Подільський районний суд міста Києва
Провадження № № 1-КП/758/723/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2017 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-КП/758/723/17 (справа №758/13427/17), кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0001347 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої неофіційно продавцем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
22 лютого 2016 року, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_3 перебувала за адресою: м. Київ, вулиця Маршала Гречко, 26, де біля зупинки громадського транспорту, побачила раніше незнайомого чоловіка ОСОБА_5 , який сидів на лавці та в руках якого знаходилась шкіряна барсетка чорного кольору. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та розпочала розмоляти, чекаючи нагоди реалізувати свій злочинний умисел.
Під час безпосереднього спілкування, ОСОБА_3 шляхом ривка, відкрито викрала шкіряну барсетку чорного кольору, яка знаходилась в руках у ОСОБА_5 у якій знаходились наступні речі: ключі від квартири, гаражу та автомобіля марки «Mitsubihi Lanser», паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Mitsubihi Lanser» д.н.з. НОМЕР_2 , банківські картки: «Комінвестбанк», грошові кошти в сумі 1 400 грн. та мобільний телефон марки «Nokia 206» встановити вартість, якого відповідно до висновку експертизи № 12-4/1145 від 14.09.2017 не видається за можливе у зв`язку з відсутністю цінової інформації, але зі слів потерпілого придбаний 800 грн. в якому знаходилась сім карта оператора «МТС» із номером НОМЕР_3 , на якій знаходилися грошові кошти в сумі 50 грн.
В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 250 грн.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість в інкримінованому їй злочині визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дала показання, що 22 лютого 2016 року, близько 14 години 30 хвилин, вона перебувала за адресою: м. Київ, вулиця Мршала Гречко, 26, де біля зупинки громадського транспорту, де побачила раніше незнайомого чоловіка, який сидів на лавці та в руках якого знаходилась шкіряна барсетка чорного кольору. В цей час у неї виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Вона підійшла до потерпілого та розпочала розмоляти, чекаючи нагоди реалізувати свій злочинний умисел.
Під час спілкування вона шляхом ривка, відкрито викрала шкіряну барсетку чорного кольору, з майном яке в ній знаходилось.
Вона погоджується з переліком в обвинувальному акті майна, яке вона викрала, а також що спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 250 гривень. Вона також у повному обсязі визнає позовні вимоги потерпілого як в частині манової шкоди так і моральних збитків.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч. 1 ст.186 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Пом`якшуючою покарання обставинаною відносно ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, в діях ОСОБА_3 не встановлено.
З врахуванням вказаних обставин, відсутність офіційного заробітку у ОСОБА_3 , суд вважає, що вона підлягає засудженню до покарання у виді позбавлення волі.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
В судовому засіданні також обговорено питання про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінального покарання згідно Закону України „Про амністію в 2016 році №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вияснивши, що ОСОБА_3 зрозумілі правові наслідки звільнення від кримінального покарання на підставі Закону „Про амністію в 2016 році з не реабілітуючих підстав, прийшов до висновку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінального покарання на підставі п.в ч.1 ст.1 Закону України „Про амністію в 2016 році .
Так, ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у скоєнні дій до прийняття Закону України „Про амністію в 2016 році №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року та набрання ним чинності 07 вересня 2017 року. На цей час вона має неповнолітню дитину 2003 року народження. Вона вчинила діяння, яке є злочином середньої тяжкості. Обмежень застосування щодо неї амністії не встановлено.
Окрім цього, згідно вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України, в порядку спеціальної конфіскації з ОСОБА_3 підлягає стягненю грошова сума 2 250 гривень, як вартість майна, яке вона викрала та розпорядилася.
Відповідно до ст.128 КПК України, особа, яка зазнала шкоди від злочину має право пред`явити позов до особи, яка вчинила злочин.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як встановлено в судовому засіданні потерпілий поніс майнову шкоду на суму 2250 гривень та моральні збитки на суму 1500 гривень. Потерпіла у повному обсязі визнала позовні вимоги потерпілого.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Суд бере до уваги, що речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись Законом України „Про амністію в 2016 році №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року, ст.373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з підстав передбачених на підставі п.в ч.1 ст.1 Закону України „Про амністію в 2016 році.
Згідно вимог ст. 96-1, ст. 96-2 КК України конфіскувати у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , грошову суму в розмірі 2 250 гривень, що відповідає вартості майна, яке вона викрала та розпорядилася.
Позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити в у повному обсязі стягнути на його з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , дві тисячі двісті пятдесят 2250 гривень майнової шкоди та 1500 гривень моральних збитків, в всього на суму три тисячі сімсот пятдесят гривень.
Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 на користь держави 98 гривень 87 копійок за проведення товарознавчої експертизи у справі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1