Справа № 541/347/18
Провадження № 1-кп/541/91/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
06 квітня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

- головуючого, судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

- при секретарі ОСОБА_4 ,

- з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

при розгляді у закритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 152; ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 152; ч.2 ст. 152; ч.2 ст. 153; ч.1 ст. 358; ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 17 квітня 2018 року.

Прокурор просив продовжити обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід на 2 місяці, мотивувавши необхідність у цьому наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_8 , законний представник малолітньої потерпілої - ОСОБА_9 просили залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 при розгляді клопотання покладалися на розсуд суду.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Суд вбачає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 2 місяці, оскільки обвинувачений, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти особи

Крім того, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, та у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, про те, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, підозра щодо вчинення яких є обгрунтованою а висновок щодо винуватості обвинуваченого може бути зроблений судом тільки за результатами судового розгляду, який ще не завершений, тому необхідно погодитися з думкою прокурора, що такі ознаки дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 буде переховуватися від суду.

Враховуючи, що на даний час ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, а відтак і для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, буде недостатнім, суд вважає що підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який немає, отже необхідно продовжити строк дії обраного запобіжного заходу на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331;176; 194 КПК України,суд,-
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка, Кіровоградської області, залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк дії цього запобіжного заходу на 2 місяці до 06 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя: ОСОБА_10

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3