Провадження 11-кп/792/276/18
Справа № 677/708/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
судді-доповідача ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю секретаря ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000636 від 18.12.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Старокостянтинівського районного суду від 25 січня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Старокостянтинівського районного суду від 25 січня 2018 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта неповна середня, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-

визнано винуватим за ч.3 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

До вступу вироку в законну силу обрано обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 25 березня 2018 року, включно, взято його під варту в залі суду.

Ухвалено строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з 25 січня 2018 року.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Нокіа» моделі 3310 ІМЕІ НОМЕР_1 - повернуто потерпілій ОСОБА_11 ; мобільний телефон марки «Нокіа» моделі 105 ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картку оператора мобільного зв`язку Djuice № НОМЕР_3 повернуто обвинуваченому ОСОБА_9 ; диск CDR з інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», флеш накопичувач мікроCD №7т (8Gb) та флеш накопичувач мікроCD №8т (4Gb) ухвалено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави 351,84 грн судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №74т від 06.02.2017р.

Залишено без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 4537,5 грн матеріальної шкоди та 2500 грн моральної шкоди, роз`яснено потерпілій ОСОБА_11 її право на звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 14 лютого 2018 року роз`яснено вирок Старокостянтинівського районного суду від 25.01.2018 р., яким засуджено ОСОБА_9 за ч.3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді прозбавлення волі на строк 4 роки, до вступу вироку в законну силу обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 25 березня 2018 року, включно, взявши його під варту в залі суду, строк відбування покарання ухвалено рахувати з 25 січня 2018 року, а саме:

-у разі набрання вироком законної сили засуджений ОСОБА_9 підлягає направленню у місця позбавлення волі для відбуття покарання;

-у разі оскарження засудженим ОСОБА_9 чи іншою стороною вироку в апеляційному порядку, засуджений ОСОБА_9 буде перераховуватись за Апеляційним судом Хмельницької області;

-у разі, якщо апеляційна скарга не буде розглянута до 25.03.2018 р. засуджений ОСОБА_9 не підлягає звільненню з під варти, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно нього залишається у силі до набрання вироком законної сили.

За вироком суду, 18 грудня 2016 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_9 з метою викрадення майна ОСОБА_11 , зайшов на територію будинковолодіння останьої, що розташоване по АДРЕСА_2 , де пошкодивши навісний замок на вхідних дверях будинку, відчинив їх і зайшов до будинку. Почувши, що хтось проник до будинку потерпіла ОСОБА_11 , яка є особою похилого віку, злізла з ліжка та сховалася на підлозі біля ліжка в положенні лежачи, оскільки є не ходячою особою. В цей час ОСОБА_9 , пройшовши у спальню будинку, де перебувала ОСОБА_11 та побачивш її, почав світити їй ліхтариком в обличчя, після чого в присутності останньої, усвідомлюючи, що його дії помічені потерпілою ОСОБА_11 почав відкривати шухляди у серванті, та коли нічого цінного у них не знайшов - підійшов до ліжка, біля якого ховалася потерпіла, підняв подушку та звідки відкрито, умисно, з корисливим мотивом, в присутності потерпілої викрав грошові кошти в сумі 3000 грн. та мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 237,5 грн. Далі ОСОБА_9 , вийшовши з спальної кімнати, виявив у коридорі два мішки не лущених горіхів вагою 20 кг. кожен та вартістю 30 грн. за 1 кг горіхів, загальною вартістю 1200 грн., викрав їх і вийшов з будинку. Всього ОСОБА_9 викрав майна та грошових коштів у потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 4537,5 грн.

Обвинувачений ОСОБА_9 в поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати вирок Старокостянтинівського районного суду від 25 січня 2018 року і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При цьому вказує про порушення судом норм матеріального та процесуального права, суперечливість висновків суду фактичним обставинам справи. Суд прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Свідок ОСОБА_12 дочка потерпілої, яка розповідала про подію зі слів матері і є зацікавленою особою, вказала, що обвинувачений світив ліхтарем потерпілій в обличчя щоб потерпіла його не впізнала, і її мати з-під мішка, де знаходилася, бачила чоботи дутіки. При цьому потерпіла, яка перебувала під мішком і бачила лише чоботи впізнала ОСОБА_9 по фотографії, як особу яка здійснила у неї крадіжку майна. Також обвинувачений вказує, що у нього ніколи не було таких чобіт. В самому першому протоколі допиту потерпіла ОСОБА_11 вказувала, що не зможе впізнати особу, яка вчинила крадіжку, а в суді потерпіла не допитувалася взагалі. Крім того, ОСОБА_9 не відомо звідки у його будинку взявся телефон потерпілої, який нібито знайшли у його будинку.

Суд не взяв до уваги, що свідок ОСОБА_12 була присутньою при огляді місця події, впізнанні особи по фотографіях, проте у протоколах, які фіксували проведення зазначених дій, вказана не була.

Суд у вироку посилається на покази свідка - понятого ОСОБА_13 , який підтвердив, що був залучений понятим і під час проведення обшуку будинку ОСОБА_14 працівники поліції виявили в шухляді серванту телефон нокіа, проте в суді ОСОБА_13 пояснив, що його як понятого запросили прийти до будинку ОСОБА_9 і коли він прийшов то на столі лежав мобільний телефон і працівники поліції пояснили, що його знайшли в оселі Тетерука, де і коли знайшли телефон він не бачив, марки телефона не знає. Таким чином покази свідка ОСОБА_13 у вироку викладені не правильно.

У вироку суд посилається на те, що працівники поліції, свідки у справі, слідчий ОСОБА_15 , оперуповноважені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили, що при обшуку у будинку обвинуваченого було знайдено телефон потерпілої, проте вказані свідки є зацікавленими особами. Свідок ОСОБА_18 пояснив у суді, що він не бачив де знайшли телефон, його не оглядав і пояснити який він не може так як після того як знайшли телефон він продовжував проводити обшук будинку.

Суд безпідставно відмовив захиснику обвинуваченого у задоволенні клопотання про повторне витребування в ПрАТ «Київстар» роздруківки розмов з телефону обвинуваченого та з телефону потерпілої, так як ОСОБА_9 не здійснював жодних розмов по телефону потерпілої, не брав телефон у потерпілої і яким чином там опинилися ці розмови обвинуваченому не відомо.

Суд прийшов до помилкового висновку, що саме ОСОБА_9 вчинив грабіж потерпілої ОСОБА_11 , оскільки при огляді місця події не було вилучено зламаного замка, не встановлювалось яким чином його зірвали, не перевірялось наявність відбитків пальців обвинуваченого на замку та телефоні, який знайшли в будинку ОСОБА_9 . На вказані обставини суд не звернув уваги та не дав їм належної оцінки. Крім того, протокол впізнання за фотознімками потерпіла не підписала.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що він не вчиняв крадіжки грошей та майна у потерпілої ОСОБА_11 , а телефон йому підкинули працівники поліції під час обшуку та того ж дня з цього телефону телефонували, вставивши його сім карту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 - дочка потерпілої ОСОБА_11 дала показання, що вранці 18 грудня 2016 року вона як завжди прийшла до будинку матері і виявила, що замок на вхідних дверях зірваний. Мати лежала на підлозі біля ліжка, була дуже налякана та розповіла, що вночі в будинок зайшов чоловік, який світив їй в обличчя, перекидав речі і знайшовши 3000 грн., які мати зберігали під подушкою, викрав їх. Також він викрав телефон «Нокіа» та два мішки не лущених горіхів вагою 20 кг кожен, що стояли у коридорі. Також свідок показала, що матір вже не ходить тривалий час, однак ніяких порушень чи розладів свідомості та пам`яті не має і в її присутності, матір впізнала за фотознімками односельця ОСОБА_9 , як особу, що вчинила злочин. Крім того, свідок доповнила, що напередодні злочину, вона віддала матері пенсію і остання збирала гроші собі на поховання. Про злочин ОСОБА_12 повідомила працівників поліції, а також повідомила їм номер ІМЕІ викраденого телефону, який був у неї записаний раніше, так як вона здавала телефон на ремонт.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в суді підтвердили, що вони були залучені понятими і в їх присутності потерпіла ОСОБА_11 впізнала на фотознімку за №4 ОСОБА_9 , як особу, яка вночі 18 грудня 2016р. зайшла у її будинок та вчинила грабіж.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_21 в суді підтвердили, що вони були залучені понятими і під час проведення обшуку будинку ОСОБА_9 працівники поліції виявили в шухляді серванту телефон «Нокіа».

Свідок ОСОБА_22 в суді пояснив, що він як слідчий поліції проводив обшук у будинку ОСОБА_9 і в шухляді серванту було виявлено телефон «Нокіа», викрадений у потерпілої ОСОБА_11 . Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 співробітників Красилівського ВП ГУ НП Хмельницької області дали аналогічні покази.

Відповідно до довідки Красилівського районного Центру первинної медико-санітарної допомоги №555 від 11.09.2017р. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 хворіє церебральним атеросклерозом з гіпертензією. Деформуючий остеоартроз великих суглобів, ПФС ІІІ-ІУ ст., на даний час хвора самостійно пересуватись не може (т.2 а.с.51).

Згідно даних протоколу огляду місця події від 18.12.2016 р., виявлено пошкодження вхідних дверей, замка, скоб у будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_11 (т.1 а.с.8-16).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2017р., потерпіла ОСОБА_11 впізнала за рисами обличчя, на фотознімку за №4 ОСОБА_9 , як особу, яка вночі 18 грудня 2016р. зайшла у її будинок та вчинила грабіж відносно неї (т.1 а.с.68-71).

За даними протоколу обшуку від 24.01.2017 р. у будинку АДРЕСА_1 , по місцю постійного проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , працівниками поліції Красилівського ВП ГУ НП Хмельницької області в шухляді серванту було виявлено телефон темного кольору з вставками марки «Нокіа» моделі 3310 ІМЕІ НОМЕР_1 (т.1 а.с.82-84).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 24.01.2017р. у приміщенні кабінету №216 Красилівського ВП ГУ НП Хмельницької області 24.01.2017р. було оглянуто мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_9 марки «Нокіа» моделі 105 ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картку оператора мобільного зв`язку Djuice № НОМЕР_3 (т.1 а.с.101-103).

Згідно протоколу огляду предмету з додатками роздруківки від 05.04.2017р. у приміщенні Красилівського ВП ГУ НП Хмельницької області було оглянуто диск CDR з інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» та встановлено, що у мобільний телефон потерпілої ОСОБА_11 марки «Нокіа» моделі 3310 ІМЕІ НОМЕР_1 встановлювалась та використовувалась 27 грудня 2016 року о 16 год. 26 хв. 54 с. сім-картка оператора мобільного зв`язку Djuice № НОМЕР_3 , що належить обвинуваченому ОСОБА_9 (т.1 а.с.115-166).

Також винна обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України підтверджується речовими доказами: телефоном потерпілої ОСОБА_11 марки «Нокіа» моделі 3310 ІМЕІ НОМЕР_1 ; телефоном обвинуваченого ОСОБА_9 марки «Нокіа» моделі 105 ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картку оператора мобільного зв`язку Djuice № НОМЕР_3 ; диском CDR з інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» (т.1 а.с.91, т.1 а.с.105, т.1 а.с.167); висновком судово-товарознавчої експертизи №74т від 06.02.2017р., згідно якого ринкова вартість з урахуванням відсотків зносу, станом на 18.12.2016р. мобільного телефону марки «Нокіа» моделі 3310 могла складати 237,5 грн. (т.1 а.с.97-99); даними довідки міськкоопторг Красилівської райспоживспілки №7 від 10.02.2017р., згідно якої вартість 1 кг горіхів не лущених станом на 18.12.2016р. становила 30 грн. (т.1 а.с.181); висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №192 від 24.04.2017р., згідно якого обвинувачений ОСОБА_9 у період інкримінованого йому діяння виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, перебував поза будь-яким тимчасовим розладом психічної діяльності та на сьогоднішній день виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.1 а.с.192-194).

