Справа №: 272/371/17
Провадження № 1-кп/272/15/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000017 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

за ст. 121 ч.2 КК України,

встановив :

ОСОБА_7 скоїв умисний злочин за наступних обставин: 14 січня 2017 року біля 08 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем проживання ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_2 , куди в подальшому викликав ОСОБА_10 . Згодом, близько 09.00 год., перебуваючи в будинку за вище вказаною адресою, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в зв`язку з непорозумінням через мобільний телефон, виникла сварка, яка в подальшому переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_7 з причин особистої неприязні наніс один удар кулаком правої руки в обличчя, в ділянку носа ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 наніс ще один удар кулаком правої руки в скроневу ділянку та вилицю правої частини голови ОСОБА_10 , в результаті чого останній, втративши рівновагу, вдарився лівою частиною голови та обличчя об стіну.

В результаті ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - підшкірної гематоми лівого ока, садна нижньої губи ліворуч, переломів решітчастої кістки, переломів носових кісток, забою головного мозку, субдуральних гематом правої та лівої півкуль головного мозку, які згідно висновків судово-медичних експертиз за № 12 від 31.01.2017 та за № 20 від 15.02.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 під час стаціонарного лікування в Андрушівській центральній районній лікарні ОСОБА_10 помер.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи за № 25 від 29.03.2017 відповідно до даних медичних документів та при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - підшкірної гематоми лівого ока, садна нижньої губи ліворуч, переломів решітчастої кістки, переломів носових кісток, забою головного мозку, субдуральних гематом правої та лівої півкуль головного мозку, які утворились від дії твердого тупого предмету, можливо в час та за обставин вказаних вище, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, перебувають в не прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Причиною смерті ОСОБА_10 є закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку та крововиливів під оболонки головного мозку, що ускладнилась розвитком двобічної нижньодольової бронхопневмонії, котра в свою чергу призвела до гострої легенево-серцевої недостатності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1 . 14 січня 2017 року близько 06.30 години він в зв`язку зі святом пішов в гості до батьків, які проживають в АДРЕСА_2 , де поснідав та випив горілки. Із телефонного дзвінка ОСОБА_9 дізнався що до його матері засівати йде ОСОБА_10 і у нього знаходиться мобільний телефон ОСОБА_7 , якого він раніше давав ОСОБА_11 . Вийшовши з господарства матері, зустрів ОСОБА_10 . В ході розмови з приводу телефона він шарпнув ОСОБА_10 і той, вдарившись по його плечу, розбив губу. В подальшому ОСОБА_10 повернув йому телефон і пішов додому по зарядний пристрій до телефону, а він пішов до ОСОБА_12 . Невдовзі близько 09.00 години до будинку ОСОБА_12 зайшов ОСОБА_13 , який приніс та повернув йому зарядний пристрій і у них виникла суперечка з приводу флеш карти та батареї живлення. В ході даної суперечки ОСОБА_10 сидів на лаві під стіною, , а він поряд з ОСОБА_10 на стільці і вдарив його кулаком в ніс, а рукою в праве вухо. У ОСОБА_10 пішла з носа кров та почала капати на підлогу, а ОСОБА_10 похилився на стіну і сказав, що в нього болить голова. В цей час із сусідньої кімнати вийшов ОСОБА_14 , який вдарив ОСОБА_10 долонею руки в вухо, відштовхнувши ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_10 впав і почав хропіти, а він пішов додому. Свій вчинок пояснює перебуванням в стані алкогольного сп`яніння. Він кається та просить суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показаннями потерпілої, свідків та письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 яка в судовому засіданні пояснила, що 14.01.2017 року вранці її син ОСОБА_10 пішов посипати до ОСОБА_12 . Оскільки син тривалий час не повертався, пішла до ОСОБА_12 та побачила сина, який лежав у веранді побитий. Сказали, що побив ОСОБА_7 . Перенесли його до кімнати, викликали поліцію та швидку допомогу.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що 14.01.2017 року вранці до їх будинку приходив посипати ОСОБА_10 , потім пішов посипати до матері ОСОБА_7 . Згодом до них прийшов ОСОБА_7 , а після нього ОСОБА_10 , між якими тривала суперечка з приводу мобільного телефона. ОСОБА_7 розповідав що ще біля своєї матері бив ОСОБА_10 . А в кімнаті їх будинку ОСОБА_10 сидів на лавці, а ОСОБА_7 стояв навпроти нього і в ході суперечки наносив удари ОСОБА_16 рукою в голову, в ніс, в живіт. Від ударів ОСОБА_7 ОСОБА_10 вдарився об стіну, у нього пішла кров з носа. В суперечку втрутився ОСОБА_14 , який вдарив ОСОБА_10 рукою по вуху. ОСОБА_10 після цього перейшов в інше місце, де ОСОБА_7 ще бив його кулаком в голову. ОСОБА_7 пішов додому, а ОСОБА_10 , який почав скаржитись на погане самопочуття і його вивели в веранду, де поклали на диван.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що 14.01.2017 року близько 06.00 год. до нього прийшов ОСОБА_10 , з якими вжили по 100 гр. горілки і той пішов. ОСОБА_10 показав йому телефон, який належить ОСОБА_7 . ОСОБА_10 пішов, а він зателефонував ОСОБА_7 і повідомив що бачив його телефон у ОСОБА_10 . Згодом близько 08.00 до нього прийшов ОСОБА_7 , а за ним ОСОБА_10 , між якими виник конфлікт з приводу телефону. ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_10 спочатку в живіт, а потім рукою в ніс, від чого пішла кров. На шум з іншої кімнати вийшов ОСОБА_14 , розбороняючи їх, вдарив ОСОБА_10 в вухо. Потім ОСОБА_10 вийшов у веранду сказавши, що хоче покурити. Але потім побачили що він там лежав на дивані і хропів, тому вони вважали, що він спить, оскільки він був в стані алкогольного сп`яніння.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який дав показання про те, що 14.01.2017 року вранці спав, коли почув шум в іншій кімнаті. Коли вийшов, ОСОБА_10 сидів на стільці в крові, а ОСОБА_7 стояв навпроти і вони сварились . Він ОСОБА_17 відштовхнув, а ОСОБА_10 долонею руки вдарив по вуху.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка знаходилась в іншій кімнаті і чула крики, але бійки не бачила, а лише потім бачила ОСОБА_10 який лежав в веранді.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що 14.01.2017року її син ОСОБА_7 прийшов посівати, поснідав і пішов. Потім приблизно в обід подзвонила мати ОСОБА_10 та повідомила що ОСОБА_17 побив ОСОБА_20 . Вона пішла до будинку ОСОБА_12 .
Поаказаннями свідка ОСОБА_21 , яка працює старшим фельдшером та приїхала на виклик швидкої. Спочатку вважали, що стан ОСОБА_10 викликаний алкогольним сп`ягнінням, однак потім визначили, що він в тяжкому стані, надали першу допомогу та госпіталізували.

