Справа № 297/71/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду : адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/777/378/18 за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 , на окрему ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

окремою ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2018 року вирішено повідомити голову кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про неналежне виконання професійних обов`язків захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 303 КПК України.

В ухвалі суду вказується на те, що, оскільки неявка захисника ОСОБА_5 у судове засідання, яке було відкладено на 13 год. 30 хв. 20.02.2018, що було погоджено із захисником ОСОБА_5 , є неповажною й потягла за собою чергове відкладення розгляду кримінального провадження, яке перебуває на розгляді суду з 13.01.2017, суд, з метою запобігання в подальшому порушень норм кримінального процесуального закону, вирішив повідомити голову кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про неналежне виконання захисником ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала суду є незаконною, безпідставною та необґрунтованою. Посилається на те, що ухвала постановлена судом всупереч наданих йому повноважень, оскільки постановлення таких ухвал не передбачено кримінальним процесуальним законом, не відповідає принципам верховенства права, є явно несправедливою та, як наслідок, неправосудною. Разом із тим, вказує на те, що його неприбуття в судове засідання на 13 год. 30 хв. 20.02.2018 на продовження розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , не може розцінюватися як неналежне виконання ним своїх професійних обов`язків, оскільки суддя, оголошуючи 20.02.2018 перерву в судовому засіданні під час розгляду вказаного кримінального провадження, не погоджував зі стороною захисту час продовження його розгляду, а погодив такий лише зі стороною обвинувачення, і оскільки на 14 год. 20.02.2018 в нього (адвоката ОСОБА_5 ) було призначено судове засідання в Хустському районному суді, тому він через канцелярію Берегівського районного суду подав клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .. Також вказує на те, що із суддею ОСОБА_7 вже тривалий час перебуває у неприязних відносинах, у зв`язку з чим, постановлення суддею оскаржуваного рішення, яким він фактично просить притягнути його до дисциплінарної відповідальності, вважає спробою тиску на нього як захисника при виконанні своїх функціональних обов`язків. Просить окрему ухвалу скасувати.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Постановляючи окрему ухвалу щодо захисника ОСОБА_5 , і при цьому, посилаючись на положення ч. ч. 1, 2 ст. 47, п. 4 ч. 2 ст. 52, ч. 1 ст. 324, п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 42 «Правил адвокатської етики», суд першої інстанції не врахував те, що ні вказаними нормами, ні будь-якими іншими нормами чинного кримінального процесуального закону, не передбачено постановлення судом такого судового рішення як окрема ухвала щодо неналежного виконання захисником (адвокатом) професійних обов`язків.

Відповідно до звукозапису розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , який мав місце 20.02.2018, його розгляд відкладено в зв`язку з неявкою свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших, із застосуванням до окремих свідків приводу, а не у зв`язку з неявкою адвоката. Тому висновок суду першої інстанції у цій частині колегія суддів вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Указане свідчить про те, що судом першої інстанції постановлено судове рішення, яке не передбачене вимогами КПК України, що у свою чергу свідчить про незаконність указаного рішення, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що ухвала постановлена судом всупереч наданих йому повноважень, є такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів також вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи всупереч наданих йому повноважень окрему ухвалу щодо захисника ОСОБА_5 , постановлення якої не передбачено кримінальним процесуальним законом, порушив передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема, верховенство права та законність, зміст яких розкрито в ст. ст. 8, 9 цього Кодексу. Такі порушення вимог КПК України є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів захисника у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, оскаржувана окрема ухвала підлягає скасуванню як незаконна.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 , зокрема, про те, що його неприбуття в судове засідання на 13 год. 30 хв. 20.02.2018 на продовження розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , не може розцінюватися як неналежне виконання ним своїх професійних обов`язків, оскільки суддя, оголошуючи 20.02.2018 перерву в судовому засіданні під час розгляду вказаного кримінального провадження, не погоджував зі стороною захисту час продовження його розгляду, а погодив такий лише зі стороною обвинувачення, і оскільки на 14 год. 20.02.2018 в нього (адвоката ОСОБА_5 ) було призначено судове засідання в Хустському районному суді, тому він через канцелярію Берегівського районного суду подав клопотання про відкладення судового засідання у кримінальному провадження щодо ОСОБА_6 ; що із суддею ОСОБА_7 вже тривалий час перебуває у неприязних відносинах, у зв`язку з чим, постановлення останнім оскаржуваного рішення, яким він фактично просить притягнути його до дисциплінарної відповідальності, вважає спробою тиску на нього як захисника, - апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, визнає такими, що не підлягають оцінці апеляційним судом.

При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги по суті викладених у ній доводів та скасуванню оскаржуваної окремої ухвали, колегія суддів враховує і правовий висновок Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі за заявою заступника Генерального прокурора про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2017 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_11 , відповідно до якого, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 КПК, а право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини першої статті 7 та частини першої статті 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення частини шостої статті 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , задовольнити.

Окрему ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2018 року, якою вирішено повідомити голову кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про неналежне виконання професійних обов`язків захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 303 КПК України, - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: