17.09.2018
Провадження № 1-кс/760/9465/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 із доповненнями до неї на постанови старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотань поданих в рамках кримінального провадження № 0000106 від 14.02.2018 року, -
в с т а н о в и в:
Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить: скасувати постанови старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотань № 1, 2, 3, 4, 5, 6, від 02.07.2018 які надійшли до Національного антикорупційного бюро України 02.07.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000106 від 14.02.2018 року.
В обґрунтування доводів скарги скаржник зазначає, що винесені детективом постанови є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону, а тому вважає, що вказані постанови підлягають скасуванню.
В судовому засіданні заявник підтримав скаргу з наведених у ній обставин.
Старший детектив Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Вивчивши скаргу, додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч.1 ст 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що Управлінням внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000106 від 14.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що 02.07.2018 року ОСОБА_3 подано старшому детективу Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 письмові клопотання №1, 2, 3, 4, 5, 6 від 02.07.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000106.
04.07.2018 року старшим детективом Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 винесено 6-ть постанов про часткову відмову в задоволенні вищевказаних клопотань, які заявник просить скасувати посилаючись на те, що вказані постанови є необґрунтованими.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно положень п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В положеннях ч. 2 ст. 56 КПК України серед іншого зазначається, що під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтвердження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.
Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу
Вбачається, що при прийнятті Постанови про часткову відмову в задоволенні клопотань № 1, 2, 3, 4, 5, 6, від 02.07.2018, детективом не було дотримано всіх вимог ст. 110 КПК України, оскільки у вказаній Постанові не зазначено належного обґрунтування причин часткової відмови у задоволенні клопотання, що не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 ..
Таким чином, слідчий суддя вважає, за необхідне зобов`язати старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 , розглянути подані ОСОБА_3 клопотання, в повному обсязі з постановлення рішення у відповідності до вимог ст. 110 та ст. 220 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанови старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_3 № 1, 2, 3, 4, 5, 6, від 02.07.2018 які надійшли до Національного антикорупційного бюро України 02.07.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000106 від 14.02.2018 року.
Зобов`язати детектива, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 14.02.2018 року розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02.07.2018 року № 1, 2, 3, 4,5, 6, (які надійшли до Національного антикорупційного бюро України 02.07.2018 року) в рамках кримінального провадження № 0000106, в порядку та строки, визначені ч. 1 ст. 220 КПК України та повідомити про результати розгляду заявника.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1