АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кс/774/1216/18 Справа № 1-40/02 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду заяву засудженого ОСОБА_6 щодо з виконання вироку судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року, відносно нього, ( справа №1-40), в частині необхідності визначення його долі по виплаті коштів, в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим, -

В с т а н о в и л а:
Цим вироком засуджені:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кривого Рога Дніпропетровської області, мешканець м. П`ятихатки Дніпропетровської області, , раніше не судимий,

за ст.93 п.п. а, г, ж, з, і" КК України до довічного позбавлення вол, із конфіскацією всього належного йому майна; за ст. 142 ч.З КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна; за ст.304 КК України 2001 року до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України 2001 року ОСОБА_6 засуджено за сукупністю злочинів до довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець і мешканець м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянин України, раніше не судимий,

за СТ.93 п.п а, г, ж, з, і" КК України до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна;

за ст. 142 ч.З КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.42 КК України за сукупністю злочинів до позбавлення волі строком на 10 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець і мешканець м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянин України, раніше не судимий,

за ст.93 п.п."а, г, ж, з, і" КК України до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна; за ст. 142 ч.З КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією належного йому його майна.

На підставі. ст.42 КК України за сукупністю злочинів , до позбавлення волі строком на 10 років, з конфіскацією всього належного йому майна. -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку і мешканку, м. П`ятихатки Дніпропетровської області, раніше не судиму, -

за ст.93 п.п."а, г, ж, з, і" КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна: за ст. 142 ч.З КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна.

На підставі ст.42 КК України за сукупністю злочинів,- до позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Також задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та стягнуто з вказаних засуджених в солідарному порядку: на користь ОСОБА_11 -550 грн.- в відшкодування матеріальної шкоди; 1239 грн. витрати на поховання; 50000- грн. в відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_12 - 840 грн.- матеріальної шкоди; 20000 грн.- в відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 засуджені за вчинення слідуючих злочинів.

У середині січня 2001 року ОСОБА_6 узнав від неповнолітньої ОСОБА_16 , шо сім`я ОСОБА_17 має значну кількість грошей і матеріальних цінностей, а тому вирішив вчинити на членів сім`ї ОСОБА_17 розбійний напад, вбити їх і заволодіти грошима та майном потерпілих.

Для цього він розробив план нападу і втягнув неповнолітніх ОСОБА_14 , а ОСОБА_13 і ОСОБА_15 в злочинну діяльність, розподіливши між ними ролі при вчиненні злочину.

Діючи за цим планом, ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , перебуваючи у нетверезому стані, біля 21 години, 25 січня 2001 року, озброївшись кухонним ножем, прийшли до будинку АДРЕСА_1 , де жила сім`я ОСОБА_17 , щоб вчинити на них розбійний напад з метою заволодіння грошима і майном та вбити їх.

Виконуючи свою роль у злочині, ОСОБА_15 викликала з будинку знайому їй ОСОБА_17 і попросила показати ОСОБА_6 та ОСОБА_13 де знаходиться туалет, з метою напасти на ОСОБА_17 і вбити її, а потім проникнути в будинок.

Коли ОСОБА_17 відвела ОСОБА_6 і ОСОБА_13 до туалету, ОСОБА_6 першим напав на неї, схватив за шию і став душити. Раєвська втратила свідомість і тоді ОСОБА_6 наказав ОСОБА_13 вбити її. Той, виконуючи наказ, ножем декілька разів вдарив потерплу по шиї, пересік трахею, кровоносні судини і від цих тілесних ушкоджень ОСОБА_17 тут же померла.

В це час ОСОБА_15 і ОСОБА_14 спостерігали за навколишньою обстановкою, щоб попередити ОСОБА_6 та ОСОБА_13 в разі виникнення небезпеки.

Вбивши ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 проникли в будинок і напали там на ОСОБА_18 ..

При цьому ОСОБА_6 . ОСОБА_13 і ОСОБА_14 били Раєвського руками і ногами в різні ділянки тіла, а ОСОБА_15 в цей час шукала в будинку гроші і цінності потерпілих.

В ході розбійного нападу, з метою позбавити ОСОБА_18 життя за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_14 наніс_потерпілому один удар ножем у спину, декілька ударів ножем у груди і живіт. У результаті ОСОБА_18 були заподіяні колото-різані поранення грудної клітки і порожнини з пошкодженнями легенів і серця. Від вказаних тілесних ушкоджень він на місці вчинення злочину помер.

Після цього ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_20 заволоділи майном Раєвських на загальну суму 4170 грн.

Вчинивши вказані вище злочини, діючи за попередньою змовою, названі вище особи з метою приховування злочинів вирішили вбити і малолітнього ОСОБА_21 , який перебував у Раєвських.

З цією метою ОСОБА_6 скинув хлопчика з ліжка і став душити руками за шию. В цей час ОСОБА_14 душив ОСОБА_21 подушкою, а ОСОБА_13 наніс хлопчику декілька ударів ножем у груди, заподіявши йому колото-різані поранення грудної порожнини з пошкодженням легенів і серця, від чого той помер на місці.

В заяві:
-Засуджений ОСОБА_6 просить визначити дольовий розмір частини коштів, які він особисто, на його думку повинен відшкодувати за завдання матеріальної та моральної шкоди потерпілим. При цьому посилається на положення частини другої статті 1190 , частини першої статті 8 ЦК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який прохав залишити заяву обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.. 1190 ЦК України та правової позиції Верховного Суду, на осіб які заподіяли майнову шкоду спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями з єдиним наміром) відповідно до 451 ЦК Української РСР, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, покладається солідарна, а не дольова відповідальність за завдану шкоду. Також з постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної «немайнової» шкоди» (Із змінами, внесеними в Постанову Пленуму Верховного суду № 5 (v0005700-01) від 25.05.2001року,в пункті №10 вказано, що «На осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно взаємопов`язаними, сукупними діями з єдиним наміром, відповідно до статей 174, 451 ЦК покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню».

Отже, згідно вказаних вимог Закону, на засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_22 данним вироком обґрунтовано покладено саме солідарну, а не дольову відповідальність щодо відшкодування збитків пов`язаних з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Тому підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_23 не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року,) колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву засудженого ОСОБА_6 про визначення його долі по відшкодуванню збитків, пов`язаних з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення .

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3