Справа № 583/3510/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" грудня 2017 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді слідчого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка справу за клопотанням слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000746 від 09.11.2017 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Охтирка Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

освіта неповна середня, інвалідом, учасником бойових дій, постраждалим на ЧАЕС не

являється, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, в порядку ст. 89 КК

України раніше не судимого

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
в с т а н о в и в:
14.12.2017 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 .

Вимоги за клопотанням мотивовані тим, що 06.11.2017 року близько 19.00 год. ОСОБА_8 , проходячи повз нежиле домоволодіння АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, вирішив вчинити крадіжку чужого майна із приміщення будинку вказаного домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 , пересвідчившись, що його дії не помічені сторонніми особами, тобто таємно, через вхідні двері, проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . В одній із кімнат ОСОБА_8 знайшов двох комфортну плиту та п`ять листів металу, які виніс із будинку. В подальшому вказані речі ОСОБА_8 здав до пункту прийому металу за адресою: АДРЕСА_3 , за що отримав 250,00 грн.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 20.11.2017 року № 19/119/9-3/3671е вартість викраденого майна становить 779,05 грн.

Посилаючись на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а тому є підстави вважати, що він може переховуватися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, буде перешкоджати встановленню істини у справі, з метою забезпечення підозрюваним виконання процесуальних обов`язків, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

В судовому засіданні слідчий підтримав вимоги за клопотанням, з чим погодився прокурор.

Підозрюваний в судовому засіданні з вимогами за клопотанням слідчого погодився.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи за клопотанням, докази, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку:

Встановлено, що 09.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000746 за правовою кваліфікацією ст. 185 ч. 3 КК України внесено інформацію про те, що у період часу з 05.11.2017 року по 08.11.2017 року невідома особа здійснила крадіжку газової плити та металевих листів заліза з домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . В ході перевірки виявлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_10 .

27.11.2017 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд визнав наявними визначені ст. 177 КПК України підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

Висновок суду зроблений з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у справі «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., де зазначено, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Детальніше цей термін роз`яснений у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р.: мають бути наявні факти або інформація, які б переконали б об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити злочин.

Досліджені у справі докази, в т.ч. покази підозрюваного, перевірені шляхом проведення слідчих та оперативно-розшукових дій, які не спростовані підозрюваним в судовому засіданні, свідчать про існування обґрунтованої підозри, що саме ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення.

Судом враховано відомості про особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється за скоєнні тяжкого злочину, за який у разі визнання винуватим може бути засуджений до позбавлення волі на строк до 6 років, має постійне місце проживання, звідки характеризується з позитивної сторони, стан здоров`я, на обліку в психдиспансері не перебуває, перебуває на обліку в наркодиспансері з приводу опіумної наркоманії, хворіє на інші тяжкі захворювання.

Відомості про суспільну небезпечність діяння, в якому підозрюється ОСОБА_8 вказують на існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що перешкодить кримінальному провадженню.

Суд дійшов висновку про доведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі, незастосування особистого зобов`язання, щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було.

Відповідно до приписів ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України, рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р.: ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000746 від 09.11.2017 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України, щодо ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього на строк два місяці, тобто, до 15.02.2018 року, наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого за викликом; 2) без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися з місця проживання по АДРЕСА_1 ; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Попередити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала, оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_12