Єдиний унікальний номер 729/609/18
Провадження № 1-кп/741/93/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 27.03.2018, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, фактично проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

який обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

26.03.2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням точний час вечірньої пори ОСОБА_5 , перебуваючи на території частково огородженого господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, з території вказаного господарства таємно викрав два велосипеди марки «Україна», вартість одного велосипеда становить 1000 грн., а всього на суму 2000 грн., що належить ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця злочину зник, отримавши змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд робить висновок, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), учинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 238 від 26 квітня 2018 року у ОСОБА_5 має місце недоумство у вигляді вродженої помірної розумової відсталості із поведінковими розладами (F 71.1 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в періоди часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У ОСОБА_5 має місце недоумство у вигляді вродженої помірної розумової відсталості із поведінковими розладами (F 71.1 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Наявний у нього психічний стан позбавляє його здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення.

Суд уважає висновок судово-психіатричної експертизи обґрунтованим і переконливим.

Незважаючи на стан неосудності, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом огляду місця події від 27 березня 2018 року та ілюстративною таблицею до нього, з яких вбачається, що на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , на снігу виявлено сліди від велосипеда та низу підошви взуття, які з входу підходять до стіни будинку зі сторони вулиці та повертаються назад. Сліди протектору коліс велосипеда, які ведуть в бік вхідної хвіртки. При огляді прилеглої території на відстані 100-110 м від домоволодіння ОСОБА_6 в бік наростаючої одиниці домоволодінь, в хащах, які проходять повз кладовище, виявлено велосипед чоловічого типу чорного кольору без маркування та написів, який зі слів потерпілого є одним із велосипедів, які йому належать та були викрадені. Вказаний велосипед було вилучено та передано на відповідальне зберігання потерпілому;

- протоколом огляду місця події від 27 березня 2018 року та ілюстративною таблицею до нього, з яких вбачається, що цього ж дня до працівників поліції із заявою про добровільну видачу викраденого велосипеда марки «Україна» звернувся ОСОБА_7 , який пояснив, що вказаний велосипед він придбав 26 березня 2018 року у ОСОБА_5 за 25 грн. Поряд із домоволодінням АДРЕСА_3 було виявлено велосипед чоловічого типу білого кольору з нікельованими щитками без будь-яких маркувань та написів. Вказаний велосипед було вилучено до Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУ НП у Чернігівській області та в подальшому переданий на відповідальне зберігання потерпілому;

- протоколом огляду предмету від 27 березня 2018 року, з якого вбачається, що у ході огляду виданого ОСОБА_7 велосипеда потерпілий по зовнішнім ознакам впізнав належний йому велосипед, який був викрадений 26 березня 2018 року з його домоволодіння;

- висновком експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи від 25 квітня 2018 року № 2263/18-24, згідно з яким вартість двох велосипедів марки «Україна» з чоловічим типом рами, виробництва СРСР, придбаних у 1998 році, без ознак природного зносу, на вторинному ринку України станом на 26 березня 2018 року може складати 2 000 грн.;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 26 березня 2018 року він перебував на роботі у м. Києві. У вечері цього ж дня до нього зателефонувала дружина ОСОБА_8 та повідомила, що з під навісу домоволодіння викрадено два велосипеди. Наступного дня він приїхав додому з роботи, виявив відсутність велосипедів, повідомив про це працівників поліції, які встановили, що крадіжку вчинив ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_6 26 березня 2018 року увечері вона укладала дітей спати та почула, що у дворі гавкають собаки. На подвір`ї під навісом вона виявила відсутність двох велосипедів та відчинену хвіртку. Після цього вона зателефонувала чоловіку та повідомила йому про викрадення велосипедів;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 26 березня 2018 року до нього прийшов ОСОБА_5 та запропонував придбати велосипед. Він (свідок) сказав, що у нього є лише 25 грн. ОСОБА_5 повідомив, що згоден, йому вистачить цих грошей, щоб купити спиртне;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є співмешканкою ОСОБА_7 та бачила, як 26 березня 2018 року до господарства приходив ОСОБА_5 , пропонував її співмешканцю придбати велосипед. ОСОБА_7 дав ОСОБА_5 25 грн., після чого останній залишив велосипед у дворі та пішов з господарства;

Отже, ураховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що ОСОБА_5 винуватий у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Але на час вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок психічного стану, тобто перебував у стані неосудності. Неосудним ОСОБА_5 є і на час постановлення цієї ухвали. А тому на підставі ст. 19 КК України він не підлягає кримінальній відповідальності і до нього, як до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо його підзахисного примусових заходів медичного характеру.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, просив застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд ураховує обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість психічного стану ОСОБА_5 , а також ступінь небезпечності останнього для самого себе та інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку, судом може бути застосована госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Разом з тим, при виборі виду примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_5 суд ураховує наявний у матеріалах кримінального провадження висновок судово-психіатричної експертизи № 238 від 26 квітня 2018 року, у якому вказано, що ОСОБА_5 показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно з ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Ураховуючи всі встановлені обставини, суд робить висновок про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме: два велосипеда марки «Україна», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , підлягають поверненню власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 512-513 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, фактично проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу ухвали в законну силу не обирати.

Речові докази: два велосипеда марки «Україна», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , повернути власнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1