Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3679/17
н/п 1-кп/490/634/2017
ВИРОК
Іменем України
18 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 00001234, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
20 березня 2017 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів з метою крадіжки перелізши через огорожу та проник на огороджену територію, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_5 , звідки таємно викрав майно останнього на загальну суму 1 929 грн., а саме: металеву тачку вартістю 915 грн.; металевий кований світильник вартістю 470 грн.; 2 металеві кришки вартістю 62 грн. кожна; металеву трубу вартістю 70 грн. та металевий лом вартістю 350 грн., з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю, повідомивши, що дійсно 20 березня 2017 року, близько 22 год., він зайшов до свого знайомого, який працює охоронцем на конюшні, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , в якого того дня був день народження. Знаходячись у сторожці конюшні він вжив алкогольні напої і став йти додому, але перед тим, вирішив проникнути на територію підприємства, що торгує деревиною та розташоване суміжно з конюшнею, має з нею спільну огорожу і відділено від конюшні бар`єром з металевих труб, щоб викрасти якийсь метал. Проникнувши на вказану територію він викрав звідти тачку, металевий лом, металеві кришки, металевий квадратний чотирьохкутник, металевий світильник. Пізніше, коли потерпілий встановив, хто вчинив крадіжку, він повернув йому лом та тачку, що були в нього. Інше він здав до пункту прийому металобрухту. У вчиненому щиро кається.
Крім власних показань, вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується й іншими дослідженими у суді та наведеними нижче доказами.
Так, допитаний судом потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що в нього на роботі почав пропадати метал, і він став підозрювати компанію, до якої входить обвинувачений. Якось він, в черговий раз прийшовши на роботу, звернув увагу, що пропала тачка, лом та інший метал. Підійшовши до пункту прийому металобрухту, що знаходиться через дорогу від його роботи, там він побачив свою тачку. Оскільки йому не сказали, хто її привіз, він викликав поліцію, яка з`ясувала, що це зробив обвинувачений. Після цього викрадене майно йому було повернуто.
Зі змісту протоколу від 24.04.207 слідчого експерименту з обвинуваченим і фототаблиці до нього слідує, що, крім безперешкодного потрапляння ним територію, де здійснює свою діяльність потерпілий, з метою викрадення тачки ОСОБА_4 , перелізши через шиферний паркан, проник на огороджену ділянку цієї території і саме звідти таємно викрав тачку.
Наведені вище докази у сукупності з показаннями обвинуваченого не залишають сумнівів у доведеності його вини у вчиненні злочину за обставин, наведених на початку мотивувальної частини вироку.
За таких обставин дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка - таємне викрадення чужого майна, поєднана із проникненням до сховища.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, його особу, а саме те, що він має певне місце проживання, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений злочин покарання у виді позбавленняволі строком на три роки, яке таким, що відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи, що ОСОБА_4 є раніше не судимим, має певне місце проживання, щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування цього покарання з випробуванням строком на два роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме металеву тачку, металевий світильник, дві металеві кришки від бочок, металеву трубу та металевий лом, що є власністю потерпілого ОСОБА_6 та віддані йому на зберігання до рішення суду, слід вважати повернутими за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому за цей злочин покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом двох років від дня проголошення цього вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме металеву тачку, металевий світильник, дві металеві кришки від бочок, металеву трубу та металевий лом, що є власністю потерпілого ОСОБА_6 та віддані йому на зберігання до рішення суду - вважати повернутими за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: