Справа № 459/86/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/480/18 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком і покарання, призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2017 року, призначено покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.
Засуджено ОСОБА_7 за ч.1 ст. 162 КК України на один рік обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених вище покарань, з врахуванням ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді одного року шести місяці позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_7 взятий під варту із зали суду і строк відбуття покарання постановлено рахувати з дати його затримання 10 квітня 2018 року.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 07 грудня 2017 року близько 09:40 год., знаходячись на території гаражного кооперативу №5, що у м. Червонограді на вул. Б. Хмельницького, перебуваючи поблизу гаража, який орендує ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, викрав належну останньому металеву драбину, довжиною 4 м 82 см та шириною 41 см, вартістю 350 грн.

Після цього, тримаючи драбину у своїх руках, відійшов від місця події на 100 м, однак, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений та зупинений охоронцем кооперативу.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 11 січня 2018 року о 16:00 год., з метою виявлення своєї співмешканки з іншим чоловіком, реалізовуючи свій злочинний намір на проникнення у квартиру АДРЕСА_2 , умисно, ударом правої руки розбив склопакет вікна у кухні останньої, після чого, відчинив це ж вікно, та порушуючи недоторканість житла, проник у дану квартиру, де зареєстрована та проживає ОСОБА_10 .

Після цього, перебуваючи у зазначеній вище квартирі, умисно, діючи повторно, таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 250 грн. та пляшку горілки марки «Горілочка» об`ємом 0,5 л вартістю 30 грн. та залишив місце події через вікно квартири, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 280 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає рішення суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.
Зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні трьох злочинів, один з яких, передбачений ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, мав місце 07 грудня 2017 року, тобто ще до засудження його вироком Червоноградського міського суду від 26 грудня 2017 року, а інші 11 січня 2018 року (після постановления вироку).
Звертає увагу на те, що судом першої інстанції спочатку призначено ОСОБА_7 покарання за злочин, вчинений до постановления вироку Червоноградського міського суду від 26 грудня 2017 року, після цього - застосовано ч.4 ст. 70 КК України. В подальшому, призначено покарання окремо за ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185 КК України та за сукупністю цих злочинів, вчинених після постановления згаданого вироку, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання - 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Всупереч вимогам кримінального закону не призначено покарання за сукупністю вироків, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягає застосуванню - ст. 71 КК України.
Наголошує, що у даному випадку до покарання за цим вироком, визначеного спочатку за правилами ч.4 ст. 70 КК України щодо злочину, вчиненого до постановлення першого вироку, а потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, необхідно було на підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду віл 26 грудня 2017 року.
Окрім цього акцентує, що незважаючи на те, що у резолютивній частині вироку, суд зазначив про застосування на підставі ч.1 ст. 70 КК України принципу часткового складання призначених покарань за ч.1 ст. 162 КК України (1 рік обмеження волі) та ч.2 ст. 185 КК України (1 рік позбавлення волі), фактично призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом повного їх складання.
Зазначає, що з врахуванням ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, суд визначаючи, на підставі ч.1 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_7 у виді одного року шести місяців позбавлення волі, всупереч визначеному у вироку принципу, повністю склав призначені покарання.
Просить скасувати вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, і покарання, призначеного вироком Червоноградського міського суду від 26 грудня 2017 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, визначити покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст. 162 КК України у виді одного року обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених вище покарань, з врахуванням ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити ОСОБА_7 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Згідно із ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначених вище покарань, з врахуванням ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити ОСОБА_7 покарання у виді одного року восьми місяців позбавлення волі.
У решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
П.1 ч.1 ст. 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Вина ОСОБА_7 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185 КК України, однак, як вбачається з оскаржуваного вироку, відповідно до вимог КПК України та положень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» місцевий суд повинен був призначити ОСОБА_7 покарання за цим вироком, визначене спочатку за правилами ч.4 ст. 70 КК України щодо злочину, вчиненого до постановления першого вироку, а потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановления першого вироку, необхідно було на підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2017 року, про що слушно зазначено в апеляційній скарзі прокурора.
Окрім цього, незважаючи на те, що у резолютивній частині вироку суд зазначив про застосування на підставі ч.1 ст. 70 КК України принцип часткового складання призначених покарань за ч.1 ст. 162 КК України (один рік обмеження волі) та ч.2 ст. 185 КК України (один рік позбавлення волі), фактично призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом повного їх складання.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.3 ч.1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок суду першої інстанції повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за встановлених судом першої інстанції обставин, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання один рік обмеження волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, і покарання, призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2017 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, призначити покарання один рік шість місяців обмеження волі.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 162 КК України один рік обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених вище покарань, з врахуванням ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити ОСОБА_7 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначених вище покарань, з врахуванням ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити ОСОБА_7 покарання один рік вісім місяців позбавлення волі.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення,а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3