ПОСТАНОВА 07 грудня 2017 року м. Київ Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 , ВСТАНОВИВ: У касаційній скарзі потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник потерпілої ОСОБА_4 просять перевірити вказане судове рішення у касаційному порядку. Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки відповідно до ст. 387 ч. 2 КПК України 1960 року її зміст не відповідає вимогам, зазначеним у ст. 350 КПК України 1960 року, зокрема: в касаційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність судового рішення згідно з вимогами ст. 398 ч. 1 КПК України 1960 року і доводи на обґрунтування цього. Так, відповідно до ст. 398 ч. 1 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни судового рішення касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 КПК України 1960 року). Однобічність і неповнота досудового та судового слідства відповідно до зазначеної статті не можуть бути предметом розгляду касаційної інстанції. Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особи, які подають касаційну скаргу, мають вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на їх думку, допущені судом апеляційної інстанції при винесенні судового рішення, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року у касаційній скарзі повинно бути зазначено прохання особи, яка її подає. Це прохання повинно відповідати повноваженням касаційного суду, встановленим ст. 396 КПК України 1960 року. Так, згідно з ч. 1 ст. 396 КПК України 1960 року у результаті касаційного розгляду скарги суд може прийняти одне з таких рішень: залишити вирок та ухвалу без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судові рішення і направити справу на нове розслідування, новий судовий чи апеляційний розгляд, або закрити справу; змінити вирок та ухвалу. Як вбачається з касаційної скарги вказаних вимог Закону не виконано. Згідно зі ст. 388 ч. 2 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст.ст. 350, 398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. За таких обставин, у витребуванні кримінальної справи необхідно відмовити. Відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, передбаченого ст. 386 ч. 2 КПК України 1960 року, або протягом місяця з дня отримання даної постанови. Враховуючи викладене та керуючись ст. 388 КПК 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суддя ПОСТАНОВИВ: Відмовити потерпілим ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представнику потерпілої ОСОБА_4 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_5 для перевірки в касаційному порядку. Постанова оскарженню не підлягає. Суддя ОСОБА_1