Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/452/2018 Справа № 641/1963/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000692 від 23.03.2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 22.03.2018 близько 14 год. 55 хв., знаходячись в торговій залі магазину «Продукти - 776», розташованого за адресою: м. Харків, пр.-т. Гагаріна, 181, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю спостереження з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу взяв з торговельного стелажу майно, належне ТОВ «АТБ - маркет», а саме - дві пачки кави ТМ «Jacobs» Monarch, загальною вартістю 564 грн. 50 коп., та сховав всередину своєї куртки.

Після цього ОСОБА_5 пройшов касову зону, не оплативши товар, та попрямував до виходу з магазину, на виході з якого був зупинений працівниками охорони магазину, у зв`язку з чим не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

30.03.2018 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Згода обвинуваченого на призначення даного покарання отримана. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, і у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор та представник потерпілого у судовому засіданні вважають, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просять цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просить вказану угоду про примирення з представником потерпілого затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_4 також повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим угоди про примирення, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1601 від 29 березня 2018 року у сумі 286, 00 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 342, 350, 373, 374, 471, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 30 березня 2018 року про примирення, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000692 від 23.03.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 286, 00 грн. (двісті вісімдесят шість грн. 00 коп.).

Речові докази: дві пачки кави ТМ «Jacobs» Monarch вважати повернутим представнику потерпілого ОСОБА_4 згідно розписки.

Речовий доказ: диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Продукти 776» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя - ОСОБА_1