АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №628/498/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/2150/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України
26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15.03.2017р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мелітопіль, Запорізької області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

- 01.04.2015р. Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі.

В силу ст.71 ч.1 КК України, до призначеного покарання частково приєднане не відбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайсуду Харківської області від 01.04.2015р. та остаточно призначено 3(три) роки 7(сім) місяців позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена у передбаченому порядку.

Вироком суду встановлено, що 08.12.2016р. близько 23год. 20хв. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не слідкує, через огорожу проник на територію вказаного домоволодіння, де відкривши засув до приміщення кролятника таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_8 , кролицю породи «Гігант», темно-сірого окрасу, вагою 6,5кг., вартістю 420грн. Заволодівши викраденим обвинувачений з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму

Обвинувачений у поданій апеляції просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого, вважаючи покарання таким що є занадто суровим тому просить вирок суду змінити, пом`якшивши йому призначене покарання і застосувати до нього положення ст.75 КК України. Крім того, просить застосувати до нього п.«в» чи п.«є» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році»
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію прокурора, який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга як і клопотання про застосування амністії не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

З вироку суду (т.1 а.с.28-29) вбачається, що фактичні обставини встановлені в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення то колегія суддів вважає, що ці його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.
Звідси, колегія суддів перевіряючи вирок суду лише в частині призначення покарання виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризуються формально, раніше судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, за відсутністю обставин, які б обтяжували покарання.

На підставі раніше наведеного, суд першої інстанції, врахувавши, що обвинувачений раніше був засуджений, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вказане кримінальне правопорушення скоїв в період не відбутого покарання за попереднім вироком суду, тобто не став на шлях виправлення, не зробив для себе належних висновків та продовжив злочинну діяльність.призначив обвинуваченому покарання в мінімальних розмірах, установлених в санкції ч.3 ст.185 КК України, яке колегія суддів вважає справедливим.

Правові наслідки вчинення нового злочину особою звільненою від відбування покарання з випробуванням встановлені ст.78 КК України яка встановлює, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання і в цьому випадку йому призначається покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 КК України.
Отже, врахувавши, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин в період іспитового строку, суд першої інстанції правильно застосував положення ч.1 ст.71 КК України визначаючи остаточне покарання і не допустив порушення процесуального законодавства.

Звідси, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню оскільки є безпідставною.

Згідно п.«в» п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; і які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Як випливає з матеріалів кримінального провадження та вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні умисного тяжкого злочину, на який не розповсюджується положення ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році» виходячи зі змісту наведеної норми.

Крім того, як свідчать матеріали кримінального провадження ОСОБА_7 є особою яка звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинила умисний тяжкий злочин, а ця обставина відповідно до п.«в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не дозволяє застосувати до нього амністію.

На підставі наведеного аналізу, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 не є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році».

Разом з цим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 час його попереднього ув`язнення з 15.03.2017р. по 20.06.2017р. включно, до набрання чинності Закону України від 18.05.2017р. №2046-VIII, яким внесено зміни до вказаної норми, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, оскільки колегією суддів не встановлені підстави для скасування чи зміни судового рішення то вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області слід залишити без змін, а апеляцію визнати безпідставною.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15.03.2017р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 15.03.2017р. по 20.06.2017р зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. по 26.10 2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді