Справа № 133/1320/17
Провадження №11-кп/772/730/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року м. Вінниця

Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «18» вересня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000355 від 08.04.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Йосипівка Козятинського району
українця, громадянина України,
учня 10-го класу, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_7 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Козятин Вінницької області,
українця, громадянина України, учня ліцею
раніше судимого:
-25.10.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ст. 70 до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_6
захисників адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.04.2018 року, -

В с т а н о в и в:
Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладені обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Відповідно до п. «а» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання.
Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік
Відповідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2017 року та даним вироком, остаточну міру покарання ОСОБА_7 призначено у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік
Відповідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішена доля речових доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою із своїм знайомим ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення - металобрухту, належного ОСОБА_12 , який зберігався на території належного ОСОБА_12 домоволодіння по АДРЕСА_1 , 06 квітня 2017 року близько 21:00 години, прийшли до зазначеного домоволодіння, і, пересвідчившись в тому, що ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за їхніми протиправними діями, зайшли на територію домоволодіння, звідки викрали наступні речі: дріт, металевий профіль, шістнадцять металевих коробок від фарби, металеву решітку, металеві труби, кип`ятильник, сажалку від мотоблоку, борону, бак, частину від газового балону, металеву трубу, металевий трос, металеву трубу з дротом, колесо, арматуру, ресору, дверцята, шість трубок, шість кутників, десять прутиків, та частини металевих виробів, які власник домоволодіння зберігав для господарських потреб. Викрадений металобрухт обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перенесли із двору домоволодіння на край городу цього ж домоволодіння, і склали таким чином, щоб металобрухт не був помітний іншим особам. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мали намір покликати людей, які скуповують металобрухт, до місця, де вони сховали викрадене, щоб продати.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, 08 квітня 2017 року близько 11:00 години обвинувачений ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , прийшли до домоволодіння ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 , щоб викрасти металеві стовпчики, встановлені навколо городу. Пересвідчившись в тому, що ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за їхніми протиправними діями, обвинувачені руками витягнули сім металевих стовпчиків із землі. Після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 витягнули стовпчики, вони були помічені і затримані на місці вчинення злочину місцевим жителем ОСОБА_13 , тому не змогли довести злочин до кінця з причин, які не залежали від їх волі.
Загальна вага металобрухту, замах на викрадення якого вчинили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , склала 230 кг, при вартості одного кілограму металобрухту 4,00 грн його загальна вартість становить 920, 00

Не погодившись із вироком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи юридичної кваліфікації вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, ставить питання про скасування вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, в частині призначеного покарання, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.1.22017 року , в зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік; на підставі ч.1,2 ст. 76 КК України покласти обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підставі п. «а» ст. Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання внаслідок акту амністії.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки; на підставі ч.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі частково приєднати покарання, призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2017 року, та остаточну міру покарання призначити останньому у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки; на підставі ч.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
У решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які не заперечили вимоги, викладені в апеляційній скарзі прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 , які також не заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора ОСОБА_8 яка підтримала вимоги, викладені в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає до задоволення.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємноме викрадення чужого майна (кражіка) вчиненому за попередньою змовою групою осіб - є обґрунтованими.

Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - є правильною та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Таким чином, вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_14 у повному обсязі встановлена судом як на підставі свідчень самих обвинувачених , у яких вони повністю визнали себе винуватими та щиро розкаялися, та на матеріалах кримінального провадження.

Оскільки правильність кваліфікацій дій обвинувачених в апеляційній скарзі не оспорюється, тому вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції особливої частини КК України, що передбачає покарання за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 ст. 66 КК України, однак визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку. Суд має дослідити, яким чином така обставина, як наявність позитивної характеристики знижує суспільну небезпеку злочину чи суспільну небезпеку особистості злочинця. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Також згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував всі пом`якшуючі його вину обставини, відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, а також взято до уваги доповідь фахівця Козятинського МРВ з питань пробації, згідно якої виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства.
Тяжкість вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_7 , на що вказує прокурор у своїй апеляційній скарзі, враховані судом першої інстанції при обранні обвинуваченому виду і міри покарання за скоєне.

Учасниками судового процесу не оспорюється правильність кваліфікації дій та доведеність винуватості обвинувачених, разом з тим вирок підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 409, ст. 413 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України та роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік
Кримінальне правопорушення за даним вироком він вчинив до ухвалення щодо нього вироку Святошинського районного суду м. Києва від 25.10…2017 року.
За таких обставин, кожен вирок повинен виконуватись самостійно, що суд першої не зробив.
Згідно вимог 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 зазначених вимог закону не дотримався, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
ПО С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити, в зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки :
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно ч.4 ст. 70 КК України вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2017 року щодо ОСОБА_7 виконувати самостійно.
В решті вирок суду щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_6 залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ч.4 ст. 532 КПК України, судові рішення суду апеляційної існтанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: