Справа № 573/883/18
Провадження №1-кп/573/104/18
В И Р О К
іменем України

11 червня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25 квітня 2018 року за № 0000181 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працюючого, розлученого, на утримання має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2008 року народження, у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий

за ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2018 року близько 11 години у ОСОБА_4 , який перебував у домогосподарстві за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення металевих листів з покриття нежитлової будівлі (лазні), розташованої по АДРЕСА_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном, ОСОБА_4 того ж дня близько 12 години, діючи таємно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання майнової шкоди власнику, прибув до нежитлової будівлі (лазні). Зважаючи на відсутність дверей до даного приміщення, шляхом вільного доступу потрапив в середину приміщення нежитлової будівлі (лазні), де за допомогою дерев`яних опор, що впали з даху ОСОБА_4 заліз на нього, тобто наверх будівлі. Перебуваючи на даху лазні, ОСОБА_4 руками почав зривати металеві листи покриття, кидаючи їх при цьому по черзі на землю. Покидавши всі листи на землю та злізши із даху, ОСОБА_4 пішов додому, взяв металеву тачку та повернувся разом з нею до нежитлової будівлі. У подальшому, ОСОБА_4 склав зняті металеві листи на тачку та з метою продажу повіз їх до господарства знайомого у м. Ворожба. Загальна кількість викрадених ОСОБА_4 металевих листів з покриття даху нежитлової будівлі (лазні), яка перебуває на балансі Ворожбянської міської ради 6 шт. загальною вагою 55 кг, що становить загальну вартість викраденого майна 330 грн. (вартістю 1 кг металобрухту становить 6 грн.)

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, що посягає на чуже майно, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема пояснив, що 25 квітня 2018 року близько 11 години вирішив викрасти металеві листи з даху нежитлової будівлі (лазні), розташованої по АДРЕСА_1 . Того ж дня близько 12 години, прибув до нежитлової будівлі та зважаючи на відсутність дверей до даного приміщення, шляхом вільного доступу потрапив в середину та за допомогою дерев`яних опор, що впали з даху, заліз на верх будівлі. Перебуваючи на даху лазні, він руками почав зривати металеві листи покриття, кидаючи їх по черзі на землю. Потім злізши із даху, він пішов додому, взяв металеву тачку, яка належала його матері та повернувся разом з нею до лазні. Він склав зняті металеві листи на тачку та з метою продажу повіз їх до господарства свого знайомого у м. Ворожба. У вчиненому розкаюється та просить суд суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків шляхом повернення майна.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не працюючий, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до правопорушень, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 22-26 ).

Також суд враховує і думку представника потерпілого Ворожбянської міської ради ОСОБА_6 , який претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має, про що надав до суду письмову заяву ( а.с. 20).

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.
Таким чином, враховуючи сукупність зазначених вище обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , з урахуванням особи винного, його відношення до скоєного, суд прийшов до висновку, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті у виді штрафу.

На переконання суду, призначене покарання достатнє для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази:

- 6 металевих листів, вагою 55 кг, які знаходяться на зберіганні у голови Ворожбянської міської ради ОСОБА_7 , - залишити Ворожбянській міській раді як власникам ( а.с. 31),

- металева тачка, що передана на зберігання ОСОБА_8 , залишити останній як власнику (а. с. 33 ).

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

- 6 металевих листів, вагою 55 кг, які знаходяться на зберіганні у голови Ворожбянської міської ради ОСОБА_7 - залишити Ворожбянській міській раді як власникам;

- металева тачка, що передана на зберігання ОСОБА_8 , залишити останній як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя