Справа № 626/4/18
Провадження № 1-кп/626/48/2018
УХВАЛА
14 лютого 2018 року Красноградський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краснограда кримінальне провадження № 626/4/18 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красноградського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання прокурор заявила клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначила, щопід час досудового розслідування встановлено, щоОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знов скоїв корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

09.10.2017 близько 13:30 год., проходячи поблизу магазину «Домік», що розташований за адресою: Харківська область, м. Красноград, вул. Короленка, 51, помітив біля даного магазину велосипед ТМ «Україна», що належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку велосипеду ТМ «Україна», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5080 від 16.11.2017 складає 75 грн.

Після чого з викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, а саме покотив викрадений велосипед ТМ «Україна» до себе додому, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Прокурор вважає, що вина ОСОБА_3 повністю підтверджується доказами зібраними в кримінальному провадженні, а саме: показами потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , протоколом пред`явлення осіб для впізнання свідку ОСОБА_6 від 10.10.2017, висновком товарознавчої експертизи від 16.11.2017 №5080, протоколом огляду предмету від 21.06.2015, протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2017, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.10.2017.

На даний час обвинувачений ОСОБА_3 відбуває покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці у державній установі "Диканівська виправна колонія №12", проте строк відбування покарання спливає у березні.?

Враховуючи вищевикладене у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що після звільнення з місця відбування покарання у вигляді арешту обвинувачений ОСОБА_3 може:

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України), так як обвинувачений неодноразово засуджений, в тому числі за вчинення корисливих правопорушень. Постійного місця роботи не має, постійного джерела доходу для існування також не має, що змушує його продовжувати вчиняти крадіжки. У обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки та він веде бродяжницький спосіб життя;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ст.177 КПК України), а саме ухилятися від можливого призначеного покарання. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. Підстави для виправлення обвинуваченого без відбування покарання відсутні.
Заслухавши думку обвинуваченого, який не заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу, суд вважає за необхідне застосувати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з таких підстав.
У відповідності до положень ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

З клопотання та обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину середньої тяжкості передбаченого ч. 2 ст. 185, застосування відносно нього іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є безпідставними.

Так, відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі можливі обставини.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання винуватими, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає його запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Таким чином, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу обвинуваченим не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України залишилися, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК Українипри обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно визначається розмір застави та покладаються обов"язки у разі її внесення, згідно ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості розмір застави визначається - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 грн.

Один прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн., а двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб складає 35240 грн.

Таким чином, суд, з урахуванням ч. 4 ст. 182 КПК Укрнаїни, в якій зазначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та приймаючи до уваги, те що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього вважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави в розмірі 25000 грн.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 194, 314-316, КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської ОСОБА_7 прозастосувати запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України строком на 60 днів, тобто до 13.04.2018 року до 24.00 годин.

Визначити розмір застави ОСОБА_3 в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., після внесення якої уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому буде знаходиться обвинувачений ОСОБА_3 повинна негайно здійснити розпорядження про його звільнення із - під варти та повідомити про це слідчого, слідчого суддю та прокурора. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

По внесенню застави за обвинуваченого ОСОБА_3 останній підлягає звільненню з під варти.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.194 ч.5 КПК України, а саме:
1) прибувати на виклик до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з наркозалежними особами;

5) не відвідувати місця де продаються спиртні напої на розлив;

6) докласти зусиль до пошуку роботи;

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області протягом 5-ти (п`яти) днів з моменту її проголошення.

Суддя: