Справа № 307/3075/17
Провадження № 1-кп/309/318/18
У Х В А Л А

про відвід прокурорів

19 жовтня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складіколегії: головуючого-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хуст матеріали кримінального провадження № 0000559 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, уродженця с.Сапнакеран Ленкоранського району Азербайджанської Республіки, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого, у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених п.п.11.12,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.11.12,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 п.п.11,12 ч.2 ст. 115 КК України

В судове засідання 19.10.2018 року адвокат ОСОБА_9 подав заяву про відвід заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та прокурорів місцевої прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 . У вказаній заяві, захисник зазначає, що прокурори ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 не входять в групу прокурорів, визначену на початку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а цих прокурорів включену в таку групу постановою прокурора Закарпатської області від 08.10.2018 року, тобто вже після закінчення досудового розслідування. Крім того, при зміні групи прокурорів порушено правила ч.2 ст.37 КПК України, якою чітко передбачено підстави для заміни прокурора. Тому захисник вважає, що прокурори Тячівської місцевої прокуратури: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 не можуть брати участь в розгляді даного кримінального провадження та заявляє цим прокурорам відвід.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 вказану заяву підтримали із зазначених підстав.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення заяви про відвід прокурорів Тячівської місцевої прокуратури: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 заперечив, просив відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 підтримали заяву захисника ОСОБА_9 та просили її задоволити.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1. ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Згідно з правилами, передбаченими ч. 2 цієї статті прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на вказані положення ст. 214 цього Кодексу відомості до ЄРДР можуть бути внесені або слідчим, або прокурором. При цьому слідчий зобов`язаний невідкладно у письмовій формі повідомити прокурора про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК.

Якщо ж відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Отже, прокурор у конкретному кримінальному провадженні може визначатися керівником прокуратури:

в) при безпосередньому внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР працівниками прокуратури;

б) при надходженні до прокуратури письмового повідомлення слідчого про початок досудового розслідування та його підставу.

При визначенні форми реалізації рішення керівника прокуратури щодо призначення прокурора слід керуватися положеннями ст. 110 КПК України.

Відповідно до цієї статті процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Важливим процесуальним рішенням є призначення прокурора у кримінальному провадженні, тому положення ст. 110 стосуються і його.

Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК рішення прокурора приймається у формі постанови. При цьому постанова виноситься у випадках, передбачених КПК, а також, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне

Стаття 37 КПК України не містить положень щодо обов`язкового винесення постанови. Однак її тлумачення у взаємозв`язку із статтями 214, 110 КПК дає змогу стверджувати, що винесення таких постанов є доцільним. Зокрема, якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР вносяться прокурором, керівник прокуратури зобов`язаний невідкладно винести постанову про передачу матеріалів кримінального провадження за підслідністю до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування. У цій постанові повинно бути відображено і рішення керівника прокуратури щодо призначення відповідного прокурора. У другому випадку при надходженні до прокуратури письмового повідомлення слідчого про початок досудового розслідування та його підставу керівник прокуратури також невідкладно має прийняти рішення про призначення прокурора та негайно надіслати відповідну постанову до органу досудового розслідування.

Частина 1 ст. 37 КПК України передбачає також можливість призначення групи прокурорів для здійснення повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні. Винесення відповідної постанови в цьому випадку також є обов`язковим. При цьому в ній обов`язково мають відображатися: підстави такого рішення, дані про склад групи прокурорів та старшого прокурора такої групи. Підставами доручення здійснення нагляду у кримінальному провадженні групі прокурорів можуть бути: складність кримінального провадження; багатоепізодність кримінального правопорушення (правопорушень); провадження досудового розслідування стосовно кількох осіб тощо.

Диспозиція цієї норми кримінального процесуального закону є відсилочною, тим самим вказує на її тісні внутрішньо-системні взаємозв`язки з іншими окремими структурними елементами кримінального провадження: досудовим розслідуванням та судовим провадженням, і структурно складається з двох частин:

1) перша частина (перше речення) вказує на часові параметри здійснення прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні - з його початку до завершення;

2) друга частина (друге речення) безпосередньо не розкриває умов здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором, а відсилає для їх з`ясування до інших правових положень даного нормативного акта - частини 4,5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 та ч. 3 ст. 37 КПК України.

Отже, прокурор як сторона обвинувачення здійснює свої повноваження у кримінальному провадженні з початку досудового розслідування (яке розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР) до кінця судового провадження, яке закінчується постановленням та набранням в порядку, передбаченому ст. 532 КПК, судовим рішенням законної сили.

Закріплення в цій нормі закону здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення є втіленням завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду, а також необхідне для підвищення ефективності процесуальної діяльності прокурора щодо доведеності перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Зазначена норма кримінального процесуального закону шляхом відсилання до інших його норм наводить вичерпний перелік обставин, передбачених КПК, щодо можливості заміни прокурора в одному й тому самому кримінальному провадженні. Така заміна здійснюється керівником відповідного органу прокуратури або прокурором вищого рівня.

