Справа № 405/4136/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000076, клопотання старшого слідчого СВ Управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новопетрівка Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 368 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України, а саме у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Так, ОСОБА_4 , працюючи з 25.06.1996 в органах фіскальної (податкової) служби, маючи спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІ рангу, відповідно до наказу в.о. начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області за №59-о від 15.02.2018, переведений на посаду начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та обігом марок акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Кіровоградській області.
ОСОБА_4 , обіймаючи з 16.02.2018 посаду начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та обігом марок акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Кіровоградській області, маючи спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІ рангу, відповідно до п.1 Примітки до ст.364, ч.3 ст.18 КК України, п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1-2, 4 Закону України «Про державну службу», Податкового кодексу України, Положення Про Державну фіскальну службу, затвердженого Постановою КМУ від 21.05.2014 №236, був працівником правоохоронного органу, службовою особою, що постійно здійснює функцію представника органу виконавчої влади, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, що виконує владні організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки.
Проте, ОСОБА_4 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище начальником відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та обігом марок акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Кіровоградській області, працівником органу виконавчої влади, правоохоронного органу, службовою особою, обіймаючи постійно посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, з корисливих мотивів, діючи всупереч своїм прямим і загальним обов`язкам, спонукаємий жадобою до наживи та незаконного збагачення, вирішив умисно використати свої службові повноваження начальника відділу з корисливих мотивів, завдяки незаконному використанню свого службового становища всупереч інтересам служби тобто незаконному використанню тих своїх повноважень, якими був наділений у зв`язку із зайняттям своєї посади, - для вчинення умисного тяжкого корисливого злочину, а саме з метою одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії здій з використанням наданої влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, при наступних обставинах.
Відповідно до наказу в.о. начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області за №882 від 24.05.2018 про проведення управлінням контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Кіровоградській області фактичної перевірки господарського об`єкту кафе ФОП ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , та направлень ГУ ДФС у Кіровоградській області від 25.05.2018 №№ 736, 737 працівникам управління ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на проведення вказаної перевірки, 29.05.2018 начальник відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та обігом марок акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_4 зі своїм підлеглим ОСОБА_9 , прибувши до кафе «Азалія», що розташоване за адресою: м. Кропивницький, вулиця Генерала Жадова, 28, провівши процесуальні дії, що підпадають під ознаки негласних слідчих (розшукових) дій - контрольованої закупки, а саме, умовивши ОСОБА_10 налити їм горілки і положивши їй 100 грн. за це, після чого відрекомендувались, показали посвідчення та документи на перевірку, з`ясували, що кафе фактично належить ОСОБА_7 , і відповідно до договору від 15.05.2018 передано у тимчасову оренду ОСОБА_10 .
У зв`язку з цим, ОСОБА_4 , зрозумівши, що ОСОБА_10 не взмозі оплатити і отримати ліцензію на торгівлю підакцизними товарами через тимчасову оренду, вирішив використати дану ситуацію у корисливих цілях для незаконного збагачення шляхом вимагання неправомірної вигоди, 29 та 30.05.2018, а також 25.06.2018 погрожуючи ОСОБА_10 складанням процесуальних документів та неминучим притягненням до адміністративної відповідальності у вигляді великих штрафних санкцій, в ході чого повідомив, що в разі, якщо ОСОБА_10 надаватиме йому неправомірну вигоду з розрахунку 2 тисячі гривень щомісячно, - він не буде складати і реєструвати матеріали про вчинення ОСОБА_10 вказаного адміністративного правопорушення та остання не буде притягнута до вказаної адміністративної відповідальності і у подальшому не буде проводити аналогічні перевірки.
Розуміючи ситуацію і побоюючись реальність здійснення погроз можливого притягнення до адміністративної відповідальності, за яке можливе покарання у вигляді великих штрафних санкцій, ОСОБА_10 вимушена була погодитися на вказані незаконні вимоги, з метою убезпечення себе від можливого настання вказаних негативних наслідків.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , для маскування незаконних дій від можливого викриття правоохоронними органами, склав Акт №163/11-28-4001/ від 05.06.2018 про неможливість проведення перевірки діяльності у кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зазначивши, що діяльність у вказаному кафе не здійснюється.
Внаслідок цього, 26.06.2018 ОСОБА_4 , прибувши за попередньою телефонною домовленістю до кафе «Азалія» по вул. Генерала Жадова, 28 у м. Кропивницький, де приблизно о 13:01 год. одержав шляхом вимагання від ОСОБА_10 грошові кошти у загальній сумі 6000 гривень в якості неправомірної вигоди з розрахунку 2 тисячі гривень щомісячно, за 3 місяці, за нескладання процесуальних документів і не притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за реалізацію підакцизних товарів та непроведення у подальшому перевірок діяльності кафе.
Одразу після цього, ОСОБА_4 , близько 13:04 год. був затриманий працівниками УСБУ в Кіровоградській області неподалік вказаного кафе, де в ході особистого обшуку при затриманні, в лівій кишені ОСОБА_4 були виявлені та вилучені одержані ним від ОСОБА_10 заздалегідь ідентифіковані правоохоронними органами грошові кошти у загальній сумі 6 тисяч гривень.
26.06.2018 о 13 год. 04 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст.208 КПК України, як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
27.06.2018 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, послалася на соціальні зв`язки підозрюваного, позитивні характеристики, наявність у нього на утриманні дружини інваліда ІІ групи з дитинства, яка позбавлена можливості самостійно пересуватися та потребує сторонньої допомоги, а також її матері, яка також є інвалідом ІІ групи та має онкологічне захворювання, у зв`язку з чим просила застосувати домашній арешт у нічній час доби.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, спростувавши оголошену підозру, зазначив, при цьому зазначив, що на його утриманні перебувають дружина та її мати, які є інвалідами ІІ групи та потребують сторонньої допомоги, а відтак просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
26.06.2018 о 13 год. 04 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст.208 КПК України, як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
27.06.2018 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом про затримання, протоколом особистого обшуку, протколом про застосування заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів (а.к. 24-28,33-34,35-40).
Інші доводи сторони захисту про існування обґрунтованої підозри, про належність та допустимість доказів, повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
-п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі документи вилучені та досліджені.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні дружину інваліда ІІ групи з дитинства, яка позбавлена можливості самостійно пересуватися та потребує сторонньої допомоги, а також її матері, яка також є інвалідом ІІ групи та має онкологічне захворювання, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1, 2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 27.08.2018 року, який полягає у забороні останньому з 23 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. залишати квартиру АДРЕСА_4 .
Зобовязати ОСОБА_4 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 27.08.2018 року наступні обов`язки:
- не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора та в подальшому суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 27.08.2018 року.
Ухвалу передати до Кропивницького ВП ГУ НП України у Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_11