ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастові кримінальне провадження № 0000142 від 08.02.2018 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не є інвалідом, не одруженого, працюючого по договору в ТОВ «Фасадбуд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.07.2017 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 грн. (ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 12.03.2018 року покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 50 год громадських робіт, які відбув повністю), у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення, -

встановив:

ОСОБА_4 повторно вчинив крадіжку за наступних обставин.

08.02.2018 року близько 14 години, ОСОБА_4 проходив повз магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в якому свою господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_5 та у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок крадіжки чужого майна з приміщення вказаного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного, протиправного обернення чужого майна на свою користь, діючи повторно, ОСОБА_4 через вхідні двері вільно зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де праворуч від вхідних дверей на картонній коробці помітив акустичну колонку марки «LG» вартістю 300 грн., що належить ОСОБА_5 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає дістав її та в руках виніс з приміщення магазину, після чого з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 300 грн..

Таким чином, ОСОБА_4 за вчинення таких умисних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 30 березня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 , з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами угоди узгоджено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомив, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, просила затвердити угоду про примирення.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, за яке належить призначити йому узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 березня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000142 від 08.02.2018 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 та 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7 -Тьолушкіна