Справа № 314/3416/18
Провадження № 1-в/314/1092/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Вільнянськ, Запорізька область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1)23.10.2013 року Вільнянським районним Запорізької області за ч. 3 ст.185. ст.75 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1рік 6 місяців.
По даній справі засуджений: 03.02.2015 року вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.10.2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.06.2017 року невідбуту частину покарання у вигляді 1 року 11 місяців 7 днів замінено на обмеження волі.

Початок строку: 22.04.2015 року, кінець строку: 27.04.2019 року,

про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженогоОСОБА_3 .

Засуджений в судовому засіданні просив суд звільнити його умовно-достроково так як у скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні покладався на думку суду.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 10.07.2017 року прибув до Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» як особа, яка твердо стала на шлях виправлення. Працевлаштований робочим в їдальні для засуджених, до праці ставиться сумлінно виробничу дисципліну не порушує, зауважень з боку виробничого персоналу відносно свого ставлення до праці не має. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України чотири стягнення, які були накладені на засудженого ОСОБА_3 , зняті та погашені у встановленому законом порядку, а тому вони не повинні враховуватися при розгляді питання про звільнення останнього умовно-достроково від відбування покарання, тобто ОСОБА_3 вважається таким, що не має стягнень. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, має чотири заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, приймає участь у реалізації робіт диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт».

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.02.2015 року, з урахуванням ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 15.06.2017 року та ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.10.2017 року, на невідбутий строк, що складає 7 місяців 7 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

20.09.2018