ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/166/18

22 травня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 15.07.2017 року перебуваючи за адресою м. Костопіль, вул. Сидорова, 5, використовуючи свій мобільний телефон марки «Lenovо A526», чорного кольору, умисно розповсюдив шляхом розміщення у мережі Інтернет на сайті за адресою http://www.meendorus.com на своїй сторінці користувача електронної анкети особи з профілем « ІНФОРМАЦІЯ_2 » одну фотографію частин тіла, яка є зображенням порнографічного характеру, яка згідно висновку експерта №7-4/18 від 18.01.2018 року відноситься до розряду порнографічних.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 01.09.2017 року перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , використовуючи свій мобільний телефон марки «Lenovо A526», чорного кольору, умисно розповсюдив шляхом розміщення у мережі Інтернет на сайті за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на своїй сторінці користувача електронної анкети особи з профілем « ІНФОРМАЦІЯ_2 » одну фотографію частин тіла, яка є зображенням порнографічного характеру, яка згідно висновку експерта №7-4/18 від 18.01.2018 року відноситься до розряду порнографічних.

Внаслідок вказаних дій названі дві фотографії із зображеннями порнографічного характеру стали загальнодоступними для усіх користувачів вказаного сайту, що суперечить моральним засадам суспільства в частині розповсюдження інформації про статеве життя.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року (ст.2 «Виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються»).

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 301 КК України, як розповсюдження зображень порнографічного характеру та ч. 3 ст. 301 КК України, як розповсюдження зображень порнографічного характеру, вчиненного повторно з метою їх розповсюдження.

24 січня 2018 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000007 укладено угоду про визнання винуватості, яку надано суду для затвердження.

В угоді про визнання винуватості від 24 січня 2018 року прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторонами кримінального провадження узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 301 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч. 3 ст. 301 КК України на підставі ст. 69 КК України з урахуванням обставин, що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного злочину у виді 120 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 120 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, а саме розповсюдження зображень порнографічного характеру та розповсюдження зображень порнографічного характеру, вчинене повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 301 та ч. 3 ст. 301 КК України.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є активне сприяння в розкритті злочину та щире каяття.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 24 січня 2018 року між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Процесуальні витрати, а саме витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 715,00 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124,373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 24 січня 2018 року по кримінальному провадженню №0000007 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України, укладену між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України, та призначити узгоджене покарання:

за ч. 1 ст. 301 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за ч. 3 ст. 301 КК Українии із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 120 (сто двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 120 (сто двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення судової мистецтвознавчої експертизи в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп. покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1