Справа № 640/8597/18
н/п 1-кс/640/5076/18
УХВАЛА
"18" травня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
володільця майна - ОСОБА_3 ,
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 15.05.2018 близько 04:00 год., працівниками батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП, було зупинено ТЗ Форд ТЕС д.н.з. НОМЕР_1 , та в ході перевірки документаціїї на право користування ТЗ, працівниками УПП було виявлено невідповідність у свідоцтві про реєстрацію ТЗ, котра вказує на можливу підробку документа.
Згідно рапорту командира роти №2 батальйону №1 УПП в Х/о капітана поліції ОСОБА_7 від 15.05.2018р., близько 04:00 год. за адресою:м. Харків, вул. Л.Сердюка, він зупинив ТЗ Форд ТЕС д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1987 року випуску, під керуванням громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки документів з`ясувалося, що реєстраційний номер свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 31.05.1996 року, виданого ОРЕВ ДАІ МВС Закарпатської області, не відповідає дійсності, а саме інформації, що мається в базах УПП МВС, в ході перевірки дійсності останнього документу, було встановлено, що на теперішній час чинним свідоцтвом про реєстрацію ТЗ є НОМЕР_3 від 12.02.2004 року, відповідно є обґрунтовані підставі вважати свідоцтво про реєстрацію ТЗ вищезазначеного автомобіля підробленим.
15.05.2018 року слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 був проведений огляд за адресою: м. Харків, вул. Л.Сердюка, в ході якого вилучений автомобіль марки «Ford TES», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1987 року випуску та свідоцтво про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_2 від 31.05.1996 року, видане ОРЕВ ДАІ МВС Закарпатської області, на ім`я ОСОБА_6 .
За наслідками огляду місця події від 15.05.2018 зазначений автомобіль вилучений та доставлений до штрафмайданчику тимчасового тримання «Інформ-Ресурси», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_2 від 31.05.1996 власником автомобіля є ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Опитаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пояснив, що придбав вказаний транспортний засіб у невідомого на ім`я ОСОБА_9 19 травня 2017 році в м. Харків, за 2000 долларів не переоформлюючи ТЗ на своє ім`я, а 15.05.2018 його зупинили співробітники поліції та повідомили, що у нього недійсне свідоцтво про реєстрацію ТЗ, на що ОСОБА_3 відповів, що жодних змін до свідоцтва про реєстрацію ТЗ не вчиняв.
Слідчим зазначено, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, а також враховуючи, що вилучені автомобіль марки «Ford TES», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1987 року випуску та свідоцтво про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_2 від 31.05.1996 року видане ОРЕВ ДАІ МВС Закарпатської області на ім`я ОСОБА_6 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, орган досудового розслідування просить накласти арешт на вказане майно, яке було вилучено 15.05.2018 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Л.Сердюка.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчим ОСОБА_4 суду надано заяву про розгляд клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_6 , власник майна, у судове засідання не з`явилась, судом вживались заходи щодо її належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого під час огляду місця події майна, про що слідчим суду надано рапорт. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_3 , володілець майна, у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вилучені транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, оскільки йому не відомо, чому свідоцтво є недійсним, зі свого боку ніяких протиправних дій з цього приводу він не вчиняв.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 15.05.2018 р. у період часу з 19-30 год. до 20-00 год. огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Л.Сердюка, на зазначеному в клопотанні вилученому майні, що є предметом кримінального правопорушення, може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Ford TES», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1987 року випуску та свідоцтво про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_2 від 31.05.1996 року видане ОРЕВ ДАІ МВС Закарпатської області на ім`я ОСОБА_6 на вищевказаний автомобіль, шляхом заборони користування, володіння, розпорядження ним та відчуження у будь-який спосіб.
Автомобіль «Ford TES», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1987 року випуску, передати на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки по зберіганню вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку та, в разі необхідності, за першою вимогою надавати вказаний автомобіль слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1

Про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України попереджений
«____»____________2018 р. _____________________.