6 березня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заставодавця ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , про звернення застави в дохід держави, внесеної ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2017 за ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
До суду за погодженням з прокурором звернувся старший слідчий слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 з клопотанням про звернення застави в дохід держави, мотивуючи свої вимоги наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Державним комітетом України по водному господарству 01.04.2010 укладено контракт № 208 із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого останній здійснює керівництво Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів.
Наказом голови Агентства водних ресурсів України № 72-ос від 27.03.2017 строк дії контракту продовжено до 28.03.2018.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 , п. 1 примітки до ст. 364 КК України, п. 2 примітки до ст. 368 КК України, ОСОБА_7 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Згідно з п. 2.7 Контракту № 208 від 01.04.2010 ОСОБА_7 , як керівник, має право діяти від імені організації, представляти її у всіх державних органах, в установах, організаціях, на підприємствах як в Україні, так і за її мажами, а також у відносинах з фізичними особами.
Згідно з наказом № 21 від 04.01.2010 «Про розподіл функціональних повноважень між керівником управління та його заступником» ОСОБА_7 здійснює контроль за веденням робіт, що здійснюються іншими організаціями на водогосподарських об`єктах загальнодержавного значення, та контроль за виконанням функцій замовника з проектування та будівництва природоохоронних об`єктів і заходів на водних об`єктах.
У вересні 2017 р., більш точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від ТОВ «Інститут регіонального екологічного розвитку».
Так, у вересні 2017 р., у денний час, більш точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, директор ТОВ «Інститут регіонального екологічного дослідження» ОСОБА_8 зателефонував заступнику начальника Запорізького РУВР ОСОБА_9 та повідомив про намір укласти договір із надання послуг щодо «Розрахунку-обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки». ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з начальником Запорізького РУВР ОСОБА_7 , з метою одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, повідомила ОСОБА_8 , що за позитивне погодження «Розрахунку-обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки» необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 15 000 гривень, на що ОСОБА_8 погодився.
Після цього, 17.10.2017 ТОВ «Інститут регіонального екологічного дослідження» звернулося до Запорізького РУВР з «Розрахунком обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки».
25.10.2017 приблизно о 12:20 годині, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому на другому поверсі будинку по проспекту Соборному, 105, у м. Запоріжжі, ОСОБА_9 діючи умисно, за попередньою змовою з начальником Запорізького РУВР ОСОБА_7 , з метою одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, отримала від начальника відділу екологічного проектування ТОВ «Інститут регіонального екологічного розвитку» ОСОБА_10 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень за позитивне погодження Запорізьким РУВР в інтересах ТОВ «Інститут регіонального екологічного розвитку» «Розрахунку обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки».
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, за попередньою змовою зі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , приблизно о 14:25 годині, перебуваючи у службовому кабінеті начальника Запорізького РУВР, розташованому на другому поверсі будинку по проспекту Соборному, 105, у м. Запоріжжі, отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 7 500 гривень, що є частиною отриманої від ТОВ «Інститут регіонального екологічного розвитку» неправомірної вигоди, за позитивне погодження Запорізьким РУВР «Розрахунку обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки».
Таким чином, начальник Запорізького РУВР ОСОБА_7 за попередньою змовою з заступником начальника Запорізького РУВР ОСОБА_9 , одержав неправомірну вигоду у розмірі 15 000 гривень.
26.10.2017 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2017 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 днів та встановлено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 128 000 гривень. Після внесення застави і звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
01.11.2017 підозрюваного ОСОБА_7 звільнено з-під варти на підставі внесеної застави у розмірі 128 000 гривень.
У ході досудового розслідування слідчим повісткою про виклик було здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 до слідчого відділу прокуратури Запорізької області на 08.12.2017 для вручення останньому клопотання про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження, але у визначений час ОСОБА_7 не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.
11.12.2017 слідчим здійснено телефонний дзвоник на № НОМЕР_1 , який належить дружині підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , оскільки телефон самого підозрюваного ОСОБА_7 вимкнутий. У ході телефонної розмови із ОСОБА_6 , остання відмовилась повідомляти слідчому про причини неявки ОСОБА_7 до слідчого відділу прокуратури Запорізької області 08.12.2017, також відмовилась повідомляти теперішнє місцезнаходження ОСОБА_7 та засоби його зв`язку.
У ході подальшого досудового розслідування слідчим повісткою про виклик було здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 до слідчого відділу прокуратури Запорізької області на 13.12.2017 для вручення останньому клопотання про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження, але у визначений час ОСОБА_7 не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.
Враховуючи, що на теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 невідоме, підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та порушив покладені на нього судом обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першою вимогою, в органа досудового розслідування наявні підстави звернути заставу в дохід держави.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник заставодавця ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував у зв`язку із його необґрунтованістю, а також тим, що слідчий не мав права звертатися до суду із даним клопотанням відповідно до вимог КПК України. Крім того, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу сплинув, отже, застава припинила свою дію.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши доводи прокурора та представника заставодавця, слідчий суддя дійшов такого висновку.
26.10.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.
01.11.2017 підозрюваного ОСОБА_7 звільнено з-під варти на підставі внесеної застави у розмірі 128 000 грн.
Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 від 14.12.2017 р. підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.
19.12.2017 орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2017 дозволено затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним повідомленим, не з`явився за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 не виконує обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, що були покладені на нього ухвалою слідчого судді від 31.10.2017, а саме без поважних причин не з`явився на виклики слідчого, не повідомив про причини своєї неявки, внаслідок чого був оголошений у розшук, що відповідно до положень ч. 8 ст. 182 КПК України є підставою для звернення застави в дохід держави.
При цьому, слідчий суддя вважає непереконливими доводи представника заставодавця про неможливість звернення застави в дохід держави через закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу.
Виходячи з положень статті 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В даному випадку ухвала слідчого судді від 31 жовтня 2017 р. в частині застосування альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді застави не встановлювала строк дії застави, тобто свою дію на цей час не припинила. Інші обставини, визначені статтею 203 КПК України відсутні.
Разом із тим, відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України, питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий не мав законних підстав звертатися до слідчого судді із даним клопотанням.
Тому, дане клопотання підлягає залишенню без задоволення, із роз`ясненням права прокурору внести дане клопотання слідчому судді в порядку ч. 9 ст. 182 КПК України.
Керуючись статтями 182, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 6 березня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошений 12 березня 2018 р. о 08:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1