Справа № 361/1845/18
Провадження № 1-кп/361/430/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
04.06.2015 ОСОБА_4 засуджено Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 160 годин громадських робіт. Після надходження вироку, який набрав законної сили, на виконання до Броварського міжрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України о-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області засуджену 08.07.2017 на виконання Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненняконтролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань і Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003 ознайомлено з порядком та умовами громадських робіт, роз`яснено обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Реалізовуючи злочинний умисел щодо ухилення від відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_4 за викликами 17.07.2015 та в подальшому не з`являлась, залишила місце проживання, не повідомивши про своє місцеперебування, 22.06.2016 була оголошена в розшук. Будучи розшуканою і доставленою 05.10.2016 до Броварського міжрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 категорично відмовилась відбувати покарання у виді громадських робіт, того ж дня їй було винесено офіційне письмове попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у зв`язку з допущеними порушеннями порядку та умов відбування покарання. Згідно з повідомленням Броварського міжрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, станом на 09.02.2018 року обвинувачена до відбування покарання у виді 160 годин громадських робіт не приступила, документів про поважність причин цього не надала.
Допитана судом обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась. Показала, що після засудження 04.06.2015 Броварським міськрайонним судом Київської області до 160 годин громадських робіт та подальшого роз`яснення порядку відбування покарання вона влітку 2015 року поїхала проживати до співмешканця в м. Білу Церкву Київської області, повернулась на початку 2016 року, взимку не хотіла відпрацьовувати громадські роботи, потім забула про необхідність відбуття покарання. Коли восени 2016 року її співробітниками поліції було доставлено до Броварського міжрайонного відділу з питань пробації, дійсно заявила про небажання відбувати покарання, оскільки на той час неофіційно працювала, дотепер призначені вироком суду громадські роботи не відбула. Про себе обвинувачена повідомила, що проживає з 69-річною матір`ю і 17-річною донькою, відносно якої позбавлена батьківських прав, утримується за рахунок тимчасових заробітків, припинила вживання алкогольних напоїв і наразі вирішує питання про працевлаштування, наслідки вчиненого усвідомила й належні висновки для себе зробила.
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнала свою вину за ч. 2 ст. 389 КК України та не оспорювала фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння нею змісту цих обставин і добровільність її позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченій положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 в ухиленні від відбування громадських робіт, тому засуджує її за ч. 2 ст. 389 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , яка негативно характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря психіатра не перебуває, з 2009 року знаходиться на обліку лікаря-нарколога з діагнозом «Синдром залежності від алкоголю», має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якої позбавлена батьківських прав.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараною за вчинене. Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає доцільним на виконання вимог ч. 2 ст. 65 КК України призначити обвинуваченій покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, оскільки саме такого виду покарання буде необхідно і достатньо для виправлення ОСОБА_4 , запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2015 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до 160 годин громадських робіт, що, за правилами п. 4 ч. 2 ст. 72 КК України, відповідає 20 дням обмеження волі. Оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, обвинуваченою вчинено до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд призначає їй покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, з урахуванням обставин вчиненого злочину і особи винної суд не вбачає підстав для обрання такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2015 у виді 160 годин громадських робіт, що відповідає 20 дням обмеження волі, та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 2 (два) роки 20 днів обмеження волі.

Звільнити засуджену від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, у період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1