Справа № 455/1300/14-к
Провадження № 1-кп/452/150/2017
ВИРОК
іменем України
13 жовтня 2017 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велике, Старосамбірського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого єгерем у мисливському господарстві ТзОВ «Вепер», не судимого,
обох у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що 16 липня 2014 року, близько 12 години 00 хвилин, приїхавши на транспорті, а саме: ОСОБА_6 на тракторі марки «ЮМЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 ; ОСОБА_7 на автомобілі марки «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , жителю с. Солянуватка, Старосамбірського району, Львівської області, на прибережну смугу річки Вигор, навпроти фермерського приміщення, яке знаходиться у с. Підмостичі Старосамбірського району Львівської області, умисно, за попередньою змовою, з метою добування корисних копалин загальнодержавного значення, в порушення встановленого законом порядку, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в порушення ст.19 Кодексу України «Про надра», здійснили забір та погрузку корисної копалини загальнодержавного значення - сировини піщано-гравійної (гравію) на загальну кубомасу 6 м3, яка згідно постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, видобування якої, без відповідних на це документів, заборонено, чим спричинили згідно Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.08.2011 року № 303, шкоду державі в розмірі 1227 гривень 74 копійки.
Їх дії досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування сировини піщано-гравійної (гравію), яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому незаконному видобуванні сировини піщано-гравійної (гравію), яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, не визнав та показав, що 16 липня 2014 року вони були на приватній ділянці покійного ОСОБА_10 там корчували коріння, різали дерева. У подальшому голова комітету попросив ОСОБА_7 завезти шутер на подвір`я церкви. Він перебував за кермом трактора марки «ЮМЗ». Вони поїхали на річку, недалеко від старої стайні загрузили трактором шутер на машину і тут приїхали працівники міліції та їх на місці затримали.
Перед тим вони ні в кого дозволу не брали. Даний шутер відвезли у м. Старий Самбір, а потім в кар`єр у с. Торчиновичі. Він особисто шутер не відвозив, це йому відомо з інших слів.
Він був присутній при проведенні огляду місця події, чи підписував протокол не пам`ятає. Протокол підписував слідчий ОСОБА_11 . У даному протоколі записані поняті, однак їх на місці не було. На місці події були присутні прокурор, ОСОБА_11 , працівник у формі та ОСОБА_12 . Хто проводив заміри шутру і яким чином встановили його об`єм 6 м3 йому не відомо. Чи ставив свій підпис у схемі не пам`ятає.
В подальшому його викликав слідчий коли треба було підписувати папери. Він поставив свій підпис не читаючи. Що він підписував не знає. Це було без усякого пояснення.
Збитки вони оплатили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому незаконному видобуванні сировини піщано-гравійної (гравію), яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, не визнав та показав, що відколи пам`ятає, вказаний шутер використовують зокрема для засипки села, доріг. Щодо обставин справи, то числа зазначеного в обвинувальному акті, його попросили завезти шутер біля церкви. Він покликав на допомогу ОСОБА_6 . Коли автомобіль був загружений, під`їхали працівники міліції. Машину забрали на штраф площадку у м. Старий Самбір, де вона перебувала більше тижня.
У подальшому йому сказали поїхати у м. Старий Самбір в кар`єр. Там він почекав певний період часу та звернувся до кладовщика, що видає шутер і повідомив, що їх направили із Старосамбірської міліції щоб висипати цей шутер на зберігання та запитав де його висипати. Покійний ОСОБА_10 оплатив кошти.
Об`єм шутру був визначений приблизно. Коли він вигружав шутер, при цьому нікого не було. Висипав він його до загалу, там де було сказано.
Щодо огляду місця події, то після загрузки автомобіля він проїхав біля 5 метрів. Тоді зауважив автомобіль марки «Нива» з якого вискочили 5-6 осіб у формі і в цивільному одязі. Понятих на місці огляду не було.
Коли знаходився на лікуванні у Самбірській ЦРЛ, до нього приїхав мужчина який дав у руки ОСОБА_6 , що знаходився біля нього, аркуші паперу із надрукованим текстом для підпису. Він поставив свій підпис і пішов у палату.
При огляді місця події були присутні 5 чоловік. Понятих там не було. Знає про це, оскільки познайомився з даними особами в подальшому. Один з понятих при його виклику пояснив, що його слідчий про це попросив.
На підтвердження вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, сторона обвинувачення покликається на слідуючі докази:
- Покази свідка ОСОБА_13 про те, що він являється прокурором та числа вказаного в обвинувальному акті він із водієм службового автомобілю СБУ у Старосамбірському районі направлявся у службових особистих справах в смт. Нижанковичі. Його підвезли туди і назад. Перед заїздом в смт.Нижанковичі там є міст який перебуває в аварійному стані. На тому мості їхати швидко неможливо. Вони рухались дуже повільно автомобілем. Пора була літо, у транспорті були відкриті вікна. Він чув звук важкої техніки та бачив як чорний дим іде в напрямку смт. Нижанковичі. Відповідно він відразу зрозумів, оскільки є актуальні справи щодо незаконного забору гравію та запропонував водію ОСОБА_14 повернути направо з моста і проїхати до берегу ріки.