Протоколом огляду місця події від 16.01.2016 року, в ході якого оглянуто приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_2 (а.с.141- 148).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2017 року за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого він розповів, що 14 січня 2017 року близько 07.00 год. до нього прийшов ОСОБА_10 , з якими вжили по дві чарки горілки і той пішов. Згодом близько 09.00 до нього прийшов ОСОБА_7 , а за ним ОСОБА_10 , між якими виник конфлікт з приводу телефону. В ході конфлікту ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_10 кулаком руки спочатку в живіт, а потім в обличчя в область носа, від чого у ОСОБА_20 пішла кров із носа. На шум з іншої кімнати вийшов ОСОБА_14 , намагався відтягнути ОСОБА_17 та замахнувся, щоб дати йому ляпаса, але ОСОБА_17 пригнувся і даний ляпас долонею правої руки прийшовся в ділянку лівого вуха Сірого.. Потім ОСОБА_10 поскаржився на головний біль і сказав що піде в веранду відпочине, а ОСОБА_17 пішов додому (а.с.149 155).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2017 року за участю свідка ОСОБА_15 , в ході якого вона розповіла, що коли вийшла в кімнату, де відбувалась суперечка, ОСОБА_10 сидів на лавці під стіною, а ОСОБА_7 стоячи навпроти нього кулаком правої руки наніс йому удар в обличчя в ділянку носа, з якого відразу бризнула кров. ОСОБА_10 обернувся, уникаючи ударів, однак ОСОБА_17 це не зупинило і він кулаком правої руки наніс удар ОСОБА_22 в праву сторону обличчя в ділянку ока та виска. Сірий, втративши рівновагу вдарився лівою частиною голови об стіну. В цей час в бійку втрутилися її чоловік та його брат, які відтягували ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_14 замахнувся на ОСОБА_17 , але той пригнувся, і даний ляпас прийшовся по вуху ОСОБА_10 ..

