Справа № 139/127/18
Провадження № 1-кп/150/26/18
УХВАЛА
08 червня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , його представника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника адвоката ОСОБА_11 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000216 від 07.12.2017 по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Муровані Курилівці Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.3 ст.345 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.2 ст.345, ч.3 ст.345 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про повторний виклик у судове засідання для допиту свідка ОСОБА_12 у зв`язку із тим, що останній у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Окрім того, відмовився від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Потерпілі, представник ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора про повторний виклик свідка ОСОБА_12 та відмову від допиту свідків обвинувачення.

Обвинувачений та його захисник погодилися з думкою прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів приймає відмову прокурора від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_12 слід повторно викликати у відповідності до вимог КПК України для допиту.
Окрім того, у судовому засідання прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , яке мотивоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що були встановлені під час обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовженні, а інші запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Потерпілі, представник ОСОБА_9 не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки змінились істотні обставини по справі. Зазначив, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час відпав, так як всі свідки, окрім одного свідка, у даній справі допитанні, обвинувачений на них ніякого тиску не вчиняв та не буде вчиняти. Що стосується того, що обвинувачений може виїхати до зони АТО, то даний факт не свідчить про можливість його переховування від суду. Матеріалами справи не підтверджується ризик, що обвинувачений може продовжити вчинення кримінального правопорушення чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.

У ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України зазначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Колегія суддів, заслухавши думку прокурора, потерпілих, представника, обвинуваченого та його захисника, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Той факт, що обвинувачений ОСОБА_10 вчиняв чи зможе вчиняти тиск на свідків у судовому засіданні судом не досліджувався.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.
Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08.12.2017 до обвинуваченого ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 31.01.2018. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено ухвалами Чернівецького районного суду Вінницької області від 05.03.2018 та 24.04.2018, по 22 червня 2018 року включно.

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, правова кваліфікація злочину за ч. 2 ст. 345 КК України та ч. 3 ст. 345 КК України відповідно, на досудовому розслідуванні він повідомлений про підозру у вчиненні цих злочинів, обвинувальний акт щодо нього надійшов до суду, відтак, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.3 ст.345 КК України.

При цьому, розглядаючи питання щодо наявних ризиків у кримінальному провадженні, колегія суддів враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 345 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачене кримінальне покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Окрім того, на момент розгляду даного клопотання розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 по суті даним складом суду не завершено, один свідок не допитаний, матеріали справи не досліджені, відтак, існує ризик незаконного впливу на свідка у даному кримінальному провадженні, а також переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який ніде не працює, неодружений, дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, вік та стан здоров`я обвинуваченого.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені статтею 2 КПК України, колегія суддів вважає виправданим продовження строку застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що обумовлено також співрозмірністю з інкримінованим йому кримінальними правопорушеннями та завданими їх діями наслідкам, та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Із врахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, якою передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченні статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для визначення розміру застави відносно обвинуваченого ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 369-372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Прийняти відмову прокурора від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зменшити обсяг досліджуваних доказів.
Повторно викликати у судове засідання свідка обвинувачення ОСОБА_12 .
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задоволити.
Продовжити строк застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів - з 08 червня 2018 року по 06 серпня 2018 року включно.
Строк дії ухвали 60 днів, по 06 серпня 2018 включно.
Оголосити в судовому засіданні перерву до 12 години 00 хвилин 05 липня 2018 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та скерувати для відома начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3