Суд дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Враховуючи викладене безпідставнити є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що суд прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та що саме ОСОБА_9 вчинив грабіж потерпілої ОСОБА_11 .

Разом з тим колегія суддів приходить до висновку, що протокол про результати здійснення негласних слідчих дій від 01.02.2017 р. слід визнати недопустимим доказом.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З матеріалів провадження видно, що з повідомленням слідчого від 01.02.2017 р. про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_9 проводилися негласні слідчі розшукові заходи, розсекречені матеріали вказаних заходів знаходяться у матеріалах кримінального провадження та про можлиивсть ознайомлення з ними, ознайомлена 24.05.2017 р. лише захисник обвинуваченого ОСОБА_25 (т.1 а.с. 77).

В порушення вимог ст.290 КПК України з таким повідомленням ОСОБА_9 ознайомлений не був та йому не був наданий доступ до протоколу про результати здійснення негласних слідчих дій від 01.02.2017 р.

Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Враховуючи викладене, протокол про результати здійснення негласних слідчих дій від 01.02.2017 р. є недопустимим доказом.

Тому вирок Старокостянтинівського районного суду від 25 січня 2018 року відносно ОСОБА_9 слід змінити та визнати недопустимим доказом протокол про результати здійснення негласних слідчих дій від 01.02.2017 р.

В іншій частині вирок суду є законним і підстав для його скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції колегія суддя не вбачає.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та особи винного, обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд врахував відсутність обставин, що пом`якшують його покарання та наявність обставини, що обтяжує його покарання, посередню характеристику з місця проживання, вчинення ним умисного тяжкого злочину, що вказує на його підвищену суспільну небезпечність, тому суд прийшов до правильного висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в умовах ізоляції від суспільства.

Тому суд обгрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що в самому першому протоколі допиту потерпіла ОСОБА_11 вказувала, що не зможе впізнати особу, яка вчинила крадіжку, а в суді потерпіла не допитувалася взагалі, є безпідставними, оскільки протоколи допиту потерпілої не були дослідженні судом першої інстанції.

Відповідно до довідки головного лікаря Красилівського районного Центру первинної медико-санітарної допомоги від 11.09.2017 р., наданої на запит суду, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час хворіє церебральним атеросклерозом з гіпертензією. Деформуючий остеоартроз великих суглобів, ПФС ІІІ-ІУ ст. На даний час хвора самостійно пересуватися не може.

Потерпіла зверталася до суду із заявами про проведення судових засідань без її участі у зв`язку з незадовільним станом здоров`я та неможливістю самостійно пересуватися (а.с. 80, 94 т. 2).

Враховуючи вік та стан здоров`я потерпілої ОСОБА_26 підставно не допитувалася в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції допитано у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 дочку потерпілої ОСОБА_11 , дано належну оцінку показам вказаного свідка, які узгоджуються з іншими доказами по справі та свідчать про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Крім того під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, про що захисником ОСОБА_27 надана копія свідоцтва від 19.04.2018 р. серії НОМЕР_4 .

Враховуючи викладене, не може бути задоволена вимога апеляційної скарги обвинуваченого про скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з тим, що потерпіла не допитувалася у засіданні місцевого суду.

