Справа № 337/349/18
Провадження № 1-кп/337/149/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Запоріжжі, громадянина України, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, працюючого ФЛП Компанієць, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 03.06.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу; 03.08.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, знятий з обліку 21.11.2017 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2017 року про застосування амністії,погашення судимості за вироком від 03.06.2015 року переривається, відповідно до ст. 90 КПК України, вироком від 03.08.2015 року, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, 190 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в :
27.11.2017 року, приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_6 , маючи довірливі відносини з ОСОБА_5 , заволодів мобільним телефоном останнього за наступних обставин.
Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , знаходячись в кафе «Стопочка», яке розташоване у торці будинку № 24/1 по пр. Ювілейному- вул. Героїв 93 бригади у м. Запоріжжі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, а саме під приводом здійснення телефонного дзвінка, незаконно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 , фірми «Samsung», моделі «7262», вартістю 2 000 грн.
Після досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму вказану суму.
Крім того, 23.12.2017 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , на грунті неприязнених відносин, які виникли в ході конфлікту, наніс ОСОБА_7 один удар головою та не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя, після чого зняв з ОСОБА_7 куртку синього кольору фірми « ADIDAS», вартістю 900 грн., в якій знаходились грошові кошти 100 грн. та забравши викрадене майно зник з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1000 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю. Суду пояснив, що він у листопаді 2017 року зайшов у кафе «Стопочка», яке знаходиться по пр.. Ювілейному у м.Запоріжжі та попросив у чоловіка мобільний телефон з метою здійснення дзвінка. Так як у кафе грала музика, чути було погано, вийшов з телефоном на вулицю, зателефонував, але у кафе не повернувся, телефон вирішив забрати собі, після чого пішов від приміщення кафе. У подальшому телефон продав за 400 грн., гроші витратив на власні потреби. Крім того, 23.12.2017 року він та малознайомий на ім`я ОСОБА_8 , проходили мимо магазину, у кіоску, який розташований поряд, він купив цигарки , а ОСОБА_8 пиво, вони стояли і розмовляли. У процесі розмови між ними виник конфлікт, вони відійшли від кіоску у двір житлового будинку, де він наніс ОСОБА_8 один удар головою та один удар рукою в обличчя. Після цього ОСОБА_8 продовжував його ображати, за це він бажав покарати ОСОБА_8 матеріально, завдати йому шкоду та став вимагати зняти курточку. ОСОБА_8 курточку розстебнув, він її забрав та пішов. Курточку тримав певний час вдома, потім віддав знайомому, який її носив. У теперішній час курточку повернуто потерпілому. У скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що у той день він знаходився у кафе «Стопочка» та з обвинуваченим сиділи за одним столом, спілкувались, випивали. Потім ОСОБА_9 попросив зателефонувати мобільний телефон, він двічі йому давав телефон і він його повертав. Потім, коли ОСОБА_9 попросив телефон втретє, сказав, що у кафе дуже шумно і вийшов з приміщення. Приблизно через 20 хвилин він вийшов на вулицю, але ОСОБА_10 там вже не було. Мобільний телефон йому не повернуто до теперішнього часу.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_11 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном ( грабіж), поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно; за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування потерпілим завданим збитків, обвинувачений є учасником АТО.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який повністю відшкодував потерпілим матеріальні збитки, працює, у скоєному розкаявся, тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Враховуючи обставини скоєних злочинів, тяжкість скоєних злочинів, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому іспитовий строк 1 рік 6 місяців.
Цивільні позови по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
-по ст. 186 ч.2 КК України- чотири роки позбавлення волі;
-по ст. 190 ч.2 КК України- один рік позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.
У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_11 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: чорну куртку «Адідас», повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1