Справа № 604/25/18
провадження № 1-кп/598/68/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" лютого 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Збаража кримінальне провадження № 604/25/18 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, старости с.Оріховець Підволочиського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.366 КК України,
встановив :
ОСОБА_4 , будучи старостою с.Оріховець Підволочиського району Тернопільської області та будучи посадовою особою місцевого самоврядування, оскільки займає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій вчинив службове підроблення на наступних обставин.

Вироком Підволочиського районного суду від 30 листопада 2016 року жителя с.Оріховець Підволочиського району Тернопільської області ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Згідно листа Підволочиського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції від 10 січня 2017 року, засудженого ОСОБА_5 направлено до Підволочиської селищної ради для відбуття призначеного вироком суду покарання з 11 січня 2017 року.

Розпорядженням Підволочиського селищного голови №3-0д від 10 січня 2017 року ОСОБА_5 допущено до виконання громадських робіт з 11 січня 2017 року. Контроль за виконанням засудженим визначених для нього робіт і дотримання ним правил техніки безпеки, а також обов`язок ведення табеля-графіка часу відпрацювання громадських робіт цим розпорядженням покладено на старосту с.Оріховець Підволочиської селищної ради Тернопільської області ОСОБА_4 .

3 лютого 2017 року ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні Оріховецької сільської ради, що в с.Оріховець Підволочиського району Тернопільської області, достовірно знаючи про те, що засудженим ОСОБА_6 , в січні 2017 року громадські роботи по 4 години на день не виконувались, будучи службовою особою, діючи умисно, власноручно заповнив бланк табеля виходу на роботу в січні 2017 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_5 , проставивши у відповідних графах відмітки про вихід його на роботу 11, 12, 13, 16, 17, 18, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30 та 31 січня 2017 року та відпрацювання ним по 4 години щоденно, хоча в дійсності ОСОБА_7 цих робіт не відбував, який підписав та завірив відтиском круглої печатки Підволочиської селищної ради, а також зазначив на відтиску кутового штампа дату складення табеля «03.02.2017» та його реєстраційний номер 13, надавши йому статусу офіційного документу, після чого подав вказаний табель в Підволочиський районний сектор кримінально-виконавчої інспекції.

Крім цього, 1 березня 2017 року, ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні Оріховецької сільської ради, достовірно знаючи про те, що засудженим ОСОБА_6 , в лютому 2017 року громадські роботи по 4 години на день не виконувались, будучи службовою особою, діючи умисно, власноручно заповнив бланк табеля виходу на роботу в лютому 2017 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_5 , проставивши у відповідних графах відмітки про вихід його на роботу 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 18 та 25 лютого 2017 року та відпрацювання ним по 4 години щоденно, хоча в дійсності ОСОБА_7 цих робіт не відбував, який підписав та завірив відтиском круглої печатки Підволочиської селищної ради, а також зазначив на відтиску кутового штампа дату складення табеля «01.03.2017» та його реєстраційний номер 22, надавши йому статусу офіційного документу, після чого подав вказаний табель в Підволочиський районний сектор кримінально-виконавчої інспекції.

Надалі, в кінці березня 2017 року ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні Оріховецької сільської ради, достовірно знаючи про те, що засудженим ОСОБА_6 , в березні 2017 року громадські роботи по 4 години на день не виконувались, будучи службовою особою, діючи умисно, власноручно заповнив бланк табеля виходу на роботу в березні 2017 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_5 , проставивши у відповідних графах відмітки про вихід його на роботу 1, 3, 9, 10, 11, 15, 16, 18, 20, 21, 22, 24, 27 та 30 березня 2017 року та відпрацювання ним по 4 години щоденно, хоча в дійсності ОСОБА_7 цих робіт не відбував, який підписав та завірив відтиском круглої печатки Підволочиської селищної ради, а також зазначив на відтиску кутового штампа дату складення табеля «03.04.2017» та його реєстраційний номер 30, надавши йому статусу офіційного документу, після чого подав вказаний табель в Підволочиський районний сектор кримінально-виконавчої інспекції.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України за ознаками складання службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно він, знаючи, що ОСОБА_8 за період з січня по березень 2017 року не повністю відпрацьовував громадські роботи, призначені йому вироком суду, заповнював бланк табеля виходу його на роботу, ставивши відмітки про відпрацювання ним по 4 годин на день, хоча ОСОБА_8 цих робі не відбував. Вказані табелі він підписував та завіряв печаткою, а також зазначав на відтиску кутового штампу дату його складення. Надалі табель передавав у Підволочиський районний сектор кримінально-виконавчої інспекції.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.
Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав свою вину в скоєному, щиро розкаявся, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки він має на утриманні двох дітей. Яким не виповнилось 18 років.
Судом встановлено, що на день набрання чинності Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей та довідкою виданою виконкомом Підволочиської селищної ради 13 вересня 2017 року № 3537. Вчинене ним суспільно небезпечне діяння є умисним середньої тяжкості кримінальним правопорушенням. Судом не встановлено обмежень щодо застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» і його слід звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання, на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст. 94, 368-371, 373-375 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд,-
засудив :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного за даним вироком на підставі п.«в» ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1237 грн. (одну тисячу двісті тридцять сім гривень) вартості проведеної судово-почеркознавчої експертизи № 1.1-419/17 від 22 листопада 2017 року, 715 грн. (сімсот п`ятнадцять гривень) вартості проведеної судово-технічної експертизи документів № 1.1-3/17 від 04 січня 2018 року та 494,35 грн. (чотириста дев`яносто чотири гривні тридцять п`ять копійок) вартості проведеної судово-почеркознавчої експертизи № 1.1-468/17 від 11 грудня 2017 року.
Речові докази по справі, а саме:

- табелі обліку робочого часу ОСОБА_8 та інші документи особової справи, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження повернути Підволочиському районному сектору з питань пробації;

- CD-R диск, з інформацією про телефонні з`єднання ОСОБА_5 за період січень-травень 2017 року, який знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1