Твердження ОСОБА_9 про те, що йому не відомо звідки у його будинку взявся телефон потерпілої, який нібито знайшли у його будинку спростовуються: протоколом огляду предмету з додатками роздруківки від 05.04.2017р. у приміщенні Красилівського ВП ГУ НП Хмельницької області згідно якого було оглянуто диск CDR з інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» та встановлено, що у мобільний телефон потерпілої ОСОБА_11 марки «Нокіа» моделі 3310 ІМЕІ НОМЕР_1 встановлювалась та використовувалась 27 грудня 2016 року о 16 год. 26 хв. 54 с. сім-картка оператора мобільного зв`язку Djuice № НОМЕР_3 , що належить обвинуваченому ОСОБА_9 (т.1 а.п.115-166); показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , які були залучені понятими під час проведення обшуку будинку ОСОБА_9 ; показами свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 ; даними протоколу обшуку від 24.01.2017 р. у будинку АДРЕСА_1 , по місцю постійного проживання обвинуваченого ОСОБА_9 (т.1 а.п.82-84); даними протоколу про результати здійснення негласних слідчих дій від 01.02.2017р. (т.1.а.п.73-75).

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги, що свідок ОСОБА_12 була присутньою при огляді місця події, впізнанні особи по фотографіях, проте у протоколах, які фіксували проведення зазначених дій, вказана не була.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.12.2016 р. огляд місця події проводився в присутності понятих та за участі ОСОБА_12 і вказаний протокол підписаний ОСОБА_12 (зворот а.с. 9 т.1).

Пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проводилося в присутності понятих та потерпілої ОСОБА_11 і цими особами підписаний протокол від 24.01.2017 р. (а.с. 68-70 т.1).

Не заслуговують на увагу і доводи обвинуваченого про те. що свідок ОСОБА_12 , є зацікавленою особою, оскільки покази ОСОБА_12 узгоджуються з матеріалами кримінального провадження і суд дав належну оцінку показам зазначеного свідка у сукупності з іншими доказами по справі.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що покази свідка ОСОБА_13 , який був понятим під час проведення обшуку, у вироку викладені не правильно.

Відповідно до протоколу обшуку від 24 січня 2017 р. обшук житла та іншого володіння ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 , проводився в присутності понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_9 . Виявлені предмети під час обшуку пред`явленні понятим та іншим учасникам присутнім при обшуку, від яких зауважень не надійшло (а.с. 82-84 т.1).

В суді свідок ОСОБА_13 підтвердив, що він був залучений понятим і під час проведення обшуку будинку ОСОБА_9 працівники поліції виявили в шухляді серванту телефон «Нокіа».

Не впливають на законність вироку суду посилання обвинуваченого на те, що суд у вироку вказує, що працівники поліції, свідки у справі, слідчий ОСОБА_15 , оперуповноважені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили, що при обшуку у будинку обвинуваченого було знайдено телефон потерпілої, проте вказані свідки є зацікавленими особами.

Відповідно до вимог ст. ст. 94, 95 КПК України суд першої інстанції дав належну оцінку показам вказаних свдків.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що суд безпідставно відмовив захиснику обвинуваченого у задоволенні клопотання про повторне витребування в ПрАТ «Київстар» роздруківки розмов з телефону обвинуваченого та з телефону потерпілої, так як ОСОБА_9 не здійснював жодних розмов по телефону потерпілої, не брав телефон у потерпілої і яким чином там опинилися ці розмови обвинуваченому не відомо.

Згідно протоколу огляду предмету з додатками роздруківки від 05.04.2017р. було оглянуто диск CDR з інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених через оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» та встановлено, що у мобільний телефон потерпілої ОСОБА_11 марки «Нокіа» моделі 3310 ІМЕІ НОМЕР_1 встановлювалась та використовувалась 27 грудня 2016 року о 16 год. 26 хв. 54 с. сім-картка оператора мобільного зв`язку Djuice № НОМЕР_3 , що належить обвинуваченому ОСОБА_9 (т.1 а.с.115-166).

Оскільки матеріали кримінального провадження містять роздруківки розмов, суд підставно відмовив захиснику обвинуваченого у задоволенні клопотання про повторне витребування в ПрАТ «Київстар» роздруківки розмов з телефону обвинуваченого та з телефону потерпілої.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Старокостянтинівського районного суду від 25 січня 2018 року відносно ОСОБА_9 змінити.

Визнати недопустимим доказом протокол про результати здійснення негласних слідчих дій від 01.02.2017 р.

В решті вирок Старокостянтинівського районного суду від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_3