В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2018 Справа №607/10953/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002498 від 29 липня 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шевченко, Мангишлакської області, Республіка Казахстан, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитини, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2017 року, близько 05.50 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті першого поверху будинку АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, наніс ОСОБА_9 , один удар долонею правої руки в ділянку обличчя, а саме у ліву щоку та один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя, а саме праву щоку. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин тім`яної ділянки справа, синці правих плеча і передпліччя та синець правої кисті, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, 29 липня 2017 року, близько 05.50 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті першого поверху будинку АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, а саме у ліву щоку та один удар кулаком лівої руки в ділянку живота із правого боку. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна виличної ділянки зліва, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнав та пояснив суду, що 29 липня 2017 року близько 05.00 год. він перебував за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , яке винаймав згідно договору оренди. У зв`язку із побутовим конфліктом до них додому по дзвінку його дружини ОСОБА_12 , приїхали батьки останньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вони ввірвались в їх будинок через балконні двері та почали кричати на нього, обзивати його. Також в цей час на виклик приїхали працівники швидкої та патрульної поліції. В ході словесного конфлікту він від своєї дружини ОСОБА_12 намагався забрати мобільний телефон, в якому в цей час перебувала його сім-картка, нащо потерпіла ОСОБА_5 вдарила його по руці та надалі продовжувала лаятись до нього. З метою припинити вказану нецензурну лайку він хотів закрити своєю рукою рот ОСОБА_5 , при цьому рукою контактував з обличчям останньої, нащо ОСОБА_6 вдарив його кулаком в обличчя. Від нанесеного удару він впав, після чого потерпілі накинулись на нього. В подальшому працівники поліції розборонили їх. Будь-яких ударів він потерпілим не наносив та звідки в останніх тілесні ушкодження він не знає. Зазначає, що в нього з потерпілими склались неприязні відносини, ще до вказаного конфлікту. Просить визнати його не винним у вчиненні кримінального правопорушення та виправдати. В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди просить відмовити за безпідставністю.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.

Показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що 29 липня 2017 року близько 02.00 год. до неї зателефонувала дочка ОСОБА_12 та розповіла, що її чоловік ОСОБА_3 , за місцем їх спільного проживання, за адресою АДРЕСА_2 , випив пляшку горілки та все б`є. В подальшому дочка знову передзвонила о 05.00 год. та розповіла, що він розбив їй голову. Вони одразу ж після цього разом із чоловіком ОСОБА_6 приїхали туди. Окрім них також туди прибули по виклику працівники поліції та карета швидкої медичної допомоги, для надання допомоги дочці ОСОБА_12 , оскільки в тої з голови текла кров, а в руках в ОСОБА_3 бачила видерті шматки волосся ОСОБА_12 . В той момент, коли обвинувачений хотів дотягнутися до обличчя дочки ОСОБА_12 , вона намагалась забрати його руку, нащо отримала один удар долонею правої руки в ділянку обличчя, а саме у ліву щоку та інші удари, а саме коли почалась наступна штовханина, а зокрема отримала один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя з права. Ще обвинувачений намагався вдарити її ногою в живіт. На вказане її чоловік ОСОБА_6 намагався її захистити та вступився за неї, на що обвинувачений наніс йому близько 3-5 ударів в грудну клітку та в голову, сидячи зверху на ньому, коли вони впали в ході боротьби. Після цього працівниками поліції до обвинуваченого було застосовано спеціальні засоби кайданки. У її чоловіка була зупинка дихання через гіпертонічний криз та хворобу серця.
Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що він є інвалідом третьої групи. ОСОБА_12 є його дочкою, 29 липня 2017 року близько 02.00 год. до них з дружиною поступив дзвінок від дочки про те, що їх зять ОСОБА_3 за місцем спільного проживання все б`є. Також, близько 06.00 год. цього ж дня отримали дзвінок від неї про те, що обвинуваченим було розбито їй голову та її забирає карета швидкої медичної допомоги та необхідно побути з онуком. Коли вони з дружиною ОСОБА_5 прибули туди, там також вже була карета швидкої медичної допомоги та поліція. У будинку було все поламано та підлога була в крові. Також бачив вирваний шмат волосся дочки на порозі. Дочці ОСОБА_12 було перебинтовували голову. В подальшому відбувалась словесна суперечка між дочкою та зятем за мобільний телефон, у зв`язку із чим його дружина ОСОБА_5 стала між ними та не давала обвинуваченому можливості дотягнутися до ОСОБА_12 , нащо той наніс ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в ділянку обличчя, а саме у ліву щоку та намагався нанести ще ряд ударів, що тривало близько 3-4 секунд. На вказане він не витримав та з метою захисту своєї дружини, наніс обвинуваченому удар в праву частину обличчя, нащо обвинувачений наніс йому удар рукою в ділянку обличчя. Після цього вони впали на підлогу та почав захищатися, прикриваючи обличчя, однак також отримав удари в ділянку живота та грудей. Після цього його було госпіталізовано. Позовні вимоги підтримав, просить суд її задовольнити повністю.
Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 який пояснив, що він працює інспектором 4 роти УПП в Тернопільській області. 29 липня 2017 року було прийнято виклик від ОСОБА_12 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень. Прибувши на місце у АДРЕСА_2 , вони разом із інспектором ОСОБА_14 побачили ОСОБА_12 з розбитою головою та біля неї був ОСОБА_3 . Також було викликано карету швидкої медичної допомоги. В подальшому в помешкання ОСОБА_12 зайшли потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та у них з обвинуваченим виникла суперечка, в ході якої обвинувачений наніс ОСОБА_5 різкий удар рукою в обличчя за те, що вона хотіла відвести його руку від ОСОБА_12 . Після цього за потерпілу ОСОБА_15 заступився чоловік потерпілий ОСОБА_16 , і почалась бійка. Він забрав ОСОБА_15 , оскільки вона була ближче до нього. Обвинувачений був напідпитку. Коли вони прибули на місце ОСОБА_3 поводив себе зухвало та до потерпілих висловлювався лайливими словами, вів себе неприязно. Чи наносив обвинувачений удари потерпілому ОСОБА_6 він не бачив, оскільки була штовханина. Після цього потерпілому ОСОБА_6 було викликано карету швидкої медичної допомоги. Вважає ініціатором даного конфлікті і обвинуваченого і потерпілих.
Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 який пояснив, що він працює інспектором 4 роти УПП в Тернопільській області. 29 липня 2017 року зранку було прийнято виклик від ОСОБА_12 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень. Прибувши разом із інспектором ОСОБА_13 на місце у АДРЕСА_2 , побачили ОСОБА_12 з розбитою головою з якої текла кров, та біля неї був ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, який поводив себе зухвало, та вони просили його заспокоїтись. Також за викликом прибула карета швидкої медичної допомоги, лікарі якої надавали допомогу ОСОБА_12 . В подальшому у помешкання також зайшли потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У них з обвинуваченим виникла суперечка, а потім ОСОБА_5 обвинувачений наніс різкий удар рукою в обличчя за те, що вона хотіла відвести його руку від дочки. Після чого почалась бійка, оскільки за потерпілу ОСОБА_15 заступився чоловік потерпілий ОСОБА_6 , який захищаючи її наніс удар обвинуваченому. В ході бійки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 нанесли один одному по 3-4 удари, після чого вони припинили бійку та застосували спецзасоби кайданки до ОСОБА_3 . Окрім цього ОСОБА_6 було надано медичну допомогу. Все тривало протягом 30 хв. Вважає ініціатором даного конфлікту в більшій частці обвинуваченого, ніж потерпілих.

Винуватість ОСОБА_3 також доводиться оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні документами матеріалів кримінального провадження, зокрема:

- рапортом від 29 липня 2017 року старшого інспектора чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 , згідно якого близько 06.00 год. ОСОБА_5 побив зять ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 та спричинив їй тілесні ушкодження, аналогічний факт підтверджено згідно рапорту за повідомленням лікаря ТМКЛШД, о 13.43 год. 29 липня 2017 року,

(а.м.к.п. 83, 84);

- заявою ОСОБА_5 від 29 липня 2017 року, у якій вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , 1984 року народження, який наніс їй тілесні ушкодження у присутності патрульних, приблизно о 06. 00 год., коли вона прибула до своєї дочки ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 .

(а.м.к.п.86 );

- висновком експерта № 1114 судово медичної експертизи від 11 серпня 2017 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_5 , 1966 року народження, вивчивши медичні документи на її ім`я, беручи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, підсумовано, що у ОСОБА_5 виявлені забій м`яких тканин тім`яної ділянки справа, синці правих плеча і передпліччя та синець правої кисті. Вказані вище ушкодження утворились від дії тупих предметів незадовго до звернення за медичною допомогою, що підтверджується їх характером та властивостями. Зазначені вище ушкодження, враховуючи їх кількість і розташування на різних анатомічних частинах та поверхнях тіла, не властиві для таких, що виникають при падінні на площині "з висоти власного росту". Утворення вказаних вище ушкоджень за обставин які вказані у постанові та на які посилалась ОСОБА_5 при судово-медичній експертизі, а саме від нанесення ударів руками і ногами, не виключається. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких - п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).
(а.м.к.п. 87-89);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12 серпня 2017 року та долученими до нього фото, в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_5 на статистові відтворила та показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 29 липня 2017 року. Зокрема зазначила, як ОСОБА_3 наніс їй удар кулаком правої руки в ділянку обличчя з лівої сторони та як чоловік ОСОБА_6 захистився за неї і між її чоловіком та обвинуваченим розпочалася бійка, в ході якої ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Окрім цього зазначила, як в подальшому ОСОБА_3 , коли вона намагалась їх розборонити, наніс їй удар кулаком лівої руки у тім`яну ділянку голови із правого боку, внаслідок чого вона вдарилась об стіну кімнати.