Коли вони під`їжджали, КАМАЗ був повністю загружений і уже виїжджав їм на зустріч. По бокам були зарості лози і одна дорога. Вони сигналом показали водієві КАМАЗУ, щоб той дав задній хід автомобілю і вони змогли проїхати на місце. В подальшому він вийшов із автомобіля в якому знаходився та представився. Екскаватор стояв недалеко біля лоз коло розритої ями. Відстань від краю була біля 20 метрів.

На місці була не одна одиниця техніки. Там було багато різних розритих ям.

Він побачив два автомобілі марки «КАМАЗ» які повністю були заповнені піщано-гравійною сумішшю і трактор-екскаватор. Там були особи до яких він підійшов та попросив вимкнути двигун, вийти з автомобіля. Він зателефонував керівнику, доповів про дану ситуацію. Відповідно керівник передзвонив в органи міліції. Він почекав на слідчо-оперативну групу. Після цього він пробув ще на місці біля 10 хвилин. Приїхала слідчо-оперативна група. Автомобіль був повністю загружений людьми які були у формі і без. Це був службовий позашляховик. Слідчим був Яворський, щодо понятих не пригадує, оскільки пройшов тривалий проміжок часу. Він підписів не ставив. Дочекавшись групу він представився та повідомив, що виявив і поїхав у службових справах у смт. Нижанковичі. Це точно, що були важкі автомобілі, які були наповнені сумішшю яка є на березі ріки, тобто піщано гравійна суміш. Він пригадує, що були ями з яких здійснювали забір, стояв екскаватор.

Оскільки він був безпосередньо на місці вчинення, його залучали в подальшому. Він виїжджав на місце. Там були представник Укргеології, сільської ради. Вони здійснювали забір саме тієї суміші піщано-гравійної, яка була на тій машині марки «КАМАЗ». Виїжджали на берег ріки і виїжджали на місце події. Були будівельні великі мішки, які були заповнені по половині, щоб їх було можливо транспортувати. В дані мішки здійснювали забір лопатами.

Зразки відбирали після вчинення злочину. Коли по часу точно не пригадує. Була погана погода, пасмурно.

- довідку, яка видана ВАТ» Старосамбірський кар`єр» про те, що 23.07.2014 року було отримано на зберігання від працівників Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області піщано-гравійну сировину в кількості 6 м3; (т. 1, а.с.59)
- акт, який складений оперуповноваженим СДСБЕЗ Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_15 про те, що 23.07.2014 року на території ВАТ» Старосамбірський кар`єр», в присутності начальника допоміжного цеху цього товариства ОСОБА_16 , водія автомобіля марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , проведено обміри піщано-гравійної сировини, що знаходиться на кузові автомобіля, яка становила 6 м3. Дана сировина розвантажена на території ВАТ» Старосамбірський кар`єр» в с. Торчиновичі Старосамбірського району Львівської області та отримана товариством на зберігання; (т. 1, а.с. 60)
- розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами(піщано-гравійна сировина) забір на землях водного фонду з русла річки «Вигор» у с. Підмостичі Старосамбірського району Львівської області громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який проведений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області ОСОБА_17 , згідно якого враховано загальний обсяг забраної та вивезеної піщано - гравійної суміші ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в кількості 6 м3. Збитки становлять 1227 гривень74 копійки. Підставою для розрахунку були матеріали Старосамбірського РВ ГУМВС України від 17.07.2014 року № 5335 у кримінальному провадженні № 0000012 та інші матеріали перевірки (схема розміщення забору піщано-гравійної суміші від 16.07.2014 року, протокол огляду місця події від 16.07.2014 року, протокол допиту свідка від 16.07.2014 року, та методика визначення розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.08.2011 року за 3 1097/19835; (т. 1, а.с.62)
- квитанції, відповідно до яких 19 серпня 2014 року обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний окремо, внесли оплату за відшкодування збитків в сумі 613.87 гривень; (т. 1, а.с. 63, 64)
- протокол, схему та фототаблиці до нього, з якого відомо, що 16.07.2014 року слідчим СВ Старосамбірського РВ ГУМВС України ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 було проведено огляд місця події, об`єктом якого являється берег річки «Вигор», який знаходиться в с. Підмостичі Старосамбірського району Львівської області. На лівому березі ріки, навпроти розваленої будівлі, на відстані, близько 20 метрів від води, маються сліди забору шутру, а саме: знаходиться вибрана яма розміром, близько шириною 5 м, довжиною 8 м та глибиною, близько 1 м; на відстані 1 м знаходиться трактор марки «ЮМЗ» 11143 ЄА, червоного кольору, кабіною білого кольору, із ковшем ззаду та лопатою спереду, яким здійснювалось навантаження шутру; на відстані 15 м від цього трактора знаходиться автомобіль марки «КАМАЗ», самоскид зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , завантажений гравієм, який належить ОСОБА_10 . Вказані автомобіль та трактор вилучені; (т. 1, а.с. 101-110)
- розписку ОСОБА_10 , згідно якої він 23.07.2014 року отримав в Старосамбірському РВ ГУМВС України автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 та трактор ЮМЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , претензій по їх зберіганні немає; (т. 1, а.с. 61)
- рапорт оперативного чергового Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_20 , з якого відомо, що 16.07.2014 року о 12 годині 20 хвилин поступило повідомлення від першого заступника голови Старосамбірської РДА ОСОБА_21 про те, що невідомі особи 16.07.2014 року здійснюють незаконний вивіз гравію з річки в с.Підмостичі Старосамбірського району; (т. 1, а.с. 124)
- постанову, якою слідчий СВ Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області 17.07.2014 року постановив призначити у кримінальному провадженні № 0000012 позапланову перевірку дотримання вимог діючого законодавства про надра в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо законності забору ними гравію 16.07.2014 року із русла річки Вигор у с. Підмостичі; (т. 1, а.с. 121-122)
- протокол та опис, який є додатком до протоколу, згідно якого слідчий СВ Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 23.07.2014 року, за участю понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , біля приміщення Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області, на майданчику, в присутності власника трактора ЮМЗ, реєстраційний № НОМЕР_1 , та автомобіля «КАМАЗ», реєстраційний № НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Старосамбірського районного суду від 18.07.2014 року про тимчасовий доступ до вказаного транспорту, ознайомився із змістом на транспорті, та встановив, що вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», реєстраційний № НОМЕР_2 є темно зеленого кольору, на його кузові знаходиться піщано-гравійна суміш, трактор марки «ЮМЗ», реєстраційний № НОМЕР_1 , має кабіну білого кольору з ковшем, який забруднений піщано-гравійною сумішшю, з вантажного автомобіля марки «Камаз», реєстраційний № НОМЕР_2 вилучена піщано-гравійна суміш об`ємом 6 м3; (т. 1, а.с. 126, 130),
- лист на ім`я голови суду від голови церковного комітету ОСОБА_24 с. Губичі, який повідомив, що на початку липня 2014 року він просив ОСОБА_7 привести шутер в с.Губичі для будівництва церкви і підсипки церковного двору та бічної біля неї дороги (т. 1, а.с.199);
- лист голови Державної комісії України по запасах корисних копалин ОСОБА_25 , на ім`я заступника голови Старосамбірської райдержадміністрації про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року гравійно-піщана порода, дві проби якої відібрані із заплави річки Вигор, поблизу с. Підмостичі та смт. Нижанковичі, досліджені лабораторією Львівської геологорозвідувальної експедиції, є піщано-гравійною сировиною і відноситься до корисної копалини загальнодержавного значення; (т. 1, а.с. 216)
- лист за підписом в.о. начальника Львівської геологорозвідувальної експедиції дочірнього підприємства «Західукргеологія» ОСОБА_26 та долучені до нього результати фізико-механічних випробувань піщано-гравійних сумішей, з якого відомо, що Львівською ГРЕ ДП «Західукргеологія»» проведено лабораторні фізико-механічні дослідження двох проб піщано-гравійної суміші із заплави річки Вигор, вміст в піщано-гравійній суміші: гальки 13,97%; гравію 73,63%; піску 12,40%(т. 1, а.с. 218-219);
- розпорядження Старосамбірської районної державної адміністрації від 09.12.2014 року №450/01-04 «Про створення тимчасової комісії щодо вивчення питання належності піщано-гравійної сімуші до надр загальнодержавного значення чи місцевого значення»; додаток до розпорядження, де визначено склад комісії та акт від 30.12.2014 року про проведення відбору проби піщано-гравійної суміші, вагою 100 кг для проведення лабораторних досліджень в заплаві річки «Вигор» навпроти фермерського приміщення яке розташоване в с. Підмостичі Старосамбірського району Львівської області. ( т. 1, а.с. 250-251, 258).
Сторона захисту, в якості процесуальних джерел доказування, зсилається на документи, які були досліджені під час судового розгляду та покази свідка:
- згідно відповіді начальника Держекоінспекції у Львівській області на лист начальника Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області про те, що в ході інспекційної перевірки встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснили незаконний забір піщано-гравійної сировини (ПГС) з русла річки Вигор на відстані 20 м від урізу води на території Трушевицької сільської ради. В ході візуального обстеження місця забору ПГС встановлено, основними породами на даній території є гравій, галька, піщано-гальковий матеріал. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» гравій, галька, піщано-гальковий матеріал відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення; (т. 1, а.с. 170)
- згідно відповіді головного геолога Правобережної геологічної експедиції Державного підприємства» «Українська геологічна компанія» на запит адвоката захисника обвинувачених про те, що відповідно до Глави 1 ст. 6 Кодексу України про надра та постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827, сировина піщано-гравійна(«пісок») як сировина для хімічних меліорантів грунтів віднесена до корисних копалин місцевого значення; сировина піщано-гравійна («галька» та «гравій») до корисних копалин загальнодержавного значення. Терміни та визначення понять «гравій», «пісок» наведені в Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію, затвердженої наказом Державної комісії по запасах України № 198 від 25.06.2007 року. Остаточне рішення про значення та вид корисної копалини можна зробити виключно після опробування гравійно-піщаних порід, що полягає в наступному:а) відбір з виробок матеріалу проб, представницького для всієї товщі і його обробка; б)виконання комплексу польових досліджень;в) відбір проб для виконання лабораторних досліджень. Також проводиться заключення про відповідність вимогам промисловості до якості пісків і гравію різних напрямків використання та застосування сировини піщано-гравійної. У випадку, якщо корисна копалина не відповідає вимогам ДСТУ або ГОСТ, що належать до профілю її використання, і порода або окремі її прошарки вважаються некондиційними, така ділянка надр непридатна для промислового освоєння і не може бути віднесена до родовища взагалі.(т. 1, а.с.168-169)

