Справа № 214/3149/18
1-кс/214/690/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

слідчого ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 21.05.2018 року, по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001163 від 20.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2018 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна.
Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 20.05.2018 до Саксаганського ВП КВП з письмовою заявою ОСОБА_5 , про те, що за адресою:місто КривийРіг, Саксаганський район, проспект Гагаріна, 57 в гаражі № НОМЕР_1 , гаражно-будівельного кооперативу «Ізотоп», невстановлена особа займається незаконними операціями з металобрухтом.

Під час досудового розслідування встановлено, що біля вищевказаного гаражу знаходиться транспортний засіб, яким перевозиться промисловий брухт металів без відповідних документів, а саме автомобіль "ГАЗ-САЗ 53Б" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 видане 12.08.2017 центр 1243 належить ОСОБА_6 , мешкає АДРЕСА_1 .

Вказаний транспортний засіб з промисловим брухтом металу було вилучено під час огляду місця події від 20.05.2018 та на даний час зберігається на території спеціально обладнаного майданчику для зберігання транспортних засобів при Саксаганському відділенні КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

21.05.2018 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження слідчий слідчого відділення Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління в Дніпропетровській області ОСОБА_3 виніс постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме автомобілю «ГАЗ-САЗ 53Б» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 видане 12.08.2017 центр 1243 належить ОСОБА_6 , мешкає АДРЕСА_1 .

Підставою арешту автомобіля «ГАЗ-САЗ 53Б» реєстраційний номер НОМЕР_2 є, на погляд слідчого, розумні підозри вважати, що вказаний автомобіль був використаний, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому суду заперечував проти арешту майна та пояснив, що по даному кримінальному провадженню підозри нікому не повідомляли і, на його погляд, взагалі відсутня подія кримінального правопорушення. Вважає, що не автомобіль, а лише металобрухт можна було б визнавати доказом по справі. Його довіритель ОСОБА_6 категорично заперечує проти арешту належного їй автомобіля, оскільки це обмежить її Конституційні права.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що в кооперативі «Ізотоп» в нього є гараж № НОМЕР_1 , офіційним власником якого є його мати. В нього є ключі від даного гаражу. Він довгий час не користувався гаражем, у зв`язку з чим там зібралось багато сміття, та металобрухту. Для того, щоб поставити в гараж свій автомобіль, він вирішив там прибратись. 19.05.2018 року він зателефонував знайомому та просив його допомогти вивезти сміття та металобрухт з гаражу. Металобрухт який був в нього в гаражі, він хотів відвезти на підприємство яке має ліцензію на його придбання. Під час загрузки автомобіля приїхали активіст ОСОБА_5 з компанією та почали створювати перешкоди, як пояснили, до тих пір поки не розберуться що відбувається. Коли погрузла була завершена приїхала поліція. Він просить звернути увагу суду, що діяльність пов`язану зі збором та закупкою металобрухту ніколи не здійснював.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , суду пояснив, що автомобіль ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , котра є матір`ю його однокласника. По необхідності, приблизно раз в місяць, він бере у ОСОБА_6 автомобіль у користування. 19.05.2018 року йому зателефонував ОСОБА_9 та попрохав вивести сміття з гаражу. Він ОСОБА_10 пояснив, що якщо вийде взяти автомобіль то він приїде. Він вже допомагав ОСОБА_11 вивозити сміття з квартири, коли останній робив ремонт. Вранці, приблизно о 10-00 год. 10-30 год., 20 травня 2018 року він приїхав на автомобілі ГАЗ 53 до гаражного кооперативу «Ізотоп». Віна поставив автомобіль біля гаражу який належав ОСОБА_10 біля якого стояли вантажники. Він залишив автомобіль та пішов придбати цигарок та випити каву. Коли він повернувся, приблизно через годину, біля автомобіля та гаражу було багато людей та приїхала поліція. Він пояснив, що є водієм вказаного автомобіля. Його попрохали зачекати. Вони пробули там 4 години, а потім поїхали до райвідділу, де і залишили автомобіль.
Дослідивши заявлене клопотання та долучені матеріали, вислухавши учасників судового засідання, з урахуванням думки слідчого, який підтримав заявлене клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 20.05.2018 року слідчим ОСОБА_3 були внесені дані до ЄРДР за № 0001163. Відповідно до витягу 20.05.2018 року до Саксаганського ВП КВП з письмовою заявою ОСОБА_5 , про те, що за адресою м. Кривий Ріг, Саксаганський район, проспект Гагаріна, 57, в гаражі № НОМЕР_1 , гаражно-будівельного кооперативу «Ізотоп», невстановлена особа займається незаконними операціями з металобрухту. Обставини події встановлюються.(а.с.2)

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, 20.05.2018 року до Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся гр.. ОСОБА_5 , з заявою про притягнення до відповідальності осіб, які за адресою АДРЕСА_2 збагачуються незаконним прийомом металобрухту в гаражі № НОМЕР_1 не маючи документів. (а.с.3)

Згідно протоколу огляду місця події від 20.05.2018 року об`єктом огляду являється гараж № НОМЕР_1 ГБК «Ізотоп», за адресою пр.-т Гагаріна, 59а, в м. Кривому Розі. Під час огляду місця події транспортний засіб «ГАЗ-САЗ 53Б» реєстраційний номер НОМЕР_2 з промисловим брухтом металів було вилучено та передано на зберігання на територію спеціально обладнаного майданчику для зберігання т/з при Саксаганському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. ( а.с.6-6 зворот)

За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, що містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18.02.2016 року, котрий набрав чинності 28.02.2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, котрі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за котрих жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особами, обвинувальний акт щодо яких передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Крім того, слідчим не доведено, в чому полягає порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом та не зрозуміло яким чином зважували майно, що зазначене в протоколі огляду від 20.05.2018 року.

Також, слідчий суддя враховує, що слідчим не наданого жодного доказу на підтвердження того, що майно, на яке планується накласти арешт має значення речового доказу у кримінальному провадженні, та, поміж іншого, слідчий не вказав на наявність жодного ризику, передбаченого абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області області ОСОБА_3 від 21.05.2018 року, по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001163 від 20.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1