Справа № 191/387/17
№ 1-кп/183/164/18
11 січня 2018 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: 26 грудня 2000 року Херсонським обласним судом за ч. 2 ст. 17 п. п. «В», «З», «Ж» ст. 93, ч. 1 ст. 101, ч. 3 ст. 117, ч. 4 ст. 117, ст. 42 КК України 1960 року до позбавлення волі строком 15 років; 22 липня 2015 року звільненого по відбуттю строку покарання, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України,
09 березня 2017 року з апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України.
Під час судового засідання 28 листопада 2017 року ОСОБА_7 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 26 січня 2018 року включно.
В судовому засіданні 11 січня 2018 року прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що судовий розгляд не закінчено та до ухвалення вироку не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою та саме який забезпечить кримінальне провадження в суді. Вказав, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали та не зменшилися. Наявні станом на момент вирішення питання про продовження строків, оскільки не досліджено всіх доказів у справі та обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник в судовому засіданні наполягав на відмові в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, місце праці, сталі соціальні зв`язки. Обвинувачений жодним чином не має на меті перешкоджати кримінальному провадженню та вказав про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Обвинувачений підтримав позицію захисника, вказуючи на те, що ризики, враховані під час обрання та продовження запобіжного заходу відсутні.
Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд, відповідно до вимог ст.ст. 314-317 КПК України, дійшов до переконання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність відмови в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Вирішуючи питання доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_7 суд враховує: тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, два з яких віднесено законом до категорії тяжких та два до категорії особливо тяжких, ступінь відповідальності за них, відсутність доведених належними доказами обставин щодо наявності у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, оскільки останній не одружений, суду надано відомостей про працевлаштування обвинуваченого, перебування на його утриманні непрацездатних осіб, неповнолітніх дітей. Внаслідок чого, з метою запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки особа, щодо якої вирішується питання про продовження запобіжного заходу раніше засуджений за особливо тяжкі злочини, а також незаконно впливати на свідків, оскільки вони ще не допитані судом, нє необхідним відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, на час вирішення питання судом не досліджено письмові докази у справі та суду не доведено, що обставини, враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу змінилися чи відпали станом на дату розгляду питання про його продовження та через що наявні підстави для його зміни або скасування, а тому суд вважає за доцільне продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчинені злочинів, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09 березня 2018 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 12.45 год. 12 січня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3