справа № 208/4820/17
№ провадження 1-кс/208/1377/17
УХВАЛА
Іменем України

06 вересня 2017 р. м. Кам`янське
Слідчий звернулась звернулась до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно.
В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Суд, вислухавши слідчого, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході проведення досудового розслідування встановлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що здійснив 29.08.2017 у нічний час крадіжку частину вказаного майна та 04.09.2017 видав для огляду та вилучення сумку дорожню зеленого кольору «Меркурі», в якій знаходились три пари жіночого взуття (чоботи рівня до колін, дві пари чобіт рівня до щиколотки), жіночу цигейкову шубу, куртку жіночу білого кольору із хутром на вороті чорного кольору, сумку жіночу червоного кольору.
У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт з метою запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути направлено для дослідження експертним шляхом та використано при проведенні слідчих дій, зокрема, пред`явлення речей до впізнання, що є важливим для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Зі змісту ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.
Згідно до ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, клопотання не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна, не викладено обставин та не доведено, чи є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Таким чином, враховуючи викладене та оскільки слідчим в порушення вимог ст. 170 КПК України не було доведено, у зв`язку з чим вона просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, суд
В задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1