АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 618/798/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1653/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою начальника Дворічанського відділу Ізюмської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Дворічанського районного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000312 від 24.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Дворічанського ВП Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 .
Накладено арешт на тимчасово вилучене 23 вересня 2017 року під час огляду місця події на ділянці місцевості, що знаходиться на відстані близько 1,5 км від с. Строївка Дворічанського району Харківської області, майно, а саме:
- автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження вказаного автомобіля будь-яким шляхом та перереєстрації, передавши його на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_9 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000312;
- мобільний телефон марки «Nokia», моделі С3-00, сірого кольору, Imei: НОМЕР_3 , який зберігати в кімнаті зберігання речових доказів Куп`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, буд. 14
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження. Також слідчий суддя вважав, що арешт тимчасово вилученого майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб. Одночасно, враховуючи необхідність використання вилученого автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , в господарській діяльності фермерського господарства ОСОБА_9 , слідчий суддя застосовував найменш обтяжливий спосіб арешту майна шляхом заборони його відчуження будь-яким шляхом та перереєстрації, що не позбавляє його володільця права ним користуватися.
При цьому слідчий суддя також врахував, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використованими інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, начальник Дворічанського відділу Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дворічанського районного суду Харківської області від 27.09.2017 року в частині передачі автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_9 та постановити нову ухвалу, якій визначити місцем зберігання територію майданчика арештованого та затриманого майна Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, буд. 14.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на теперішній час у кримінальному провадженні не проведені усі необхідні та можливі слідчі дії, в тому числі з використанням вилучених під час місця події від 23.09.2017 речей та документів.
Вищевказані речі та документи є необхідними для проведення в подальшому судових експертиз, та, фактично, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000312 від 24.09.2017 за ч.1 ст.332 КК України.
Однак, всупереч вимогам КПК України, доводам слідчого та прокурора під час судового розгляду клопотання щодо необхідності накладення арешту на майно з передачею його для зберігання до Куп`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області для забезпечення та виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст.ст.2, 170 КПК України, судом безпідставно автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , як володільцю майна при тому, що останнім суду не надано жодного підтвердження законності володіння вказаним автомобілем.
За наведених вище обставин, вважає, що ухвала слідчого судді Дворічанського районного суду від 27.09.2017 у кримінальному провадженні №0000312 від 24.09.2017 в частині передачі автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_9 винесена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно постанови слідчого від 24.09.2017 автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Nokia», моделі С3-00, сірого кольору, Imei: НОМЕР_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000312.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», червоного кольору, державний номерний НОМЕР_4 , є гр.-н ОСОБА_11 . Як пояснив у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_9 , він купив цей автомобіль у його власника і на даний час володій і користується ним без оформлення відповідних документів, тобто не заперечував, що є фактичним володільцем цього автомобіля. Власником вилученого мобільного телефону марки «Nokia», моделі С3-00, сірого кольору, Imei: НОМЕР_3 є ОСОБА_12 , що підтверджується відповідним фото - ілюстрованим матеріалом, долученим до даного клопотання.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, вилучені 23 вересня 2017 року автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Nokia», моделі С3-00, сірого кольору, Imei: НОМЕР_3 , відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України. Слідчим у клопотанні обґрунтована необхідність заборони у розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчужене, передане, пересунуте, може зникнути, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.
При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що слідчим національної поліції не доведена необхідність заборони у користуванні вказаним майном його володільцем. При цьому слідчий суддя критично ставиться до посилань слідчого НП на необхідність проведення дактилоскопічної експертизи по даній справі на підтвердження факту перебування у вилученому автомобілі гр-ки ОСОБА_12 та невідомого чоловіка, оскільки цей факт не оспорюється водієм цього автомобіля і одночасно його володільцем ОСОБА_9 та підтверджується іншими доказами. Крім того, дактилоскопія ні ОСОБА_12 , ні невстановленого чоловіка, місце перебування яких невідоме, не проводилася, що виключає можливість порівняння їх відбитків з можливими відбитками в автомобілі.
Крім того, в поданому клопотанні вказано, де на даний час знаходиться вилучене майно і не зазначено, де його необхідно зберігати після накладення арешту.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, у відповідності з нормами КПК України
За наведених вище обставин судова колегія вважає необґрунтованими доводи апелянта про суперечність вказаного судового рішення вимогам кримінального процесуального законодавства.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу начальника Дворічанського відділу Ізюмської місцевої прокуратури - відхилити.
Ухвалу слідчого судді Дворічанського районного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -