Провадження №1-кп/761/2036/2018
В И Р О К
іменем України

08 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0008879 від 18.08.2018 року в межах якого висунуте обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лисичанськ Луганської області, громадянину України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2018 року, о 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходився по вул. С. Петлюри, 29 в м. Києві, де в цей момент побачив, як раніше не знайомий йому ОСОБА_5 поставив на тротуарі валізу та пішов до велосипеда, який стояв нижче по вулиці приблизно за 50 метрів від валізи.

В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме валізи з особистими речами, шуруповертом марки «Topex 70144», вартістю 300 (триста) грн. та автомобільним компресором «14BAR», вартістю 300 (триста) грн., що належать ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна з корисливою метою ОСОБА_6 о 22 год. 30 хв. перебуваючи по вул. С. Петлюри, 29, що у м. Києві, впевнився, що ОСОБА_5 відійшов на деяку відстань, підійшов до залишеної на тротуарі валізи, взяв її та швидко попрямував з місця вчинення злочину.

Побачивши дії ОСОБА_6 , направлені на відкрите викрадення його майна, ОСОБА_5 почав кричати йому вслід, щоб ОСОБА_6 повернув його валізу проте, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_6 , відкрито викрав чуже майно на загальну суму

600 (шістсот) гривень, що належить ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріального збитку на вказану суму.

Між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 08.10.2018 року була укладена угода про примирення.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 08 жовтня 2018, потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0008879 від 18.08.2018 року за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.186 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, зазначили про відшкодування обвинуваченим завданої шкоди потерпілому та узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу на користь держави, в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. У даній угоді зазначені роз`яснення потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпілий, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.

Захисник просив затвердити угоду.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинено відкрите викрадення майна ОСОБА_5 та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Також, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для примирення наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що дана угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази слід залишити у розпорядженні та власності потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 08 жовтня 2018 року, що укладена у кримінальному провадженні за № 0008879 від 18.08.2018 року в межах якого висунуте обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2018 року до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речовий доказ: дорожню сумку з особистими речами, а саме: шуруповертом марки «Topex 70144», автомобільним компресором «14BAR» - залишити у розпорядженні та власності потерпілого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1