Номер провадження: 11-кп/785/449/18
Номер справи місцевого суду: 493/1098/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_9 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 21.07.2017 року у кримінальному провадженні №0000446, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого головним спеціалістом відділу грошових виплат компенсації управління соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області, одруженого, маючого на утриманні 4 малолітніх дітей, раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 1700 гривень.

Вироком суду вирішені питання щодо речових доказів та процесуальних витрат,

встановив:

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він в травні 2016 року, більш точна дата слідством не встановлена, маючи умисел на вирощування рослин снотворного маку для особистих цілей, які проросли самостійно на присадибній ділянці його домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_1 , - незаконно вирощував 129 рослин маку, шляхом видалення поряд пророслого бур`яну. Згідно висновку експерта судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №676 від 04.07.2016 року, - є рослинами виду мак снотворний, віднесені до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Не погоджуючись з вказаним вироком, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення та закрити кримінальне провадження, відповідно до вимог ст. ст. 284, 417 КПК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Обвинувачений вказує, що суд дійшов висновку про доведеність його вини на підставі недопустимих доказів, які були отримані органом досудового розслідування з істотними порушеннями вимог КПК України. Також обвинувачений вважає, що суд надав невірну оцінку показанням свідків, оскільки з їх змісту не вбачається вчинення ОСОБА_9 будь-якого кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача; думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржуваний вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального, кримінального процесуального закону та Конвенції.

Колегія суддів вважає, що висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені повно, всебічно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, судом першої інстанції досліджено всі обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що його вина в скоєнні кримінального правопорушення недоведена, є безпідставним, та таким, що не ґрунтується на матеріалах справи.
Вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, підтверджується долученими до матеріалів кримінального провадження доказами, повно, всебічно та об`єктивно дослідженими судом першої інстанції з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлені об`єктивні дані, які ставили би під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, та підтверджують, що ОСОБА_9 вчинив незаконне вирощування снотворного маку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на доказах, які є неналежними та недопустимими, а висновки суду першої інстанції про його винуватість не відповідають фактичним обставинам справи, в суді апеляційної інстанції ні захисником, ні обвинуваченим не підтверджені і не конкретизовані.

Також, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд першої інстанції однобічно дослідив показання свідків.

Мотивуючи висновки про винність ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, суд обґрунтовано послався на показання свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яким в установленому законом порядку були роз`яснені їх права та обов`язки, вони були попереджені про передбачену КК України кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показань, а тому підстав не довіряти таким показанням у колегії суддів не виникає, як і не виникає думки, що вони мають підстави оговорювати обвинуваченого.

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 зазначили, що саме чоловіка, ОСОБА_9 , бачили на городі, як він порався біля маку (а. с. 209-210, т. 1; а. с. 210-211, т. 1, аудіо запис від 23.02.2017 року) .

Крім цього, дружина обвинуваченого ОСОБА_16 , допитана в суді першої інстанції в якості свідка, зазначила, що вона на городі обробляла полуницю, картоплю, цибулю, а обвинувачений ОСОБА_9 косив траву на тій ділянці, де ріс мак, що суперечить його показам щодо того, що цією ділянкою городу він не займався (а. с. 215, т. 1, аудіо запис від 18.04.2017 року).

Повторно допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_13 (а. с. 221-223, т. 1, аудіо запис від 05.07.2017 року) зазначив, що саме ОСОБА_9 бачив на городі як він порався в тій частині земельної ділянки де ріс мак.

Крім цього, під час обшуку домогосподарства обвинуваченого, ОСОБА_17 не заперечував, що в нього на городі росте мак, який він використовує на свято ОСОБА_18 .

З відеозапису обшуку, дослідженого в судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням обвинуваченого, видно, що мак росте купно, частина ділянки, де росте мак, чиста від бур`янів, частина маку висохла та похилена до землі, але не вирвана з корінням, самі стеблі маку високі, широкі, що теж підтвердили в суді свідки, які були присутні в якості понятих під час проведення обшуку в домогосподарстві ОСОБА_9 , а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а. с. 209-210, т. 1; а. с. 211, т. 1, аудіо запис від 23.02.2017 року). ОСОБА_19 під час вказаної процесуальної дії пояснював, що це його мак, а оскільки у нього багатодітна сім`я, насіння маку йому потрібне в господарстві, зокрема для святкування свята Маковія.

Зазначені особливості маку, який виявлено та вилучено під час обшуку домогосподарства ОСОБА_9 , свідчить саме про вирощування маку, так як вказана рослина після появи сходів легко пригнічується бур`янами і дуже повільно зростає, тому основною вимогою при вирощуванні маку виступає чистота поля від бур`янів. Культура «мак», внаслідок повільного початкового росту, дуже сильно заростає бур`янами, тому для того щоб досягти такої висоти та ширини стебел рослини мак, як ті, що росли на території домогосподарства ОСОБА_9 , необхідний ретельний догляд за його посівами, а також його прорідження.

Крім цього, і під час обшуку, і під час допиту в суді першої інстанції в якості обвинуваченого, ОСОБА_9 проявляв неабияку обізнаність щодо рослини мак, а саме: яке насіння маку за розміром, міцністю, яка погода сприятлива для посіву та росту насіння маку, на яку глибину висівати насіння.

Крім того, вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, дослідженими судом, які повністю узгоджуються з вищезазначеними доказами в їх сукупності, та, яким була надана належна оцінка, що знайшло своє відображення у вироку, а саме:

- протоколом обшуку від 23 червня 2016 року (а. с. 127-130, т. 1) та відеозаписом до нього;

- речовими доказами (а. с. 132, т. 1);

- протоколом від 23 червня 2016 року про відібрання зразків для експертизи (а. с. 133, т. 1);

- висновком експерта № 676 від 4 липня 2016 року (а. с. 137-140, т. 1), згідно якого вбачається, що надані на експертизу десять рослин, які були вилучені з домогосподарства ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_1 , є рослинами виду мак снотворний, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей;

- постановою слідчого про призначення експертизи (а. с. 134, т. 1);

- постановою про приєднання предметів до справи як речових доказів від 23 червня 2016 року (а. с. 128, т. 1).