Таким чином, через відсутність будь-яких документів щодо опробування ділянки надр, попередньо визначеної як родовище або прояв(не вказано) піщано-гравійної суміші, не дає достатніх підстав віднести корисну копалину до загальнодержавного або місцевого значення. Щодо можливості відбору проби сировини, повідомляють, що першочергово при фіксуванні місця відбору піщано-гравійної суміші особою, яка проводила огляд місця події, не було встановлено координати ділянки, звідки було здійснено забір(а.с.166-167,т.1);
- згідно відповіді на адвокатський запит, наданий головою ДКЗ п. ОСОБА_25 про те, що відповідно до постанови КМУ від 12.12.1994 року за № 827 гравійно-піщана сировина (пісок) відноситься до корисних копалин місцевого значення, гравійно-піщана сировина (галька, піщано-гальковий матеріал, гравій, ракуша) відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення у разі знаходження її у межах розвіданого родовища. Дві проби, які відібрані із заплави річки Вигор, поблизу с. Підмостичі та Нижанковичі є піщано-гравійною сировиною і відносяться до корисної копалини загальнодержавного значення. Для віднесення всього покладу гравійно-піщаних порід, які знаходяться на прибережній смузі заплави річки Вигор, що протікає вздовж с. Підмостичі та Нижанковичі до піщано-гравійної сировини та встановлення її значення (загальнодержавне чи місцеве) слід у межах зазначеної ділянки провести комплекс робіт з геологічного вивчення. Такі роботи включають буріння свердловин, лабораторні роботи, камеральні роботи, екологічне обстеження (тощо) і спрямовані на забезпечення потреб у мінеральній сировині певних галузей народного господарства або конкретного надрокористувача. Без проведення зазначеного комплексу робіт достовірно встановити відповідність всіх гравійно-піщаних порід, у межах окресленої ділянки, до піщано-гравійної сировини та встановити її значення (загальнодержавне чи місцеве) неможливо; (т. 2, а.с.50)

- згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, де зокрема подано перелік корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення. ( т. 2, а.с. 2-11).
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показав, що із обвинуваченими стосунків не має. Особа по прізвищу ОСОБА_27 йому відома. Це слідчий. Він проживає у тому ж селі, що і він. Являється його недалеким сусідом. Відносин він з ним не підтримує. Даний слідчий не запрошував його бути понятим при виїзді на русло річки. Він жодного разу не був присутній у якості понятого. Яворський звертався до нього з проханням про допомогу у справі, що нібито він виїжджав на місце події, де все бачив. Прохання про допомогу було на словах. Ніяких підписів на папері він не ставив.

Щодо суті, то зустрівся він із ОСОБА_27 у м. Старий Самбір на вокзалі, де той попросив його про допомогу. При цьому детально розповів, де брали шутер чи гравій. Просив сказати, що він виїжджав з ним на місце. Переїжджали вони річку, був зелений трактор чи червоний камаз, докладно вже не пригадує. Просив сказати, що він це все бачив. Потім пересідали вони в машину і переїжджали на другий бік, оскільки не можна було добратися. По дорозі вони когось підбирали, прізвища він уже не пригадує. Це все було на словах.

Він погодився допомогти ОСОБА_27 , оскільки неодноразово допомагав правоохоронцям, виїжджав на місце, навіть проводилась відео фіксація.

При першій зустрічі із Яворським той лише його попросив, а перед судом у них була друга зустріч у с. Спас, де він детально все йому розповів і повідомив, що він має говорити на суді. Коли він ознайомився яка кримінальна відповідальність його чекає, вказав у судовому засіданні, що нічого не підписував.

