Провадження № 11-кп/782/453/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 , на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 6 листопада 2017 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
У вироку суду зазначено, що 20 серпня 2017 року приблизно о 15-00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту зі своєю дружиною, маючи злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи його, умисно декілька разів штовхнув ОСОБА_8 , яка впала на диван, після чого став наносити їй удари руками (кулаками) в область грудей, правого передпліччя, після чого штовхнув ОСОБА_8 , яка вдарилась головою о стіну. Далі ОСОБА_7 схватив ОСОБА_8 рукою за скули та вдарив її о стіну.
Вказаними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою, підкожної гематоми потиличної області, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 291 від 25.09.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином судом встановлено, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину перший заступник прокурора Луганської області ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 6 листопада 2017 року - змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Зазначає, що санкція ч. 2 ст. 125 КК України, передбачає покарання у вигляді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При призначенні обвинуваченому покарання, судом не взято до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в рішенні у справі № 5-154кс15 від 01.10.2015, згідно з якою при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, розмір якого установлено законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення сум одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Призначивши ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим вказане судове рішення підлягає зміні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, провівши судові дебати, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цих Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з змісту апеляційній скарзі прокурора, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому порушив вимоги закону про кримінальну відповідальність.
У вироку суду зазначено, що з урахуванням думки прокурора, обвинуваченого у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Оскільки ніким із учасників судового процесу не оспорюється доведеність вини ОСОБА_7 та юридична кваліфікація його дій, колегія суддів вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною, а кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я - правильною.
Як вбачається з матеріалів справи, суд призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу суд призначив його в розмірі 850 грн. без його визначення у кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із зазначенням еквівалентної суми коштів, а в твердій грошовій сумі, що безперечно суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України та порушує вимоги ч.2 ст.53 КК України.
Відповідно ж до вимог ч.1, 2 ст.53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і в розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Статтею 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, якій підлягає застосуванню.
Вказана прокурором обставина є підставою відповідно до ст.409 ч.1 п.4 КПК України для його зміни при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи вищенаведене, діючи в межах повноважень п.2 ч.1 ст.407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - змінити.
Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, колегією суддів, не встановлено.
На підставі вищенаведеного, керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 6 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України в частині призначеного покарання - змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн.).
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3