Порядок здійснення повноважень прокурора в одному кримінальному провадженні іншим прокурором є прерогативою керівника органу прокуратури та прокурора вищого рівня, які з обставин, в порядку та спосіб, передбачених КПК, усунули прокурора від виконання повноважень та призначили іншого прокурора для участі в цьому кримінальному провадженні чи самостійно взяли участь у ньому. Вказане випливає із принципу єдності та централізації системи органів прокуратури, передбачених ст. 124 Конституції України, згідно з якою прокуратура становить єдину систему, та ст.7 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Отже, здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у таких випадках:

1) реалізації Генеральним прокурором України, прокурором Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя і прирівняними до них прокурорами, їх заступниками права:

а) подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення ВСУ чи за нововиявленими обставинами;

б) доповнення, зміни або відмови від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, внесених ними або прокурорами нижчого рівня;

в) брати участь у судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку ВСУ або за нововиявленими обставинами (див. коментар до ч. 4 ст. 36 КПК);

2) винесення Генеральним прокурором України, його заступниками, прокурором Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя і прирівняними до них прокурорами вмотивованої постанови про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, в разі неефективного досудового розслідування

3) реалізації службовою особою органу прокуратури вищого рівня права щодо заміни одного прокурора на іншого зі службових осіб органів прокуратури того самого рівня в досудовому провадженні, де було прийняте або вчинене незаконне рішення, дія чи бездіяльність

Реалізації службовою особою органу прокуратури вищого рівня такого права має передувати:

а) вчинення прокурором нижчого рівня, який брав участь у кримінальному провадженні, незаконних дій, або невжиття заходів щодо вчинення законних дій, що стало наслідком протиправної бездіяльності;

б) скасування прокурором вищого рівня незаконного рішення або визнання незаконними вчинених дії чи бездіяльності прокурора нижчого рівня, який брав участь у кримінальному провадженні;

4) усунення від участі в судовому розгляді прокурора керівником органу прокуратури або прокурором вищого рівня, якщо ними відмовлено (прокурору, який брав участь у судовому розгляді) в погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення. Після усунення від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював такі питання, керівник органу прокуратури або прокурор вищого рівня самостійно бере у ньому участь або доручає участь іншому прокурору

5) неможливості здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні через:

а) задоволення заяви про його відвід;

6) тяжка хвороба, що підтверджується відповідним медичним висновком та з фізіологічних причин унеможливлює реалізацію прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні;

в) звільнення з органу прокуратури (припинення трудових відносин між особою, яка виконувала повноваження прокурора, із системою органів прокуратури в порядку та спосіб, передбачені КЗпП, Закону України "Про прокуратуру" та Дисциплінарним статутом прокуратури України;

г) іншу поважну причину, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні (відпустка (у тому числі по догляду за дитиною), пологи, перебування у відрядженні, перебування на сесії у навчальному закладі чи курсах підвищення кваліфікації, відсторонення від посади на час проведення службового розслідування тощо);

ґ) неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування. Вказана обставина може бути застосована у виняткових випадках та має відсильний характер, оскільки питання прокурорського нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування та ефективність його здійснення визначається галузевим наказом Генерального прокурора України.

Рішення керівника прокуратури про заміну прокурора також приймається у формі постанови, головна вимога до якої - чітке розкриття в мотивувальній частині наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 37 КПК, з посиланням на відповідні джерела таких відомостей.

Як встановлено в судовому засіданні, в день початку досудового розслідування створено групу прокурорів, в склад якої включено таких прокурорів: ОСОБА_16 (старший групи), ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

У вищеназваній постанові про зміну групи прокурорів, винесеною прокурором Закарпатської області від 08.10.2018 року, тобто після закінчення досудового розслідування, змінено склад та створено нову групу у складі тих же 3-х прокурорів, а також заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та прокурорів місцевої прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 . Підставами для цього зазначено складність даного кримінального провадження та забезпечення його розгляду в розумні строки ( т.3 а.п. 96-97).

Отже, в цій постанові не вказано жодної із вищевказаних підстав, передбачених ч.2 ст.37 КПК України, чи норм цього Кодексу, до яких вона відсилає. Тому суд приходить до висновку, що керівництвом прокуратури Закарпатської області грубо порушено визначений КПК України порядок заміни прокурорів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.77 КПК України передбачено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, є інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено іншого механізму недопуску учасника судового провадження до участі в ньому, окрім, як через його відвід, то суд вважає, що саме в зв`язку з відсутністю підстав для заміни прокурора та порушення порядку його заміни, заява захисника про відвід заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та прокурорів місцевої прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.37, 77, 80, 81, 372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву захисника ОСОБА_9 про відвід заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та прокурорів місцевої прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , заявлений в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.11.12,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 п.п.11,12 ч.2 ст. 115 КК України, задовольнити та відвести вищевказаних прокурорів від участі в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1