АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1335/2018 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч.2 ст. 186 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарісьйо, Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору для усунення недолік і виконання вимог кримінального процесуального кодексу України.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема зі змісту обвинувального акту вбачається, що викладені в ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та сформульоване обвинувачення ОСОБА_10 , при зазначенні події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, викладені не конкретно, містять суперечності і не відповідають зазначеній в обвинувальному акті правовій кваліфікації кримінального правопорушення.
Так, у фактичних обставинах та формулюванні обвинувачення відсутній виклад мети та мотивів, якими керувався ОСОБА_11 при вчиненні відкритого викрадення чужого майна, міститься вказівка на застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а в кваліфікації дій ОСОБА_12 вказано іншу кваліфікуючу ознаку застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент його застосування. Зазначене свідчить про неконкретність обвинувачення та позбавляє ОСОБА_12 права знати в чому його обвинувачують і відповідно реалізувати право на захист, а також позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду відповідно до положень ч. 4 ст. 337 КПК України.

Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 не підписаний прокурором, який його затвердив. В реєстрах матеріалів досудового розслідування, долучених до обвинувального акту відносно ОСОБА_7 також вбачаються розбіжності. Зокрема, в реєстрі складеному на українській мові зазначено про те, що під час досудового розслідування експертизи не призначались, а в реєстрі складеному на російській мові, зазначено про те, що під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження призначались експертизи, однак відсутні відомості, які саме експертизи призначались.

В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_13 , який приймав участь у підготовчому судовому засіданні, просить скасувати зазначену ухвалу та направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 до районного суду для проведення підготовчого судового засідання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Своє прохання прокурор обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не дотримано вимоги ст. 314, ст. 315 КПК України, оскільки в підготовчому засіданні не вирішуються питання про доведеність вини обвинуваченого і не перевіряються процесуальні рішення, які були прийняті під час досудового розслідування, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Тому, прокурор вважає, що суд у підготовчому судовому засіданні розглядав кримінальне провадження по суті, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Звертає увагу на те, що сторона захисту не заперечувала щодо призначення справи до розгляду, що на думку прокурора, свідчить про відсутність порушень в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 , які б перешкоджати його призначенню до судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечили проти скасування ухвали суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Стаття 291 КПК України передбачає, що в обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення суперечать кваліфікації кримінального правопорушення, що йому інкримінується, як про це зазначив суд першої інстанції.
При цьому ухвала суду не містить посилання на аналіз доказів та доведеність чи недоведеність вини обвинуваченого, а містить лише констатацію факту невідповідності фактичних обставин, формулювання обвинувачення кваліфікації кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
З урахування вказаної норми процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції позбавлений можливості провести судовий розгляд в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 відповідно до обвинувального акта, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Крім того, обвинувальний акт не був підписаний прокурором, який його затвердив.
А тому, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_13 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003668 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :
_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4