1Справа № 335/1356/18 1-кс/335/1000/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Улісс-тур про скасування арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :
На адресу суду 07 лютого 2018 року надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Улісс-тур про скасування арешту з нерухомого майна.
Дослідивши матеріали даного клопотання, заслухавши пояснення представника заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не може бути задоволено з наступних підстав.
Згідно матеріалів скарги Товариству з обмеженою відповідальністю „Улісс-тур на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2008 року на праві власності належить не житлове приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Центральний, 3, приміщення 38.
З Державного реєстру речових прав заявник дізнався, що на вказане нерухоме майно постановою прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя 03.10.2008 року було накладено арешт.
Таким чином, арешт на нерухоме майно заявника накладено відповідно до положень КПК України в редакції 1960 року.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності вказаного Кодексу, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку, визначеному КПК України 1960 року.
Відповідно до ст. 214 КПК України в редакції 1960 року слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у статті 130 цього Кодексу, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також рішення в питанні про речові докази відповідно до статті 81 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 248 КПК України в редакції 1960 року принаявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 71, 72, 8, 9, 10 і 111 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Отже, положення КПК України в редакції 1960 року не передбачають можливості скасування арешту з майна судом застосованого під час досудового слідства за правилами КПК України в редакції 1960 року, окрім як занаявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 71, 72, 8, 9, 10 і 111 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 5 КПК України в редакції 2012 року, процесуальне рішення приймається судом згідно з положеннями КПК України, чинним на момент початку виконання процесуальної дії або прийняття такого рішення.
Враховуючи те, що арешт на майно накладено у відповідності до положень КПК України в редакції 1960 року та заявник звернувся з клопотанням до слідчого судді, посилаючись на положення КПК України в редакції 1960 року, вказане клопотання не може бути розглянуто і вирішене в порядку КПК України в редакції 2012 року, а підстав для скасування арешту з майна за правилами КПК України в редакції 1960 року слідчим суддею не встановлено, тому слід відмовити в його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись п. 9 Перехідних положень КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Улісс-тур про скасування арешту з нерухомого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1