У Х В А Л А
06.10.2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с.Набережне, громадянина України, українеця, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002848 від 05.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 ККУкраїни,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5
слідчого - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, 05.10.2017, приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точнішого часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на проти будинку № 4 по вул. Княжній в м.Одесі, побачив ОСОБА_7 , яка сиділа на лавці та тримала в руках мобільний телефон марки «Іphon 6+» в корпусі сірого кольору з сім картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_1

В цей же час, у ОСОБА_4 раптово, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефона марки «Іphon 6+» в корпусі сірого кольору з сім картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та ривком вирвав з її рук вищевказаний мобільний телефон, з яким побіг в напрямку вул. Новосельського.

ОСОБА_7 побігла за ОСОБА_4 , наздогнавши якого, схватила його за комір верхнього одягу та покликала на допомогу.

В цей момент підійшов невідомий чоловік, який почав тримати ОСОБА_4 за руки, а ОСОБА_7 викликала працівників поліції.

Своїми противоправними діями, щодо відкритого заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

05.10.2017 року ОСОБА_4 був затриманий працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області в порядку ст.208 КПК України, а 06.10.2017 року йому було повідомлено про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши запобіжний захід відносно підозрюваного строком на 60 діб, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що прокурором не доведено, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Окрім цього, ОСОБА_4 має постійне місце роботи, місце реєстрації, одружений, виховує неповнолітню дитину, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто в нього наявні міцні соціальні зв`язки, а тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведені що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть досягти мети кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 194, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі " Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002848 від 05.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яка передбачає покарання до 4 років позбавлення волі.

В клопотанні слідчого не вказано, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Окрім цього, відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, є особою, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, а тому слідчий взагалі не має права звертатися з клопотаннями про застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою згідно ч.2 п.3 ст.183 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_4 переховувався від органу досудового слідства, так підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання, за яким проживає, має постійне місце роботи, виховує неповнолітню дитину, позитивно характеризується, тобто має міцні соціальні зв`язки, а тому досягнути мети кримінального провадження та запобігти ризикам переховування ОСОБА_4 від органу досудового слідства та суду можливо, обравши йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Виходячи з вищевикладеного, а також зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, з метою запобігання вказаних ризиків, а також з метою забезпечення належної поведінки та виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, з огляду на особу та міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме, зважаючи на те, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має постійне місце роботи, неповнолітню дитину на утриманні, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 досягнути мети кримінального провадження та запобігти ризикам переховування його від органу досудового слідства та суду.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 20:00 години до 06:00 години за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у розумні строки;

2) не залишати місце постійного проживання з 20:00 години до 06:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 05.10.2017 року

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04.12.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
06.10.2017