(а.м.к.п. 90-92);

- рапортами від 29 липня 2017 року та 02 серпня 2017 року старшого інспектора чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , згідно яких працівниками ЕМД доставлено ОСОБА_5 , із діагнозом гіпертонічний криз та травми, які наніс йому зять, а також звернувся лікар ТМКЛШД та повідомив, що ОСОБА_5 , 1962 року народження спричинено тілесні ушкодження, 29 липня 2017 року близько 06.00 год. зятем ОСОБА_19 в АДРЕСА_2 ,

(а.м.к.п.93, 95);

- заявою ОСОБА_6 від 29 липня 2017 року, у якій він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , 1984 року народження, який наніс йому тілесні ушкодження у ході конфлікту, 29 липня 2017 року приблизно о 06. 00 год., в АДРЕСА_2 .

(а.м.к.п. 96);

- висновком експерта № 1115 судово медичної експертизи від 11 серпня 2017 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_6 , 1962 року народження, беручи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, підсумовано, що при судово-медичній експертизі та згідно із вивченою медичною довідкою у ОСОБА_6 виявлено садно виличної ділянки зліва. Вказане вище ушкодження виникло від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, незадовго до звернення за медичною допомогою, що підтверджується його характером та властивостями. Утворення вказаного вище ушкодження від нанесення ударів рукою в праву виличну ділянку, на що посилався ОСОБА_20 при судово-медичній експертизі, не виключається. Виявлене у ОСОБА_21 садно за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень - п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).

(а.м.к.п. 98-100);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12 серпня 2017 року та долученими до нього фото, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 на статистові відтворив та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , 29 липня 2017 року. Зокрема, як ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_5 кулаком правої руки в ділянку обличчя з лівої сторони та як ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження, а саме один удар кулаком правої руки в голову з лівої сторони та удари кулаком в передню частину тулуба.

(а.м.к.п.101-104 );

- протоколом огляду предмету від 11 серпня 2017 року компакт диску із відеозаписом з нагрудних відеокамер екіпажу 0108 УПП в м. Тернополі, зокрема при відкритті якого встановлено файл, із написом «000072». При відкритті вказаного файлу з записом видно дату 20.07.2017 р. та годину 05.22.06 год. відеозапис розпочався біля входу у будинок в АДРЕСА_2 , де була ОСОБА_12 , і розповіла працівникам поліції про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень. Запис тривалістю 30 хв. 1 с. На іншому записі який триває 16 хв. 20 с. при відкритті видно цю ж дату та час - 05.52.08 год. де працівники заходять у приміщення будинку, розмовляють з із заявниками, там же присутня бригада швидкої допомоги. ОСОБА_3 поводить себе агресивно, вступає в суперечку з працівниками поліції, підходить до своєї дружини та вимагає віддати телефон. Видно, що потерпіла ОСОБА_5 відводить руку обвинуваченого ОСОБА_3 та він долонею правої руки наносить удар у ліву ділянку обличчя ОСОБА_5 . Після чого на відео видно як працівники поліції намагаються припинити конфлікт та один із працівників бере обвинуваченого за праве плече. У цей момент ОСОБА_6 підходить до обвинуваченого та наносить йому один удар кулаком правої руки в праву ділянку обличчя, після чого між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 виникає бійка, яку у подальшому припиняють працівники поліції.

Вказаний компакт диск також оглянуто в судовому засіданні.

(а.м.к.п. 106-107);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2017 року та долученими до нього фото, в ході проведення якого свідок ОСОБА_22 на статистові відтворив та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , 29 липня 2017 року потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Повідомив, що він заступив на чергування в складі екіпажу поліції № 0108 та прибувши на місце події ними був виявлений ОСОБА_3 , який поводив себе агресивно, створював конфлікт та намагався забрати у дружини ОСОБА_12 мобільний телефон. У цей момент потерпіла ОСОБА_5 взяла руку обвинуваченого та відвела в сторону, на що він наніс їй один удар долонею правої руки в ділянку обличчя з лівої сторони. Після чого показав як ОСОБА_6 з метою захисту дружини ОСОБА_5 наніс удар ОСОБА_3 та розпочалась бійка, у ході якої потерпілому було нанесено декілька ударів обвинуваченим, а саме один удар кулаком правої руки у голову з лівої сторони та декілька ударів у передню частину тулуба. З метою припинення бійки втрутилась потерпіла ОСОБА_5 , підійшла до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і намагалась відтягнути їх, однак у цей момент ОСОБА_3 наніс удар кулаком лівої руки в у тім`яну ділянку голови із правого боку, внаслідок чого потерпіла вдарилась об стіну кімнати правою стороною.