Вислухавши показання свідків, дослідивши докази, подані стороною обвинувачення та стороною захисту, проаналізувавши їх, суд приходить до висновку про невинуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України із слідуючих міркувань:
Відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно із ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 29.06.90 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93р.,№ 12 від 03.12.97р., № 6 від 30.05.2008 р. зазначено: «Вказати судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок».
Відповідно до вимог ст.ст. 91, 92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім інших, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення, а також вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування зазначених обставин… покладається на слідчого, прокурора…
Суд вважає, що прокурором не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів щодо скоєння обвинуваченими, інкримінованого їм кримінального правопорушення.
Це в першу чергу стосується протоколу огляду місця події від 16.07.2014 року, схеми та фототаблиць до нього (а.с.101-110 т.1). В судовому засіданні було встановлено, що при складанні 16.07.2014 року даного протоколу та схеми до нього, слідчим СВ Старосамбірського РВ ГУМВС України ОСОБА_11 у графі: «В присутності понятих» зазначено ОСОБА_18 та ОСОБА_19 і в кінці протоколу в графі «Поняті:» знову зазначені їх прізвища, а також навпроти цих прізвищ стоять підписи. Проте, з показів свідка ОСОБА_18 відомо, що він не був присутній під час проведення слідчим огляду місця події - прибережної смуги річки Вигор, навпроти фермерського приміщення, яке знаходиться у с. Підмостичі, жодних підписів у документах він не ставив. На фототаблицях не вказано дату, час, місце, та що саме на них відображено. В судовому засіданні не вдалося встановити особу, яка проводила фотографування місця події. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_28 , який являється прокурором зазначив, що він підписів не ставив. Дочекавшись групу він представився та повідомив, що виявив і поїхав у службових справах у смт. Нижанковичі.
Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Ці дані встановлюються процесуальними діями, які фіксуються відповідно до вимог ст. 104 КПК України протоколом.
Відповідно до вимог ч.1 і ч.2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно з вимогами кримінально-процесуального законодавства протоколи слідчих дій є джерелом доказів виключно у випадках, коли вони складені в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно із положеннями ст.105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, якими можуть бути фототаблиці, схеми … та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу.
А тому, оскільки слідчим ОСОБА_11 в порушення вимог п.1 ч.3 ст.104 КПК України не зафіксовано в протоколі огляду місця події всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання), а зафіксовано осіб, які не були присутні під час його складання, в схемі до протоколу огляду місця події, стоять підписи осіб, які не були присутні під час її складання, а також на фототаблицях відсутня інформація, яка пояснювала б зміст протоколу, тобто відсутні дані коли, що саме, де відбувалося те, що зображено на фотографіях, суд протокол огляду місця події з долученими до нього схемою та фототаблицями до уваги не бере.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідальність за ч.2 ст. 240 КК України передбачена, зокрема, за незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Предметом даного кримінального правопорушення є корисні копалини загальнодержавного значення.
Постановою слідчого від 23.07.2014 року було визнано речовим доказом піщано-гравійну сировину кубомасою 6 м3, що є головним доказом по даній справі, яка була завантажена обвинуваченими з місця події берега річки Вигор на автомобіль марки «Камаз», та здана на зберігання ВАТ «Старосамбірський кар`єр»(а.с.59,131,т.1).
Згідно протоколу огляду від 11.11.2014 року, учасниками судового провадження було вирішено провести огляд речового доказу за його місцезнаходженням. Однак, при виїзді Старосамбірським районним судом Львівської області на місце, піщано-гравійної сировини кубомасою 6 м3, яка була вилучена 16.07.2014 року з місця події, та здана на зберігання ВАТ «Старосамбірський кар`єр», не виявилось. (т. 1, а.с. 148-151).
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в незаконному видобуванні сировини піщано-гравійної (гравію), яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення. Як доказ, на підтвердження правової кваліфікації та фактичних обставин справи, тобто на підтвердження того, що обвинувачені видобували саме сировину піщано-гравійну (гравій), стороною обвинувачення подано лише листи на ім`я голови та на ім`я заступника голови Старосамбірської райдержадміністрації від голови Державної комісії України по запасах корисних копалин ОСОБА_25 (а.с.216,т.1), та від в.о. начальника Львівської геологорозвідувальної експедиції дочірнього підприємства «Західукргеологія» ОСОБА_26 , та долучені до них результати фізико-механічних випробувань піщано-гравійних сумішей( а.с.218-219,т.1). Проте суд ці докази не може взяти до уваги, так як невідомо, яким чином проводилось відібрання двох пробіз заплави річки Вигор, поблизу села Підмостичі та смт. Нижанковичі, на якій відстані і від чого вираховувалась вказана відстань, навпроти якого приміщення ферми були відібрані проби, адже на березі річки Вигор знаходилося два приміщення ферми(одна паралельно до річки, інша перпендикулярно), одне з них в кінці 2014 року була повністю знищена і на даний час відсутня. Ширина русла річки Вигор з липня 2014 року і на момент відібрання проб змінювалась, відсутні будь-які координати, їх фіксації та схеми.
Крім цього, як вбачається із відповіді на адвокатський запит, наданий головою ДКЗ п. ОСОБА_25 (а.с.50,т.2), без проведення комплексу робіт з геологічного дослідження в межах прибережної смуги заплави річки Вигор, що протікає вздовж с. Підмостичі, що включають буріння свердловин, лабораторні роботи, камеральні роботи, екологічне обстеження тощо і спрямовані на забезпечення потреб у мінеральній сировині певних галузей народного господарства або конкретного надрокористувача, достовірно встановити відповідність всіх гравійно-піщаних порід, у межах окресленої ділянки, до піщано-гравійної сировини та встановити її значення (загальнодержавне чи місцеве), неможливо.
Частиною 1 ст. 242 КПК України встановлено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 101 КПК України висновок експерта докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обгрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи і висновок повинен грунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені, повідомляється про крмінальну відповідальність та несе за нього особисту відповідальність.
А тому, для визначення до якого виду загальнодержавного чи місцевого значення відноситься 6 м3 піщано-гравійної сировини, яка вилучена 16.07.2014 року, необхідний був висновок експерта, для чого слід було провести судово-грунтознавчу експертизу, чого не було зроблено стороною обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Тобто, виходячи з вимог ст.ст. 92, 93 КПК України, обов`язок доказування та збирання доказів не покладається на суд.
Однак, в ході розгляду даної справи у суду відсутня можливість проведення такої експертизи, оскільки, як було встановлено в суді, не зберігся речовий доказ - піщано-гравійна сировина(гравій), яка була розвантажена з кузова автомобіля марки «Камаз». А відсутність даної сировини не надасть можливості порівняти її із заново відібраними пробами зразків грунту з річки Вигор на даний час, тобто неможливо буде визначити їх спільну родову приналежність із речовим доказом гравієм, який був вилучений 16.07.2014 року. Крім цього, як зазначено вище (лист - відповідь головного геолога Правобережної геологічної експедиції Державного підприємства» «Українська геологічна компанія» на запит адвоката захисника обвинувачених(а.с.168-169,т.1), відсутнє точне місце(координати), звідки була взята сировина, яка була визнана речовим доказом.

