справа № 165/2700/17
провадження №1-кс/165/702/17

Нововолинський міський суд Волинської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року м. Нововолинськ
Прокурор Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання прукорор посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 24.11.2017 близько 18 год. 45 хв. в м. Нововолинську, керуючи автомобілем марки «BMW», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польша), рухаючись по вул. Шахтарська в напрямку від перехрестя вказаної вулиці з вул. Нововолинською до перехрестя з бульваром Шевченка, порушуючи Правила дорожнього руху, а саме: п. 10. п.п. 10.1, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 14. п.п. 14.2 (в) відповідно до якого, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, не переконавшись у безпечності для інших учасників дорожнього руху свого маневру та у тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів, виїхав на смугу зустрічного руху та почав здійснювати маневр обгону автомобіля, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого поблизу буд. № 3 вул. Шахтарської м. Нововолинська допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 1117», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.
24.11.2017 о 23 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
25.11.2017 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Прокурор зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у їх сукупності, а саме:
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.11.2017 з додатками;
-протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
-іншими матеріалами кримінального провадження.
Вказує, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке у відповідності до ст. 12 цього Кодексу є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами до трьох років або без такого.
Зазначає, що під час здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Прокурор вказує, що в обґрунтування ризику, передбаченому у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_5 молодого віку, тяжкими захворюваннями не хворіє, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та перебуваючи на свободі й усвідомлюючи, що вчинений ним в умовах очевидності злочин набув широкого суспільного резонансу, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Крім того, згідно медичної документації, ОСОБА_5 , будучи доставлений каретою швидкої медичної допомоги в Нововолинську ЦМЛ, самовільно покидав рентгенологічне відділення лікарні, називав неправдиві анкетні дані та не бажав проходити алкотест, що, на думку прокурора також може свідчити про наявність вказаного ризику.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України прокурор зазначає, що подія злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , відбулась по АДРЕСА_2 , на якій розташовано ряд магазинів, закладів громадського харчування, інших установ та організацій, на приміщеннях, в яких вони розташовуються, розміщено камери зовнішнього відеоспостереження, які могли зафіксувати подію ДТП за участю ОСОБА_5 , механізм її спричинення та роль кожного з учасників дорожнього руху, в тому числі підозрюваного, у створенні аварійної обстановки. Усвідомлюючи даний факт та перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , який є працівником поліції та працює на посаді оперуповноваженого СКР Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, буде мати реальну можливість знищити, сховати або спотворити носії інформації з вказаними відеозаписами, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор зазначає, що внаслідок злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , настала смерть потерпілого ОСОБА_6 , та на даний час у відповідності до ч. 6 ст. 55 КПК України потерпілими у кримінальному провадженні можуть бути близькі родичі та члени сім`ї загиблого, які на даний час ще не допитані. Усвідомлюючи даний факт та вільно проводячи дозвілля, підозрюваний ОСОБА_5 , який є працівником поліції та працює на вищевказаній посаді, буде мати реальну можливість чинити на них незаконний тиск з метою відмови останніми від написання заяви про залучення до провадження в якості потерпілих, висловлення всупереч їх волі позиції про відсутність претензій до нього та вчинення інших дій на його користь. Крім того, наявність вказаного ризику обґрунтовується також тим, що на даному етапі досудового розслідування ще не встановлено та не допитано усіх очевидців дорожньо-транспортної пригоди за участю підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_5 , і з огляду на наявність обґрунтованої підозри та наявних ризиків, що існують на даній стадії досудового розслідування провадження, зокрема можливість перешкоджання проведенню досудового розслідування та судового розгляду, просить задовольнити клопотання і застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що не мав і немає в майбутньому наміру переховуватися від органів досудового розслідування, суду та впливати на потерпілих чи свідків, а тим більше знищувати речові докази у справі чи відеоматеріал з камер спостереження. Наголосив, що з 1995 року постійно проживає в АДРЕСА_1 з батьками та молодшою сестрою, його батько визнаний інвалідом другої групи, мати - інвалід третьої групи загального захворювання. Ствердив, що бажає співпрацювати зі слідством, вживати заходів до примирення із стороною потерпілих та відшкодування завданої злочином шкоди. Вважає, що з огляду на отримані внаслідок ДТП травми верхньої та нижньої кінцівки, не має фізичної можливості самостійно пересуватись, що також унеможливлюває ризик переховування від слідства та суду. Готовий здати на зберігання паспорт громадянина України та жетон поліцейського і нести відповідальність за скоєне. Просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання із покладенням передбаченим законом обов`язків.