Ухвала
02 липня 2018 р. м. Київ
Справа № 682/1619/15-к Провадження № 51-6132ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року,
встановив:
Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року ОСОБА_4 засуджений до покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на 6 місяців; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді одного року позбавлення волі. За ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. До покарання, призначеного цим вироком за ч. 3 ст. 185 КК України частково приєднано покарання, призначене вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2015 року, і на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців.
Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_4 покарання скасований та призначено засудженому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України в виді арешту на 6 місяців; за ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 покарання в виді позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2015 року ОСОБА_4 призначено покарання в виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. Призначено ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання в виді позбавлення волі на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2015 року (призначеного відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України) призначено ОСОБА_4 остаточне покарання в виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців. Виключено з вступної частини вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року посилання на судимості ОСОБА_4 згідно з вироками Славутського міського суду Хмельницької області від 20 лютого 2001 року, 31 грудня 2003 року, 16 березня 2004 року. В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2018 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з тим, що вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано засудженому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.
Перевіривши дотримання засудженим порядку і строків при подачі цієї скарги, Суд дійшов такого.
Первинну касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху, зокрема, з тих підстав, що засудженим, усупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України, чітко не було зазначено, яке саме судове рішення оскаржується ним в касаційному порядку. При повторному зверненні ОСОБА_4 уточнив, що предметом перевірки у даному касаційному провадженні є вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року.
При цьому зазначений вирок ОСОБА_4 оскаржив після закінчення передбаченого законом строку на касаційне оскарження. Разом з тим, засуджений не ставить вимогу про поновлення строку касаційного оскарження.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Оскільки саме такі обставини були встановлені при перевірці касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 , то його касаційна скарга на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року підлягає поверненню.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3