Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1571/17
Провадження №1-кп/523/205/18
І м е н е м У к р а ї н и
04.05.2018 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, не офіційно працюючого монтажником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
раніше неодноразово судимого, останній раз 10.09.2013р. Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850грн.; штраф сплачено 18.01.2017р.,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
11.01.2017р., приблизно о 08:10год., ОСОБА_5 знаходячись в маршрутному таксі №145, між зупинками «Заболотного» та «Марсельська» по прос. Добровольського в м.Одесі, діючи з корисливих мотивів, умисно, визнав об`єктом свого протиправного умислу майно, яке належить ОСОБА_6 . Далі, ОСОБА_7 реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, відкрив сумку ОСОБА_6 , на зауваження останньої, сказав їй мовчати, після чого дістав з сумки гаманець, з якого дістав гроші в сумі 750грн. та повернув гаманець в сумку. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 750 грн.
В судовому засіданні, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах кримінального правопорушення, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують ОСОБА_7 .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_7 є особою раніше судимою, скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких, не офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження та мати похилого віку, яка має вади зору, за місцем проживання характеризується позитивно, має низку тяжких захворювань.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, приймаючи до уваги ті обставини, що потерпіла просить не призначати суворе покарання обвинуваченому, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження та беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_7 , на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина та мати, він має низку захворювань, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням; без застосування ст.71 КК України у зв`язку із сплатою останнім 18.01.2017р. штрафу в розмірі 850 грн, який був призначений за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 10.09.2013р.
Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ: гаманець, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю останній.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.
Копії вироку вручити під розписку ОСОБА_5 та прокурору, а також надати іншим заінтересованим особам.
Головуючий суддя: ОСОБА_1