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2017 року за участю свідка ОСОБА_14 , в ході якого він розповів, що він проживає в АДРЕСА_2 разом із сім`єю свого брата ОСОБА_9 . Так, 14 січня 2017 року близько 09.00 год. він прокинувся від стороннього шуму. Вийшовши на шум з кімнати, в якій відпочивав, у передпокої він побачив ОСОБА_10 , який сидів на лаві під стіною, спиною до неї, а ОСОБА_7 стояв перед ним. Обличчя у ОСОБА_10 було все в крові, на підлозі поряд з ним була кров, а також на стіні були наявні сліди крові. Він зрозумів, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 . З метою захистити ОСОБА_10 він хотів відпихнути ОСОБА_7 , однак той пригнувся і ляпас долонею правої руки, який назначався йому, отримав ОСОБА_10 по лівому вусі. Після цього ОСОБА_7 вдалося вгамувати і він вже не бив ОСОБА_10 , а ОСОБА_10 , тримаючись за голову, сказав, що в нього болить голова і він хоче відпочити і пішов до веранди даного будинку, де ліг на диван. ОСОБА_7 в цей час залишив будинок. В подальшому ОСОБА_14 відтворив дані події на місці в будинку (а.с.181 186).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 який розповів, та в подальшому відтворив події, а саме, що 14 січня 2017 року близько 06.30 години він в зв`язку зі святом пішов в гості до своїх батьків, де поснідав та випив горілки. В подальшому після 07.00 години, вийшовши з господарства матері, на дорозі він зустрів ОСОБА_10 , який прямував до її домоволодіння . Перегородивши йому дорогу, він запитав у ОСОБА_10 де його мобільний телефон. Вище вказаний мобільний телефон, він подарував ОСОБА_11 , з якою раніше перебував у відносинах романтичного характеру, а тепер, зі слів ОСОБА_9 , вказаний телефон перебував у ОСОБА_10 , який є дядьком ОСОБА_23 . На його запитання спочатку ОСОБА_10 нічого не повідомляв та мовчав. Після цього він кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_10 в ділянку грудної клітки, після цього він наніс ще один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_10 - удар прийшовся по його нижній губі. Після вказаних ударів ОСОБА_10 повідомив, що даний телефон йому подарувала племінниця ОСОБА_23 , але повернув йому даний телефон. В подальшому він наказав ОСОБА_10 йти до дому та принести ще зарядний пристрій до даного телефона, а сам пішов до помешкання ОСОБА_12 . Невдовзі близько 09.00 години до будинку ОСОБА_12 зайшов ОСОБА_13 , який приніс та повернув йому зарядний пристрій і у них зав`язалась суперечка щодо даного телефона. В цей час ОСОБА_10 сидів на лаві під стіною, спиною до неї, а він стояв перед ним. Розізлившись в ході виниклої суперечки , він кулаком правої руки вдарив ОСОБА_10 в ділянку черевної порожнини, від чого той зігнувся. Після цього він наніс ще один прямий удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_10 по носі, від чого у того пішла з носа кров та почала капати на підлогу. В подальшому ОСОБА_10 , щоб уникнути побоїв, обернувся до нього правим боком, а лівим боком до стіни, під котрою сидів. ОСОБА_7 в цей час наніс йому ще один удар кулаком правої руки по обличчю справа в ділянку ока та виска. Від даного удару ОСОБА_10 , втративши рівновагу, вдарився лівою частиною голови об стіну, при цьому від дотику до стіни на ній залишилася кров, яка пішла з носа від попереднього удару в ніс. В даний момент підійшли ОСОБА_24 та його брат ОСОБА_25 , які почали їх розбороняти та ОСОБА_25 дав ляпаса долонею правої руки по лівому вусі ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_10 сказав, що в нього болить голова, а ОСОБА_7 пішов додому (а.с.187 194).

Показаннями свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , які були понятими при проведенні слідчих експериментів за участю ОСОБА_14 , а також за участю ОСОБА_7 . Свідки в судовому засіданні підтвердили зміст протоколів проведення слідчих експериментів, які проводились добровільно та будь-яких зауважень до їх змісту в учасників слідчої дії не було.

Допитані в судовому засіданні повторно свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 підтвердили правдивість слідчих експериментів , які були проведені за їх участю.

