Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
24 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з ДУ Полицька виправна колонія № 76 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 серпня 2017 року за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_5 , представника ДУ Полицька ВК № 76 ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Володимирецького районного суду від 31 серпня 2017 року ОСОБА_5 , засудженому вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2013 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання вісім років позбавлення волі, відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу і задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи тим, що повністю визнає свою вину, являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відсутність доган та стягнень за час відбуття покарання, на його думку, свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, доводи представника ДУ Полицька ВК № 76 та прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано лише після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.
Згідно положень ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою ( стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а й за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ Полицька виправна колонія № 76 за вчинення умисного вбивства своєї дружини, якому передувало і умисне заподіяння їй тяжкого тілесного ушкодження ножем, на момент прийняття процесуального рішення судом першої інстанції фактично відбув три чверті строку покарання, призначеного судом ( формальна дата настання УДЗ згідно ст. 81 КПК України 09.08.2017 року), кінцевий строк відбуття покарання закінчується 09 серпня 2019 року.
З характеризуючих даних засудженого ОСОБА_5 слідує, що останній за час відбуття покарання дійсно не має, як заохочень, так і доган та стягнень, однак допускав випадки, як порушення режиму утримання, так і не виконання передбачених законодавством вимог персоналу установи, що негативно впливає на поведінку інших засуджених, з приводу чого з ним проводилася виховна і профілактична робота, не залучається до виконання робіт із благоустрою установи, оскільки не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, що знайшло підтвердження з боку представника ДУ Полицька ВК № 76 в суді першої та апеляційної інстанції.
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, підстав для скасування якого не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 серпня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3