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечив клопотання з мотивів наведених письмово, долучивши проголошені в судовому засіданні заперечення до матеріалів клопотання. Наголосив, що прокурор не мотивує наведених у клопотанні ризиків, а будує свою позицію виключно на припущеннях, притримуючись обвинувального ухилу. Захист вважає, що належну процесуальну поведінку підозрюваного повністю забезпечить цілодобовий домашній арешт ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має міцні соціальні звязки, виключно позитивно характеризується і має на сьогодні поганий стан здоровя, а отримані травми значно знижують суспільну небепеку особи з огляду на неможливість самостійно пересуватися та потребу у стаціонарному лікуванні. Просить у задоволенні клопотання відмовити. Захисник наголосив, що прокурор у клопотанні не навів жодних мотивів за яких неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, що є неприпустимим. Зазначив, що всі ризики, зазначені у клопотанні побудовані на припущеннях, а покликання в суді на протокол допиту медпрацівника стосовно поведінки ОСОБА_5 після його доставки в ЦМЛ і до затримання в порядку статті 208 КПК України, не можуть слугувати доказом наявності ризику, зокрема можливості ухилятися від слідства і суду.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, що не заперечує підозрюваний ОСОБА_12 та підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події, схемою та фототаблицею до нього, що містять повну фіксацію всієї слідової інформації події; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до п."с" ч.1, ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, склад сімї, місце проживання та інше.
Враховуючи досліджені під час розгляду клопотання докази надані сторонами провадження. на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України а саме:ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки твердження прокурора з цього приводу грунтуються виключно на припущенннях, з врахуванням поведінки підозрюваного в приміщенні ЦМЛ відразу після його доставки в медзаклад з травмами отриманими під час ДТП, що мала місце 24.11.2017 року. Слідчий суддя також не вбачає підстав взяти до уваги твердження прокурора про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на ту обставину, що обов`язок по здійсненню нагляду за дотриманням особою запобіжного заходу у виді домашнього арешту покладається на відділення поліції, де працює підозрюваний. Таких заборон не передбачено чинним КПК України, а у сторони обвинувачення є право звернутится до слідчого судді з клопотанням про відсторонення підозрюваного від посади на певний період.
В суді встановлено і це підтверджено довідками Нововолинської ЦМЛ, що після проходження первинного огляду і встановлення йому діагнозу, ОСОБА_5 був госпіталізоований у травматологічне відділення Нововолинської ЦМЛ, де перебуває на стаціонарномиу лікуванні по даний час. У нього травми верхньої і нижньої кінцівок, він може пересуватися тільки у візку і є обмеженим в рухові, що також свідчить про відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а саме - підозра у вчиненні тяжкого злочину з необережності, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання , що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальтному правопорушенні, враховуючий його стан здоров`я, молодий вік, міцність соціальних зв`язків, склад сім`ї, постійне місце проживання, позитивні характеристики з місця проживання і стан здоров`я батьків підозрюваного, а також враховуючи, що існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, - необхідність запобігти незаконному впливу підозрюваного на потерпілих, свідків, а також враховуючи той факт, що при розгляді клопотання прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання встановленого ризику, слідчий суддя не вбачає достатніх правових підстав для застосування самого суворого запобіжного заходу до ОСОБА_5 , яким є тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 197, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та мешкає без дозволу слідчого, прокурора та суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) носити електронний засіб контролю, при забезпеченні цими пристроями відповідного органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_5
5) здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт громадянина України ;
6) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у провадженні..
Обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк два місяці.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти негайно та зобов`язати працівників Нововолинського відділення поліції доставити його до травматлогічного відділення Нововолинської ЦМЛ, де він перебуває на стаціонарному лікуванні.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Нововолинськие відділення Володимир-Волиснького ВП ГУНП у Волинській області.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить 60 днів до 25 січня 2018 року.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Слідчий суддя підпис

Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_13