Також, як доказ щодо розміру збитків, завданої даним кримінальним правопорушенням, сторона обвинувачення подала розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами (піщано-гравійна сировина) - забір на землях водного фонду з русла річки «Вигор» у с. Підмостичі Старосамбірського району Львівської області, громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.62,т.1), який становить 1227 гривень 74 копійки, який не завірений печаткою установи, в якій працює державнй інспектор з охорони навколишнього природного середовища Львівської області ОСОБА_17 , який складав цей розрахунок, відсутня дата видачі цього документа та номер вихідної пошти.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Отже, для визначення розмірів збитків необхідний також висновок експерта, але у порушення вказаного законодавства, стороною обвинувачення висновку експерта не надано.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, зокрема у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.
Отже, суд провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості , дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих(розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.
Згідно ст. 100 КПК України речові докази: автомобіль «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 трактор марки «ЮМЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути за належністю. (а.с.61,131,т.1).
Щодо речового доказу піщано-гравійної суміші, кубомасою 6 м3, яка була здана на зберігання ВАТ «Старосамбірський кар`єр»(а.с.59,131,т.1) суд немає можливості вирішити його долю, оскільки такий по місцю зберігання відсутній.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 368, 370, п.1 ч.1 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 240 КК України та виправдати.
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 240 КК України та виправдати.
Речові докази: автомобіль марки «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 та трактор марки «ЮМЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути за належністю. (а.с.61,131,т1).
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, прокурору.

Суддя