АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/7736/17 Номер провадження 11-сс/786/557/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 жовтня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 , уродженця м. Кременчука Полтавської обл., громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, працює менеджером в ПП «Управління газових робіт», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язок прибувати до слідчого Кременчуцького ВП ГУ НП України в Полтавській області обов`язково за першою вимогою.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до частини 5статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали визначено до 10 грудня 2017 року включно.
Згідно ухвали слідчого судді, слідчий Кременчуцького ВП ГУ НП України в Полтавській області звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні №0003656 за погодженням з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0003656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2017 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме в умисному незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб поєднаним з погрозою застосування насильством, що є небезпечним для життя або здоров`я, а також викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів за таких обставин.
12.10.2017 близько 01:20 год., ОСОБА_8 , розпиваючи алкогольні напої разом з ОСОБА_10 , перебували поруч з під`їздом №2 буд. 4 по кварталу 278 м. Кременчука, де побачили потерпілого ОСОБА_11 , який знаходився у власному автомобілі Форд Ескорт, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору. У цей час у них виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом та викрадення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу потерпілого ОСОБА_12 . Реалізуючи свій умисел, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_10 сів на переднє пасажирське місце в автомобілі потерпілого ОСОБА_11 та, погрожуючи йому пістолетом марки Zoraki MOD 914-S, сказав, щоб він не рухався. У цей же час, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , відкрив двері авто з боку водія, та вони висунули вимогу покинути автомобіль та віддати ключі від нього разом з свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Потерпілий, сприймаючи погрозу як реальну, вийшов з автомобіля, але ключі та свідоцтво не віддав.
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почали наносити тілесні ушкодження по різним частинам тіла потерпілого, вимагаючи від нього вищевказані речі. Під час нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 висунув погрозу застосувати зброю, якщо потерпілий не виконає їх вимог. Після чого, ОСОБА_11 віддав вищевказані речі. В подальшому, ОСОБА_10 сів за кермо автомобіля потерпілого та разом з ОСОБА_8 поїхали у невідомому напрямку, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку.
12 жовтня 2017 року ОСОБА_8 було затримано в порядку статті 208 КПК України і в той же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.357 КК України.

Крім того, слідчий посилався на те, що вина ОСОБА_13 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:

-показаннями потерпілого ОСОБА_12 , показами свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події, проколом затримання.

Слідчий, посилаючись, що зазначені вище докази доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.357 КК України, вважав, що на цей час наявні ризики в сукупності з обґрунтованою підозрою в силу частини 2 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, під загрозою покарання може у подальшому переховуватися від органів досудового слідства та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення по кримінальному провадженню, є, як підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя в обґрунтування прийнятого рішення зазначив, що під час розгляду клопотання, прокурором та слідчим не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують всі або декілька ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні та прокурор щодо необхідності та з метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , а також обставин, передбаченими п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним в клопотанні,
Одночасно, слідчий суддя, враховуючи наведені обставини, а також, що підозрюваний має постійні місця проживання та роботи, стабільні родинні зв`язки, проживає та зареєстрований за вказаною в ухвалі адресою разом з батьками, відсутність наявності негативної характеристики за місцем проживання та наявну позитивну характеристику за місцем роботи, необхідність за станом здоров`я проведення лікування внаслідок наявності захворювання, приходить до висновку про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме цілодобовий домашній арешт.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор зазначає, що стороною обвинувачення належним чином обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а тому слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які просили судове рішення залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія судді приходить до наступних висновків

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Матеріалами провадження доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України, що поряд із існуванням лише одного ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення підозрюваним іншого злочину, доведеного прокурором, правильно враховано слідчим суддею як підстава застосування запобіжного заходу.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Висновок слідчого судді про недоведеність прокурором усіх або декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та можливість забезпечення потреб даного кримінального провадження за допомогою застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, належним чином мотивований в ухвалі, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому слідчим суддею, враховані усі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо існування ризиків впливу на потерпілого, ухилення від явки до органу досудового слідства, суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків є непереконливими, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджуються.

Прокурором не надано і апеляційному суду даних, які б підтверджували, що не перебуваючи під вартою, а перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду чи незаконно впливати на потерпілого, будь-яким способом перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у даному конкретному випадку, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4