Справа № 348/515/16-к
Провадження № 11-кп/779/208/2018
Категорія ст. 459 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок» ОСОБА_7 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.05.2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок» про перегляд ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року за нововиявленими обставинами, -

за участю прокурора ОСОБА_8

представника заявника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу суду, заяву ТзОВ «Струмок» про перегляд рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами повернути в суд першої інстанції для розгляду по суті. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що підставою для повернення заяви ТзОВ «Струмок» про перегляд справи за нововиявленими обставинами судом першої інстанції було те, що ТзОВ «Струмок» не був учасником кримінального провадження. Між тим, апелянт вважає такі висновки суду першої інстанції такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки користувачем речового майна, доля якого була вирішена саме за ухвалою апеляційного суду від 17.05.2017 року, а саме конфісковано транспортний засіб, є ТзОВ «Струмок», що, на думку апелянта, свідчить про те, що ТзОВ «Струмок» відноситься до учасників судового провадження. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ТзОВ «Струмок» не був присутнім, оскільки не знав про існування такого звинувачення, і відповідно про те, що його право, як законного користувача, порушено. Апелянт вважає, що відповідно до ст. 64-2 КПК України, ТзОВ «Струмок» є третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт, тому останній має право на подачу заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.05.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ТзОВ «Струмок» про перегляд ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року за нововиявленими обставинами. В якості підстави для відмови в задоволенні заяви, суд послався на те, що ТзОВ «Струмок» не був учасником кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- апелянт просила задовольнити вимоги апеляційної скарги, ухвалу суду скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції;

- прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 2, 8, ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з застосуванням до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, здійснення кримінального провадження з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Основним Законом України, а саме ст. 19 Конституції України, закріплено обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожна особа має право розраховувати на сумлінне ставлення уповноважених осіб до належного виконання покладених на них діючим законодавством обов`язків.

В свою чергу, заявник ТзОВ «Струмок», звертаючись до суду із заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами, розраховував на сумлінне ставлення та належне виконання судом першої інстанції вимог, передбачених ст. 459- 467 КПК України.

Виконання завдань кримінального провадження повинно здійснюватися лише із застосуванням та із дотриманням належної правової процедури. Належна правова процедура це встановлений кримінальним процесуальним законом порядок дій, який забезпечує прийняття законних, обґрунтованих і справедливих рішень.

Між тим, суд першої інстанції знехтував вказаними вимогами закону та постановив ухвалу, яка містить в собі суттєві суперечності в її мотивувальній та резолютивній частинах.

Так, як вбачається з мотивувальної части ухвали, суд першої інстанції дійшов одночасно двох протилежних висновків, а саме: 1) висновку, що ТзОВ «Струмок» не є учасником судового провадження; 2) висновку, який також міститься в резолютивній частині ухвали, що в задоволенні заяви ТзОВ «Струмок» слід відмовити (а.п. 65).

Між тим, діючим законодавством передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України, тобто заява повертається, якщо її подала особа, яка не має права на її подання.

В той час як у разі, коли судом першої інстанції під час судового засідання буде встановлено, що нововиявлені обставини не підтвердились або не справили істотного впливу на законність та обґрунтованість судового рішення, що переглядалося, а також якщо сплинули строки перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, передбачені ст. 463 КПК, та не подавалося клопотань про поновлення цих строків, які б були задоволені, суд, відповідно до вимог ст. 467 КПК України, приймає рішення про залишення поданої заяви без задоволення.

На думку колегії суддів, прийняте судом першої інстанції рішення є таким, що суперечить вимогам ст.ст. 464, 467 КПК України, та є таким, що прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Метою кримінального процесу є встановлення об`єктивної істини по справі і прийняття на підставі цього законного, справедливого рішення. Передумовою встановлення істини є всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи.

Однією з умов прийняття законного та обґрунтованого судового рішення є неухильне дотримання судом встановлених законом вимог до його форми й змісту.

Недотримання судом загальних засад кримінального провадження, може призвести до порушення права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 16.12.99 у справі «Т. проти Великої Британії»).

З апеляційної скарги вбачається, що користувачем майна, яке визнане речовим доказом у справі за обвинуваченням ОСОБА_9 , є ТзОВ «Струмок». Апелянтом зазначено, що подальша доля речових доказів по справі щодо ОСОБА_9 , була вирішена ухвалою апеляційного суду від 17.05.2017 року, а саме - конфісковано транспортний засіб, тобто фактично прийняті судові рішення по справі за обвинуваченням ОСОБА_9 безпосередньо зачіпають права й інтереси ТзОВ «Струмок».

Статтею 24 КПК України встановлено принцип забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, не тільки учасникам судового провадження, а й особі, незалежно від того чи брала така особа участь в судовому розгляді в разі порушення цим судовим рішенням її прав, свобод чи інтересів.

Стаття 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ч. 3 ст. 8 Конституції України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Також, в практиці Європейського суду з прав людини щодо питання права на суд, на доступ до нього, чітко визначився підхід, згідно з яким, особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава не повинна вводити правові або чинити нелегітимні перешкоди для здійснення цього права.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Системний аналіз зазначених вище норм, на думку колегії суддів свідчить про те, що ТзОВ «Струмок» має право на звернення до суду за захистом своїх прав, за правилами та в строк, який чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Дотримання вказаних засад є гарантією реалізації права на доступу до правосуддя, а їх нехтування є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної заяви згідно вимог ст. 463 КПК України є прерогативою місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України не входить до повноважень суду апеляційної інстанції, колегія суддів, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме вимог ч. 1 ст. 7 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду слід належним чином перевірити викладені заявником обставини, та в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 459-467 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.05.2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок» про перегляд ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року за нововиявленими обставинами, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_3