Висновком експерта №12 від 31.01.2017 року відповідно до якого згідно записів представлених медичних документів у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - підшкірна гематома лівого ока, садна нижньої губи ліворуч, переломи решітчастої кістки, переломи носових кісток, забій головного мозку, субдуральні гематоми правої та лівої півкуль головного мозку; що утворилась від дії твердого тупого предмету /предметів/, можливо в термін та за обставин, вказаних в постанові та протоколах слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. (а.с.174-175).
Висновком експерта №20 від 15.02.2017 року, додаткового до висновку №12 від 31.01.2017року яким підтверджено тілесні ушкодження , які зазначені в висновку №12 з врахуванням протоколу слідчого експеримента за участю ОСОБА_7 (а.с.195 197).

Висновком експерта №25 від 29.03.2017року, згідно якого на підставі даних судового-медичного дослідження трупа ОСОБА_10 , даних медичних документів, даних додаткових методів дослідження, виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження , перебувають в не прямому причинному зв`язку з настанням смерті (а.с.198 201 ) .
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_28 надані ним висновки підтримав та роз`яснив, що ОСОБА_10 помер від гострої легеневої недостатності, до якої привела пневмонія, яка виникла в результаті черепно-мозкової травми. Потерпілий поступив в районну лікарню 14.01.2017 року, а 18.01.2017 його було направлено до обласної лікарні, де проведено оперативне втручання. В обласній лікарні не виставлявся діагноз пневмонія, значить не було виражених симптомів. Пневмонія проявилась, коли виписали з обласної лікарні, тобто після 08.02.2017 року. Потерпілий був тривалий час без свідомості , постійне лежаче положення не забезпечувало достатню вентиляцію киснем легеневої тканини, що призвело до запалення. Температура повітря і перебування після травми в холодному приміщенні на цей процес не впливає.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №41-2017, ОСОБА_7 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в даний час.
Проаналізувавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що протоколи проведення слідчих експериментів, які підтверджені показаннями свідків, відсутність заяв та зауважень, а також будь-яких заперечень щодо даних процесуальних документів, є належними та достовірними доказами та підтверджують вину обвинуваченого в повному обсязі. Дана сукупність доказів, а також направленість ударів, характер та локалізація отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, свідчать про те, що вони спричинені саме від ударів, нанесених ОСОБА_7 , що зумовило важкий стан потерпілого, необхідність його госпіталізації та проведення оперативного втручання, що в подальшому потягло наслідки, що спричинили смерть.
Виходячи із наведеногосуд вважає, що своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_10 , ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 передбачених ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 передбачених ст. 66 КК України суд не вбачає.
Саме по собі визнання вини обвинуваченим не може бути розцінене як щире каяття, оскільки обвинувачений при наданні показань не висловлював критичної оцінки своєї поведінки, зокрема і в судових дебатах і в останньому слові він висловлював сумнів в наслідках своїх дій, а тому суд не знаходить в його діях щирого розкаяння в скоєному.
Як свідчить поведінка потерпілих в судовому засіданні, вони про пом`якшення покарання обвинуваченому, в тому числі і в зв`язку з відшкодуванням шкоди не просили, а лише підтримали виступ представника потерпілої щодо того, що сам ОСОБА_7 будь-яких дій по відшкодуванню шкоди не вчинив, належним чином не вибачився, а все це робила його мати, що й зумовило написання потерпілою заяви про залишення цивільного позову без розгляду.

За наведених обставин підстави для застосування ст.. 69 КК України для призначення покарання нижче від найнижчої межі, відсутні.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, проти життя та здоров`я особи, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, посередньо характеризується за місцем проживання, суспільно корисною діяльністю не займається, обставини, що обтяжують покарання, позицію потерпілих, та вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання в вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі санкції статті 121 ч.2 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним, справедливим, та достатнім, і сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення кримінальних правопорушень.
В справі був заявлений цивільний позов, але потерпіла подала заяву про залишення позову без розгляду в зв`язку з частковим відшкодуванням в ході судового розгляду. Оскільки це право цивільного позивача, суд залишає позов без розгляду.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

В ході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому обирався в вигляді домашнього арешту, однак в ході розгляду справи не був продовжений, тому, з урахування його особи, суд вважає, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 може забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі наведеного і керуючись ст..ст. 368, 370, 373-374, 376, 392- 395 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 за ст. 121 ч.2 КК України визнати винним та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього наступні обов`язки:
- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня;
- повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання та роботи.
Строк відбуття покарання рахувати з дати фактичного затримання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 залишити без розгляду.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1