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, з салону автомобіля марки «Mersedess-Benz» таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 4338,83 грн.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату по 20 вересня 2017 року ОСОБА_4 на присадибній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_6 , незаконно, без мети збуту, вирощував 17 рослин коноплі, які містять в собі наркотично-активний компонент каннабісу-тетрагідроканнабінол.
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати постановлені судові рішення призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку доказів, безпідставне незадоволення його клопотань. Зазначає, що злочину не вчиняв, майна потерпілого не викрадав, а лише за проханням знайомого хотів його продати. Наголошує, що суд безпідставно не допитав свідків, які б це змогли підтвердити.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежна, на думку засудженого оцінка доказів у провадженні, не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Натомість, зазначені обставини, на які, зокрема, посилається у касаційній скарзі засуджений, були предметом перевірки судів першої та апеляційної інстанцій, які зазначили про відсутність порушень вимог КПК України при проведенні досудового розслідування і розгляді справи в суді. Тому, при розгляді доводів касаційної скарги суд виходить із встановлених фактичних обставин справи.
Судові рішення свідчать, що суди першої і апеляційної інстанції ретельно перевіряли доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі. Зазначені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними, є обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
Як убачається з вироку, свої висновки про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 310 КК України, за викладених у ньому обставин, доведено об`єктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку, є допустимими.
Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_4 , суд першої інстанції обґрунтував дослідивши показання засудженого, який вину не визнав, пояснив, що майно потерпілого не викрадав, речі передав знайомий ОСОБА_7 та попросив продати. Що стосується вирощування коноплі, зазначив, що вона росте кожного року на городі дядька, він її знищує шляхом прополки і спалювання.
Проаналізовано судом показання потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив про крадіжку особистих речей з його автомобіля.
Взято до уваги і показаннями свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що обвинувачений приходив в магазин та запропонував купити деякі речі, а саме: флеш-накопичувач за 50 грн., в металевому корпусі, годинник, барсетку. Свідок купив у обвинуваченого USB флеш-носій за 50 грн., до моменту покупки спитав звідки ці речі, на що обвинувачений відповів, що це його речі, які йому не потрібні. Цей свідок повідомив, що під час досудового розслідування обвинувачений просив останнього змінити свої покази, конкретних погроз не було, але натякав, що спалить гараж та пограбує магазин.
Здійснено посилання і на показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що до нього у магазин «Техносвіт» приходив ОСОБА_4 та попросив придбати годинник, металевого кольору і мобільний телефон «Nokia» чорного кольору. Обвинувачений сказав, що це його особисті речі і йому терміново потрібні кошти. У покупці було відмовлено.
Судом обґрунтовано взято до уваги показання свідків:
- ОСОБА_10 , яка повідомила, що обвинувачений є її сусідом протязі близько двох років, але кожного дня його не бачила, тому стверджувати не може, що він проживає по сусідству постійно;
- ОСОБА_11 та ОСОБА_12 понятих при проведенні обшуку, які показали, що на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено насадження у кількості 17 рослин, за зовнішніми ознаками схожими на коноплю, які оброблялися, шляхом прополювання.
Досліджено судом і процесуальні докази у провадження, а саме:
- протоколи огляду речей, згідно з якими проведено огляд приміщення магазину «Техносвіт», в результаті якого вилучено відеозапис з відео реєстратора на DVD-диску. На відеозаписі обвинувачений пропонує продати продавцю магазину мобільний телефон, наручний годинник, флеш-карту, а також вилучено флеш-карту марки «SP»;
- протокол пред`явлення речей для впізнання, згідно якого потерпілий впізнав викрадену 06.08.2017 року флеш-карту за ознаками напису на поверхні флешки «SP», сірого кольору;
- протокол обшуку від 20.09.2017 року згідно якого, в ході обшуку по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 17 рослин, за зовнішніми ознаками схожих на рослини коноплі.
Взято судом до уваги і висновки судово-товарознавчої та судової експертиз.
Доводи засудженого про необґрунтовану відмову в задоволенні клопотань про допит свідків були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який правильно визнав їх безпідставними.
З судових рішень убачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 відмовився давати будь-які показання, керуючись ст. 63 Конституції України, тому органу досудового розслідування не було надано відомостей про вказаних свідків і можливість їх допиту.
Щодо відмови в задоволенні клопотання про допит свідків в суді першої інстанції, то районним судом обґрунтовано прийнято вказане рішення, оскільки сторона захисту не навела переконливих доказів, що крадіжку вчинила інша особа та, що ОСОБА_4 не проживав по АДРЕСА_1 , під час виявлення кущів коноплі.
Більше того, як убачається з судових рішень, після дослідження доказів у провадженні та в судових дебатах ОСОБА_4 повністю визнав свою вину.
У вироку суд проаналізував і дав належну оцінку цим та іншим зібраним у справі та дослідженим у судовому засіданні доказам у їх сукупності, критичну оцінку окремих доказів належним чином вмотивував.
Сукупність наведених у вироку доказів, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна та незаконне вирощування коноплі. Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 310 КК України.
Правильно, з урахуванням вимог ст. 65 КК України, ОСОБА_4 призначено покарання, яке є необхіднім і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.
Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Усі доводи щодо безпідставності засудження, належним чином перевірені апеляційним судом, на них надані вмотивовані відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене касаційні вимоги захисника засудженого безпідставні.
Інших доводів, ніж ті, які були предметом перевірки апеляційного суду та які були б безумовними підставами для зміни чи скасування судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.
Із урахуванням зазначеного, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого і вважає, що у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 21березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_13