Справа № 577/798/18
Провадження № 1-кп/577/226/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження №0001145 по обвинуваченню:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, навчається у Конотопському індустріально-педагогічному технікумі СумДУ, раніше не судимого,-

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, навчається у Конотопському індустріально-педагогічному технікумі СумДУ, раніше не судимого,-

кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.08.2017 року близько 15 год. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю, з метою вчинення крадіжки чужого майна, а саме металевих бортів залізничної платформи універсальної, прибули до неогородженої території Північного парку підприємства «Виробничий підрозділ експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп регіональна філія «Південно-західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», розташованої поблизу вул. Заводської в м. Конотоп. Усвідомлюючи, що не зможуть самостійно перенести викрадені борти через їх значну вагу, ОСОБА_8 взяв у своєї бабусі ОСОБА_9 , автомобільний причеп д.н НОМЕР_1 , а ОСОБА_7 - у знайомого ОСОБА_10 , автомобіль марки ВАЗ 1118 («Калина») синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , повідомивши їм недостовірну інформацію про мету використання автомобіля та причепа.

Вважаючи, що їх дії є таємними обвинувачені завантажили на автомобільний причеп один борт до залізничної платформи універсальної на 2 завіса, розмірами 2,85?0,4 м, вагою 87,8 кг, а інший - на 3 завіса, розмірами 3,31?0,49 м, вагою 88 кг, перенесли до місця розташування автомобіля та причепа і поклали на землі. Після цього попрямували до залізничної платформи «інв. 728», де на землі знаходився ще один борт до залізничної платформи універсальної на 3 завіса, розмірами 3,31?0,49 м, вагою 88 кг. Проте, не змогли довести протиправні дії до кінця не залежно від їх волі, оскільки були затримані охоронцями Київського загону відомчої охорони ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1780 від 08.02.2018 р. загальна утилізаційна вартість бувших у використанні трьох бортів до універсальної залізничної платформи розмірами 2 3,31?0,49 м та 1 2,85?0,4 м, як металобрухт чорних металів, загальною вагою 263,80 кг, складає 1290 грн.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, винними себе визнали повністю і пояснили:

- ОСОБА_7 , що 17.08.2017 року близько 15 год. спільно з ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю, намагалися викрасти з неогородженої території Північного парку підприємства «Виробничий підрозділ експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп регіональна філія «Південно-західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» вироби з металу, зокрема борти до залізничної платформи, за обставин і в спосіб викладених вище. Проте, не змогли довести до кінця, тому як були затримані працівниками охорони. У вчиненому кається і просить суворо не наказувати;

Аналогічні покази надав обвинувачений ОСОБА_8 , у вчиненому також кається і просить суворо не наказувати.

Представник потерпілого - підприємства «Виробничий підрозділ експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп регіональна філія «Південно-західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_6 підтвердила факт спроби скоєння обвинуваченими крадіжки бортів до залізничної платформи. Все повернуто, а тому жодних претензій не мають, при визначенні покарання покладається на розсуд суду.

Врахувавши, що показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши кожному з обвинувачених, що у такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання кожним із обвинувачених винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винність обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину та необхідності призначення покарання.

Отже, дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожного, слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість, ступінь та суспільну небезпечність скоєного злочину, особу кожного із обвинувачених, вартість викраденого.

Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

До обставин пом`якшуючих покарання слід віднести:

- ОСОБА_7 щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, молодий вік, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання і навчання, відмінник навчання, користується повагою у педагогів та однокурсників;

- ОСОБА_8 щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, молодий вік, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання і навчання, відмінник навчання, користується повагою у педагогів та однокурсників;

Перелічені пом`якшуючи відповідальність обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому враховуючи кількість, вартість та значимість викраденого майна, висновки досудових доповідей органу пробації щодо кожного із обвинувачених за якими не виявлено високого ризику вчинення повторного злочину й небезпеки для суспільства, а виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства, думки представника потерпілого щодо призначеного покарання, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожного, ст.69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України, а саме штрафу.

Процесуальні витрати відшкодовані добровільно.

Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожного, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України призначивши наступне покарання:

- ОСОБА_7 , із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

- ОСОБА_8 , із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази: дві пари рукавичок білого та синього кольору знищити; два борти до залізничної платформи універсальної на три петлі та один на дві петлі залишити власнику підприємству «Виробничий підрозділ експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп регіональна філія «Південно-західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; автомобіль ВАЗ 1118 «Калина» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 залишити власнику ОСОБА_11 ; автомобільний причеп НОМЕР_1 сірого кольору повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1