Справа № 127/6366/18
Провадження №11-кп/772/763/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання про умовно-дострокове звільнення за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2018року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Вінницької виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області (№ 86) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, по даній справі засуджений: 16.11.2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.06.2015 року виконувати самостійно. Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.12.2015 року по 21.04.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

22.03.2018р. до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника Вінницької ВК (№ 86) ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні місцевого суду засуджений ОСОБА_6 та представник Вінницької ВК № 86 підтримали клопотання і просили його задовільнити, прокурор заперечував щодо задоволення подання.

Суд першої інстанції, заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши подання та матеріали особової справи засудженого прийшов до висновку про неможливість задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого, оскільки ОСОБА_6 має ряд непогашених судимостей, зокрема за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, при цьому будучи засудженим 22.07.2002 року Жмеринським міським судом Вінницької області за ст. ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 22.10.2003 року умовно-достроково на 2 роки 9 місяців, 07.07.2004 року Жмеринським міським судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 23.08.2008 року умовно-достроково на 8 місяців 19 днів, що свідчить про стійку схильність ОСОБА_6 до вчинення умисних корисливих злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить переглянути ухвалу Вінницького міського суду, оскільки суд не врахував, що адміністрація ВК № 86 сама подала клопотання за його зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, позитивну характеристику та відсутність дисциплінарних стягнень, був з першого дня працевлаштований і тричі був заохочений, що свідчить про його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки судове рішення є належно вмотивованим, а тому немає підстав для його скасування і звільнення ОСОБА_6 умовно-достроково, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Суд першої інстанції в ухвалі належно вмотивував висновки про неможливість умовно-дострокового звільнення, незважаючи на клопотання адміністрації ВК № 86, де відбуває покарання ОСОБА_6 .

Засуджений ОСОБА_6 прибув до установи ВК № 86 15.05.2017р., а до цього перебував в УВП № 1, де зарекомендував себе посередньо.

Термін щодо відбуття строку ОСОБА_6 враховано з врахуванням зарахування йому 1 дня попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 07.02.2015р. по 21.04.2017р., тобто засуджений ОСОБА_6 не тривалий час перебував в установі де відбуває покарання, а тому висновок, що він став на шлях виправлення не є обґрунтованим.

Тим більше, що 06.06.2017р. йому було відмовлено у переведені до дільниці соціальної реабілітації, оскільки він не став на шлях виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для запобігання вчинення нових злочинів, проте як вбачається з матеріалів, засуджений, відбувши покарання вже звільнявся умовно-достроково двічі, а також до нього застосовувалась ст. 75 КК України, проте ОСОБА_6 продовжує вчиняти злочини, що свідчить про те, що не бажає ставати на шлях виправлення.

За таких обставин, в апеляційній скарзі не наведено доказів того, що рішення суду є незаконним, а ОСОБА_6 мав би бути звільненим.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: