Справа № 336/4004/18
№ провадження 1-кс/336/1572/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002507, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що як встановлено під час досудового розслідування, в період часу з 18.07.2018 р. до 19.07.2018 р., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , через дерев`яний паркан, проник на територію вказаного домоволодіння.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через розбите вікно проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав базальтову вату в чорній обмотці в кількості 80 кв.м., вартістю 3000 грн., камери відеоспостереження «Olbec» модель LC 302-3.6, в кількості 2 штук, загальною вартістю 4000 грн., мікрохвильову піч червоного кольору, вартістю 5000 грн., які належать ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_6 переніс викрадені речі до себе додому, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 12000 грн.

20.07.2018 р. ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

04.09.2018 р. до Шевченківського ВП від потерпілої ОСОБА_7 надійшов цивільний позов, в якому остання зазначає, що зазначеним вище кримінальним правопорушенням підозрюваний ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 89819,88 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваному ОСОБА_6 належить 2/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 2070 від 28.11.2009 р.

Посилаючись на ст.ст.170, 171 КПК України, з метою забезпечення належного виконання цивільного позову, слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на 2/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_6 на праві власності.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що підозрюваному пред`явлено обвинувачення у вчиненні крадіжки на загальну суму 12000 грн. і всі речі, які були викрадені за пред`явленим обвинуваченням, були органом досудового розслідування вилучені та повернуті потерпілій. Тобто фактично сума матеріальної шкоди, яка інкримінована підозрюваному, відшкодована потерпілій шляхом повернення викраденого. Цивільний позов, заявлений ОСОБА_7 , всупереч вимог ЦПК України, не обгрунтований та жодним доказом не підтверджений. А тому накладення арешту на 2/3 частки майна ОСОБА_6 є занадто обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з представлених матеріалів вбачається, що в провадженні Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене 19.07.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002507 за ч.3 ст.185 КК України.

20.07.2018 р. ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

04.09.2018 р. до Шевченківського ВП від потерпілої ОСОБА_7 надійшов цивільний позов, в якому остання зазначає, що зазначеним вище кримінальним правопорушенням підозрюваний ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 89819,88 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваному ОСОБА_6 належить 2/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 2070 від 28.11.2009 р.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Ч.3 ст.171 КПК України визначено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного повинно буди зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Оскільки слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна саме з метою забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 суддя, при вирішенні клопотання, застосовує положення ч.3 ст.171 КПК України.
Згідно ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештовувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої злочином або зазначеної в цивільному позові.
Потерпілою в цивільному позові зазначено, що розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, складає 89819,88 грн. та складається із вартості викраденого підозрюваним майна, яке перераховане в цивільному позові, а також заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.
Під час розгляду клопотанням суддею встановлено, що ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчинення крадіжки базальтової вати в кількості 80 кв.м., двох камер відеоспостереження та мікрохвильової печі на загальну суму 12000 грн. Слідчий в судовому засіданні підтвердив, що викрадене ОСОБА_6 в обсязі пред`явленої підозри, повернуто потерпілій.

З наведеного вище суддя дійшов висновку, що потерпілою разом з цивільним позовом не надано доказів розміру шкоди, заявленої до стягнення, а тому в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову, слід відмовити.
Керуючись ст.ст.170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт 2/3 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1