Справа № 488/321/16-к
Провадження № 1-кс/488/164/18
06.04.2018 року
Слідчий суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,
Обґрунтовуючи скаргу, заявник зазначає, що рішення про закриття кримінального провадження є незаконним, оскільки в діях колишнього начальника відділу Державної виконавчої служби Жовтневого (Вітовського) районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4 наявні ознаки службового підроблення, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України; орган досудового розслідування не визначився із кваліфікацією правопорушення, а розслідування проводилося епізодично, доручення слідчого оперативним підрозділам в порядку ст.40 КПК України не містять переліку конкретних слідчих дій, які необхідно виконати. Заявник також не погоджується з мотивуванням слідчого у постанові в тій частині, що оскільки Миколаївським окружним адміністративним судом 11 грудня 2013 року скасовані постанови про відновлення виконавчого провадження та постанови про накладення штрафів, то і права заявника фактично були відновлені. Заявник наполягає, що злочин, передбачений ст.366 КК України, вважається закінченим саме з моменту підроблення або складання завідомо неправдивого документа незалежно від його подальшого використання.
Заявник у судовому засіданні підтримав доводи скарги з викладених в ній мотивів, наполягав на її задоволенні.
Слідчий, чиє рішення оскаржене, був повідомлений про час і місце судового розгляду, проте в судове засідання не з?явився. В порядку ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проводився у його відсутність.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали відповідного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
1. Насамперед, привертає увагу, що відомості про кримінальне правопорушення спочатку були внесені до ЄРДР за ознаками ст.364 ч.1 КК України. В одній зі скарг заявник вказував, що така кваліфікація є завідомо штучною, тому що передбачає спричинення шкоди у відповідному розмірі, а рішення щодо наявності/відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, слідчим не приймалося. Це стало одним з мотивів скасування постанови від 28 січня 2015 року про закриття даного провадження (див. ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва від 11 лютого 2015 року, в якій, зокрема, зазначено, що «перевірка дій ОСОБА_4 на наявність складу саме цього правопорушення (ст.366 КК України) представляє для заявника юридичний інтерес»).
На думку слідчого судді, з правил, встановлених ч.4 ст.38 КПК України, щодо ефективності досудового розслідування випливає як обов?язок слідчого провести розслідування всебічно, так і його право змінювати первинну кваліфікацію правопорушення з цією метою.
2. Надалі, слідчий суддя зосередиться на тому, чи доводи скарги містять такі недоліки досудового розслідування, за наявності яких не можна зробити висновок про достатню ефективність досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.
Як зазначає ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається, у тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості, зокрема, про зміст прийнятого процесуального рішення.
Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 03 серпня 2017 року, остання містить достатньо повний виклад фактичних обставин, як вони були встановлені слідчим, їх обґрунтування зібраними доказами, оцінку таких доказів та мотиви прийняття саме такого рішення.
Хоча зі змісту скарги не вбачається, який саме документ заявник вважає підробленим, і в чому саме таке підроблення полягає.
Власне ж постанова начальника відділу ДВС ОСОБА_4 від 29 квітня 2013 року про скасування постанови заступника начальника відділу ДВС ОСОБА_5 від 03 березня 2012 року про закінчення виконавчого провадження не містить ознак підроблення, а лише виклад в ній фактичних обставин суперечить баченню заявника і викликає його незгоду (т.1 а.с.80).
В подальшому постанова від 29 квітня 2013 року як необґрунтована була остаточно скасована постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року, і в цій частині слідчий суддя не вбачає підстав не погодитися із висновком слідчого про відновлення судом порушених прав заявника.
3. Кримінальний процесуальний закон в ст.7 окремими засадами кримінального провадження визначає змагальність та диспозитивність. Остання, зокрема, відповідно до правил ч.3 ст.26 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Суд, зберігаючи об?єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов?язків.
З цього логічно слідує, що суд не зобов?язаний самостійно відшукувати аргументи на підтвердження доводів скарги, аніж ті, що зазначені у самій скарзі, та/або у поясненнях особи, яка її подала.
В п.49 рішення у справі «Мала проти України» від 03 липня 2014 року, заява № 4436/07, Європейський Суд з прав людини зауважив, що згідно з практикою Суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.
Разом з тим, ці вимоги до національного суду мають співвідноситися хоча б із мінімальним обов?язком заявника представити більш-менш конкретні аргументи для оцінки судом його доводів, проте всупереч цьому наведені у заяві доводи носять вельми загальний характер, і за своє суттю стосуються не стільки неповноти досудового розслідування, скільки оцінки встановлених слідчим фактичних обставин.
Відтак, слідчий суддя вимушений визнати, що скарга подана виключно з метою добитися скасування прийнятого рішення без жодного обґрунтування необхідності проведення хоча б якихось слідчий (розшукових) дій.
4. Насамкінець, привертає увагу і та обставина, що заявник поцікавився ходом досудового розслідування кримінального провадження, як він зазначив у скарзі, лише 12 березня 2018 року, тобто більше, ніж через два роки після постановлення слідчим суддею останньої ухвали про скасування постанови про закриття кримінального провадження (15 лютого 2016 року), що, скоріше за все, свідчить про втрату ним юридичного інтересу до справи.
Керуючись ст.ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1