Справа № 333/5144/14-к Провадження №1-в/333/2/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

представника

органу пробації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання начальника Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_6 (на теперішній час Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації») про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2013 р. за ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
25.06.2018 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищезазначене клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Вирок відносно засудженого надійшов на виконання 22.04.2013 року. 29.04.2013 року ОСОБА_8 був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного покарання, з обов`язками, покладеними на нього судом, з вимогами ч.3 ст.164 Кримінально-виконавчого кодексу України. Засуджений був попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування призначеного покарання, за скоєння кримінальних та адміністративних правопорушень у період іспитового строку. У період з 07.05.2013 року по 17.02.2014 року ОСОБА_8 до підрозділу КВІ з`являвся своєчасно, обов`язки, покладені на нього судом не порушував. З 17.02.2014 року ОСОБА_8 не з`являється до підрозділу КВІ, чим порушує обов`язок, встановлений судом згідно п.4 ч.І ст.76 КК України. Засудженому неодноразово направлялись виклики про необхідність явки до КВІ, за якими він не з`явився.
Згідно п.п.5.1. Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, звільнених від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до інспекції; не порушувати громадського порядку. У разі неприбуття за викликом до інспекції без поважних причин до засудженої особи може бути застосовано привід, який здійснюється відповідними органами внутрішніх справ.
На підставі цього, 17.03.2014 року на ім`я начальника Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області направлені подання про здійснення приводу засудженого до підрозділу КВІ, однак зазначені подання не виконані. В подальшому на адресу Комунарського РВ ЗМУ -ГУМВС України в Запорізькій області неодноразово направлялись подання про здійснення приводу засудженого. Від СДІМ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області жодного матеріалу до кримінально - виконавчої інспекції не надходило.
Згідно пояснення батька, який з`явився до інспекції 19.05.2014 стало відомо, що його син з лютого 2014 року за адресою не проживає, де він може знаходитись йому не відомо.
Згідно п.6.1. розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, невідоме, підрозділ інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку, проводить початкові розшукові дії. Так, для встановлення місця знаходження гр-на ОСОБА_8 були проведені наступні початкові розшукові заходи: були направлені запити до: УІТ ГУМВС України у Запорізькій області, ОАДБ, ВРАЦС, обласної психіатричної лікарні, обласного шкірно-венерологічного диспансеру, обласного наркологічного диспансеру, обласного протитуберкульозного диспансеру, Запорізького СІЗО, Вільнянського СІЗО, спецприймальника - розподільника, бюро судово- медичної експертизи, обласної клінічної лікарні, міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя, міської лікарні № 7. Вжитими заходами місце знаходження засудженого не встановлено.
19.06.2014року, згідно вимог п.6.5. розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області направлені подання, копія вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом для здійснення подальшого розшуку засудженого.
Одночасно з цим, згідно з вимогами ст.166 Кримінально-виконавчого Кодексу України кримінально-виконавча інспекція зобов`язана внести до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
На підставі вищевикладеного заявник просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 15.03.2013 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України до 4-х (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, з направленням його для відбування покарання в місця позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримав дане клопотання, просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

Засуджений заперечував відносно задоволення даного клопотання та просив не направляти його для відбування покарання. Додатково пояснив, що він одного разу не з`явився на реєстрацію до органу пробації, потім злякавшись, що буде направлений в місця позбавлення волі виїхав до Києва та Київської області в пошуках заробітку не повідомивши орган пробації. Більше на реєстрацію в орган пробації він не з`являвся, до міста Запоріжжя повернувся 10 днів назад. За весь цей час він не вчиняв адміністративних та кримінальних правопорушень.

Заслухав думку учасників процесу, дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2013 р. ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, останньому призначене покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування даного покарання з умовою, що він на протязі трьох років не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом наступні обов`язки: протязі трьох років, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Даний вирок відносно засудженої надійшов на виконання до підрозділу кримінально - виконавчої інспекції 22.04.2013 року.

29.04.2013 року гр. ОСОБА_4 був ознайомлений з умовами та порядком відбування призначеного покарання, з обов`язками, покладеними на нього судом. Згідно довідок від 02.12.2013, 08.01.2014, 03.02.2014 р. ОСОБА_4 було попереджено про наслідки невиконання умов вироку суду, а саме: направлення матеріалі до суду для вирішення питання про скасування від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі

У період з 07.05.2013 року по 17.02.2014 року ОСОБА_8 до підрозділу КВІ з`являвся своєчасно, обов`язки, покладені на нього судом не порушував.

З 17.02.2014 року ОСОБА_8 , належним чином повідомлений про необхідність явки до органу пробації не з`являвся на реєстрацію, причини неявки не повідомляв. Враховуючи вищезазначене 19.06.2014 року інспекцією були розпочаті початкові розшукові заходи. Вжитими заходами місце знаходження ОСОБА_4 не встановлено, в зв`язку з чим органом пробації подано до суду дане подання.

Засуджений ОСОБА_4 в судові засідання не з`являвся, вимоги суду про виклик до суду ігнорував, в зв`язку з чим судом були винесені ухвали про привід засудженого ОСОБА_4 , які не виконані, в зв`язку з тим, що останній за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 р. засуджений ОСОБА_4 оголошений у розшук.

18.08.2018 р. засуджений ОСОБА_4 доставлений до суду.

Засудженим ОСОБА_4 не надано суду жодного доказу на підтвердження поважності причин неявки останнім до Кримінально-виконавчої інспекції (органу пробації) у встановлені дні для реєстрації з 17.02.2014 р.

Згідно ч. 1,2 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Положеннями ч. 4 ст. 166Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Пунктом 8 ч.1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 559 КПК України, маєправо вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Також, як передбачено ст. 537, 539 КПК України, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеним вироком суду у відповідності зі ст. 75 і ст. 76 КК України, здійснюється судом за місцем проживання засудженого на підставі подання органу виконання покарання за наявності підстав, передбачених ст. 78 КК України.

За змістом ст.78 КК України, підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання є не виконання ним покладених судом обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, які спричинили притягнення до відповідальності і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно п. 5.3 розділу 4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі і здійснення контролю за особами, засудженими до таких покарань, затвердженої Наказом Держдепартаменту України по питанням виконання покарань і МВС України від 19.12.2003 року №270/1560, якщо засуджена особа не виконує покладені на нього судом обов`язків після зауваження у вигляді письмового попередження, а також, якщо особа два і більше рази не з`являється для реєстрації до інспекції без поважних причин, інспекція направляє до суду подання про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направленням засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

П 5.4 цієї Інструкції передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів (частина 3 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що достатні підстави для скасування звільнення від покарання з іспитовим строком, оскільки засудженим ОСОБА_4 не виконуються обов`язки, покладені вищезазначеним вироком суду, тому дане клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника органу пробації задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2013 року.

Направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2013 року, в місця позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До вступу ухвали суду в законну силу обрати міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з утриманням у слідчому ізолятору №10 м. Запоріжжя.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту взяття засуджену ОСОБА_4 під варту з 18 серпня 2018 року з 13-30 год.
Виконання ухвали доручити працівникам Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області та начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.
На ухвалу суду прокурор, засуджений можуть подати апеляцію в апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя на протязі семи діб з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1