Доводи обвинуваченого щодо недопустимості в якості доказу протоколу відібрання зразків для проведення експертизи від 23.06.2016 року, так як він складений з порушеннями та не відповідає дійсності, є необґрунтованими та такими, що суперечать іншим доказам, дослідженим по справі, а також матеріалам справи.

Так, допитаний в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_14 , повідомив, що він був присутнім при відібранні слідчим зразків для експертизи, що при ньому брали рослини з мішків та клали в коробку. Ознайомившись з протоколом отримання зразків для експертизи від 23.06.2016 року, підтвердив, що на вказаному протоколі його підпис. Та наголосив, що він не міг підписати протокол, якби там були неправдиві відомості (а. с. 212, т. 1, аудіо запис від 21.03.2017 року).

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_15 повідомила, що влітку, приблизно після обіду, можливо в кінці робочого дня, в кабінеті слідчого була присутня при відібранні зразків рослин для експертизи, а саме в її присутності з білих мішків, кількістю 4-5, брали по 2 рослини та клали в коробку (а. с. 213, т. 1, аудіо запис від 21.03.2017 року).

Таким чином, враховуючи, що минув значний проміжок часу, а також уточнення свідка ОСОБА_14 про те, що в протоколі все відображено вірно, колегія суду приходить до висновку, що показання свідка ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_15 відповідають один одному та протоколу відібрання зразків для експертизи від 23.06.2016 року, а відібрання зразків для експертизи проводилось відповідно до закону (а. с. 212, т. 1; а. с. 213, т. 1, аудіо запис від 21.03.2017 року).

Також, доводи обвинуваченого про визнання висновку експерта №676 від 04.07.2016 року неналежним та недопустимим доказом є необґрунтованими.

Так, хоча у висновку експерта №676 від 04 липня 2016 року (а. с. 137-140, т. 1) і зазначено невірно ім`я, по-батькові обвинуваченого, що також невірно вказано і в постанові слідчого про призначення експертизи (а. с. 134, т. 1), але інші дані відповідають дійсності: обставини, виявлення та вилучення рослин маку на території домогосподарства ОСОБА_9 , кількість наданих на експертизу зразків, пакування рослин і т.д., що свідчить про належність вказаних рослин саме до тих, які були вилучені в ході обшуку домогосподарства ОСОБА_9 .

Крім цього, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо визнання неналежним та недопустимим доказом протоколу обшуку домогосподарства ОСОБА_9 від 23.06.2016 року є необґрунтованими, так як під час обшуку працівниками поліції ОСОБА_9 було зачитано ухвалу слідчого судді, вручено її копію. Також, згідно відеозапису обшуку домогосподарства ОСОБА_9 , обвинувачений повідомив, що претензій до працівників поліції щодо проведення обшуку в його домогосподарстві не має, та зазначив, що обшук проведено законно.

Отже, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні незаконного вирощування снотворного маку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, підтверджується доказами, які досліджені судом першої інстанції всебічно, повно й неупереджено. Суд першої інстанції оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів підтверджує вину ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

За наведених обставин у апеляційного суду відсутні підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 є способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Перевіркою матеріалів справи встановлено достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України. Тому доводи обвинуваченого щодо недоведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення спростовуються встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, визнаними судом доведеними, а висновок суду першої інстанції ґрунтується на досліджених у ході судового розгляду показаннях свідків, ряду письмових доказів, яким судом була надана оцінка з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, згідно вимог ст. ст. 94, 374 КПК України.

Колегією суддів апеляційного суду істотних порушень вимог КПК України, які були би підставою для зміни чи скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено.

Доказів, які би спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційному суду захисиком та обвинуваченим не надано.

Обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Усі заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами.

Призначене покарання судом першої інстанції, на думку апеляційного суду, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Зокрема, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції згідно з вимогами ст. 65 КК України врахував особистість обвинуваченого і суспільну небезпеку скоєного, що раніше до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 не притягувався, не знаходиться на обліку у психіатра та нарколога (а. с. 159, т. 1), позитивні характеристики з місця роботи та проживання (а. с. 156, 157, т. 1), знаходження на утриманні чотирьох малолітніх дітей (а. с. 161-164, т. 1), що суд першої інстанції визнав, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує його відповідальність, думку прокурора відносно покарання.

Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують вину обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.

Відповідно до практики призначення судами кримінальних покарань, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, внаслідок чого вірно призначив йому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 310 КК України, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 1700 гривень.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає в діях суду першої інстанції жодних порушень кримінального та кримінального процесуального закону, які могли би бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного вироку.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В ході апеляційного розгляду ні захисником обвинуваченого, ні самим обвинуваченим будь-яких клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, а також дослідження будь-яких доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, в суді апеляційної інстанції не заявлено.

Усі клопотання сторони захисту судом першої інстанції були розглянуті, усі заперечення обвинувачення судом першої інстанції теж дослідженні та вмотивовані під час ухвалення вироку.

Інших доводів апеляційному суду надано не було.

За таких обставин, істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для зміни чи скасування ухваленого щодо обвинуваченого судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо необхідності скасування вироку та ухвалення виправдувального вироку відносно ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження доказами і не надано інших доказів, які б не були предметом дослідження районним судом, а тому колегія суддів вважає необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Балтського районного суду Одеської області від 21 липня 2017 року щодо ОСОБА_9 , засудженого за ч. 1 ст. 310 КК України, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4