Справа № 159/3227/18
Провадження № 1-кп/159/318/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001186 від 11 червня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, тимчасово безробітного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів ), передбачених ч.1, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 10 червня 2016 року, близько 13.00 год., знаходячись у приміщенні кухні в квартирі за місцем проживання його колишньої дружини ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці, таємно викрав належну останній жіночу шкіряну сумку вартістю 700 грн., в якій знаходились гроші в сумі 3000 грн., дві жіночі помади вартістю по 50 грн. кожна та кулькова ручка вартістю 5 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3805 грн.
Він же, повторно, 08 березня 2018 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи у дворі поблизу житлового будинку по АДРЕСА_3 , з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, зателефонувавши до своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 , яка у зв`язку з малолітнім віком не розуміла значення своїх дій, та попросив останню винести йому з квартири по АДРЕСА_4 , де проживає вказана донька та його колишня дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти. Після цього, отримавши таким чином від малолітньої ОСОБА_8 в попередньо обумовленому по телефону місці 2800 польських злотих, ОСОБА_4 зник з місця події, тим самим таємно викрав їх, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди, що в перерахунку згідно офіційного курсу Національного банку станом на 08 березня 2018 року становить 21897 грн. 60 коп.

Крім цього, він же, повторно, 26 квітня 2018 року під час спільного відпочинку, користуючись довірливими відносинами з ОСОБА_5 , попросив в останньої для здійснення телефонних дзвінків належну їй сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , яку вставив у свій мобільний телефон та користувався нею упродовж дня. Після цього він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що дана сім-картка належить останній та не вживши жодних заходів для її повернення власниці, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшовши до банкомату ТзОВ КБ «Приватбанк», що по вул. Грушевського, 2 в м. Ковелі, та скориставшись послугою "Зняти без картки", 26 квітня 2018 року о 19 год. 46 хв. провів транзакцію по зняттю коштів з даної картки на загальну суму 1400 гривень, таким чином таємно викрав з банківського рахунку № НОМЕР_2 ,

належному потерпілій ОСОБА_5 дані грошові кошти, чим заподіяв останній майнової шкоди на загальну суму 1400 грн.

Крім цього, він же, після вчинення 08 березня 2018 року крадіжки, повторно, 13 квітня 2018 року близько 10.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання по АДРЕСА_1 , з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою ОСОБА_10 , не маючи наміру повертати майно, під приводом зателефонувати до свого знайомого, отримав від останньої мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-I8262» (с/н НОМЕР_3 ) вартістю 1000 (тисячу) грн., після чого, вийшовши з приміщення квартири, замкнув ОСОБА_10 всередині, та зник з місця події, заволодівши вказаним мобільним телефоном, чим заподіяв гр. ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1000 (тисячу) грн.В подальшому, повернувшись 13 квітня 2018 року близько 13.00 год. до квартири, обвинувачений повернув ОСОБА_10 дві сім-картки та карту пам`яті з її мобільного телефону, при цьому повідомивши останній неправдиву інформацію про те, що заклав отриманий від неї мобільний телефон своєму знайомому, оскільки йому терміново потрібні були кошти для його малолітньої доньки, яка під час навчання у школі нібито отримала травму у вигляді перелому.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні по всіх епізодах, визнавши час, місце, спосіб скоєння злочинів, перелік викраденого майна та його вартість.
Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожна окремо підтвердили факт заволодіння обвинуваченим їх майном яке вказано в обвинувальному акті.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а також у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого, вчиненому повторно.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, а до обтяжуючих покарання обставин скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та з використанням малолітньої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд бере до уваги всі обставини по справі, суму викраденого, а також майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 його ставлення до скоєного, часткове відшкодування шкоди потерпілій, обіцянку в найблищому майбутньому відшкодувати заподіяну шкоду потерпілим в повному обсязі.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік; за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.
за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у справі, а саме: Sim-картки мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_4 , ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 та карту пам`яті «Micro SD» ємкістю 2 гб, які передані потерпілій ОСОБА_10 , залишити у власності останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілим та представнику потерпілої і прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1