(а.м.к.п. 112-114);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2017 року та долученими до нього фото, в ході проведення якого свідок ОСОБА_14 на статистові відтворив та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , 29 липня 2017 року потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Повідомив, що він заступив на чергування в складі екіпажу поліції № 0108 та прибувши на місце події ними був виявлений ОСОБА_3 , який поводив себе агресивно, створював конфлікт та намагався забрати у дружини ОСОБА_12 мобільний телефон. У цей момент потерпіла ОСОБА_5 взяла руку обвинуваченого та відвела в сторону, на що він наніс їй один удар долонею правої руки в ділянку обличчя з лівої сторони. Після чого показав як ОСОБА_6 з метою захисту дружини ОСОБА_5 наніс удар ОСОБА_3 та розпочалась бійка, у ході якої потерпілому було нанесено декілька ударів обвинуваченим у різні ділянки тіла , а саме один удар кулаком правої руки у голову з лівої сторони та декілька ударів у передню частину тулуба. Після чого втрутилась потерпіла ОСОБА_5 , якій ОСОБА_3 наніс удар кулаком лівої руки в у тім`яну ділянку голови із правого боку, внаслідок чого потерпіла вдарилась об стіну кімнати правою стороною.

(а.м.к.п. 115-117 ).

При цьому суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , про те що він не наносив будь-яких ударів потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ушкоджень не спричиняв, та виявлені у них тілесні ушкодження не могли бути завдані ним, оскільки вони повністю спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_14 .

Показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_14 під час судового слідства були послідовними та незмінними такими, що повністю узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження оголошеними в судовому засіданні. Причин оговорити обвинуваченого з їхньої сторони суд не вбачає.

Натомість показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає такими, які направлені на введення суду в оману та уникнення останнім кримінальної відповідальності за вчинене.

Зібрані в ході досудового слідства докази, суд вважає такими, які відповідно до ч.1 ст.86 КПК України отриманні в порядку встановленому КПК України, є належними та допустимими.

Окрім цього суд вважає опискою, помилкове зазначення в обвинувальному акті часу вчинення кримінального правопорушення 29 квітня 2017 року, оскільки як встановлено в судовому засіданні та підтверджено усіма учасниками судового розгляду вказані події мали місце саме 29 липня 2017 року.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Обираючи вид покарання, суд виходить, із наступних обставин. В ході розгляду справи, дослідження письмових доказів, не встановлено пом`якшуючих обставин, які могли бути прийняті судом до уваги та дали б можливість призначити ОСОБА_3 більш м`яке покарання передбачене санкцією статті обвинувачення. Крім цього, суд враховує відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого ним кримінального правопорушення, того, що він не сплатив кошти на відшкодування спричиненої шкоди, небажання ним реально негативно оцінити свої дій та відсутність запевнення суду, щирих переконань у тому, що він жалкує та не буде вчиняти правопорушень у майбутньому. З врахуванням того, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, а тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання, обраний судом ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_23 заявив письмове клопотання про застосування до його підзахисного ОСОБА_3 амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане клопотання шляхом усної згоди - заяви з занесенням до журналу судового засідання підтримав обвинувачений ОСОБА_3 та просить звільнити його від покарання на підставі амністії.

Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи зокрема не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається та зокрема захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_23 разом із клопотанням надано суду копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Тернопільської області 04 серпня 2016 року актовий запис № 1314, згідно якого обвинувачений ОСОБА_3 має малолітнього сина ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке є невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 29 липня 2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

У зв`язку із вищенаведеним суд вважає, що заява ОСОБА_3 про застосування до нього ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягає до задоволення та його слід звільнити від відбування покарання на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

У ході розгляду кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., який обґрунтований тим, що потерпілому завдано моральних страждань внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема неприємні спогади, страхи можливого повторення події, насторога і тривога щодо пережитого, дискомфорт внаслідок отримання фізичних травм та необхідність реабілітації після цього, йому було завдано душевних страждань, фізичного болю, порушено нормальний спосіб та ритм життя.

При цьому суд виходить із вимог ст. 127 КПК України, яка передбачає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При визначені розміру моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_6 , суд, враховує ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпілим, унаслідок спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим перенесені моральні страждання та негативні наслідки, що настали у зв`язку із цим, порушення нормального та звичного способу життя, необхідності звернення до медичної установи, емоційні переживання та стрес, які негативно вплинули на стан його здоров`я та психічний стан, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 5000 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Заяву ОСОБА_3 про застосування до нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ) до обвинуваченого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ) про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1