Справа № 362/6113/17
Провадження № 1-кп/362/143/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -
12.10.2017 р., близько 01 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , достовірно знав, що ОСОБА_6 , у автомобілі «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та яким він фактично постійно користувався, незаконно, без передбаченого законом дозволу, здійснює носіння обрізу з гладкоствольної мисливської рушниці.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, заздалегідь не обіцяючи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на приховування предмету злочину та з метою перешкоджання своєчасному виявленню та розкриттю злочину, отримавши від ОСОБА_6 вищевказану вогнепальну зброю та, на прохання останнього, помістив її під верхній шар ґрунту на земельній ділянці, що розташована поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою її приховання.
Маючи можливість повідомити працівникам правоохоронних органів, про факт вчинення ОСОБА_6 злочину, ОСОБА_4 не вчинив будь-яких дій спрямованих на її реалізацію.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України визнав повністю та показав, що восени 2017 р., вночі, в смт. Гребінки Васильківського району вони на автомобілі «Nissan Qashqai» загрузли в багнюці, намагалися виштовхнути автомобіль. До них підійшли місцеві хлопці і запитали, що вони роблять, чи потрібна їм допомога. Потім вони викликали поліцію. Поліція провела огляд автомобіля та кишень. Тупіцин дав йому якісь металеві речі, замотані в ганчірку та пакет і сказав заховати. Він відійшов декілька кроків від дороги і заховав цей пакунок в землю, притоптавши його ногою. ОСОБА_4 було відомо, що ОСОБА_6 має зброю, проте йому не було відомо, що вона була в машині, в багажнику. Він зрозумів, що це зброя. У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, просив суворо його не карати та пообіцяв в подальшому не вчиняти ніяких кримінальних правопорушень.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 396 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочину середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : є щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_4 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 396 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1