Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4330/18
У Х В А Л А
14 червня 2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, проживав та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20.12.2001 року Керченським міським судом АР Крим за ст.ст. 309 ч. 1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік; 2) 03.07.2003 року Керченським міським судом АР Крим за ст.ст. 122 ч. 1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; 3) 15.06.2005 року Керченським міським судом АР Крим за ст.ст. 186 ч. 1, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.05.2008 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 27 днів, ст. 81 КК України, у теперішній час відбуває покарання за вироком Керченського міського суду АР Крим від 9 липня 2009 року за ст. 187 ч. 4, 71 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.02.2009 року по 15.09.2009 року за ст. 72 ч. 5 КК України, початок строку покарання 23 лютого 2009 р., кінець строку покарання 31 липня 2018 р., про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

У С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини строку покарання, мотивована тим, що він отримав освіту у місцях позбавлення волі, працював, не має порушень з 4.10.2014 року.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_4 , захисника, які просять задовольнити клопотання, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши документи надані засудженим та БВК № 35 стосовно засудженого, вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У характеристиці, наданої Білоцерківською ВК № 35 на ОСОБА_4 від 11.06.2018 р. останній раніше тричі судимий, звільнявся від відбування покарання двічі з випробуванням, з іспитовим строком, також звільнявся умовно-достроково.

Із наданої довідки Білоцерківської ВК № 35 ОСОБА_4 мав 21 стягнення. На підприємстві не працевлаштований. Має цивільний позов, який не погашений. Вину у вчинені злочину за який відбуває покарання не визнав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 2001 2009 років 4 (чотири) рази засуджувався за умисні, у т.ч. тяжкі злочини, відбував покарання у місцях позбавленні волі, з іспитовим строком, умовно-достроково, незважаючи на проявлений судом до нього гуманізм, довіру суду не виправдовував, вчиняв знову злочини.

Суд зважаючи на особу засудженого ОСОБА_4 , який неодноразово судимий, щоразу після звільнення від відбування покарання, із місць позбавлення волі, вчиняв нові умисні злочини, вважає він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після звільнення не вчинить нового злочину.

Дії засудженого ОСОБА_4 протягом тривалого часу, на переконання суду, свідчать про його злочинну спрямованість поведінки, вперте небажання стати на шлях виправлення, він представляє небезпеку для суспільства, оскільки кожного разу після засудження, звільнення знову вчиняє злочини.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд уважає, що стосовно ОСОБА_4 у теперішній час не досягнута мета покарання запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3, ст. 539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно-дострового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області