Справа №295/2921/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0006247 від 08.12.2015 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП ОСОБА_6 , розлученого, на утриманні неповнолітня дитина син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст.190 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2015 року близько 10 години 00 хвилин за попередньою домовленістю ОСОБА_15 зустрівся з ОСОБА_13 неподалік від ринку «Хмільник», що знаходиться за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 15 з приводу виготовлення запрошення та прискорення черги до консульства Республіки Польща. В цей же день, час та місці у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 шляхом зловживання довірою останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під надуманим приводом пообіцяв останньому сприяння в оформленні документів та подальшого виїзду за кордон, до Республіки Польща, хоча наміру допомагати потерпілому у нього не було та усвідомлюючи, що повноважень для оформлення документів у особи немає, повідомив, що для узгодження всіх питань для виїзду за кордон, а саме до Республіки Польща, потерпілому потрібно надати грошові кошти в сумі 2700 гривень 00 копійок, як пояснював ОСОБА_13 , 1200 гривень 00 копійок за оформлення виклику до Республіки Польща та 1500 гривень 00 копійок для прискорення черги до консульства Республіки Польща.

Будучи впевненим в правдивості слів ОСОБА_13 та не будучи обізнаним про злочинний умисел останнього, ОСОБА_15 28.08.2015 року близько 10 годин 00 хвилин, перебуваючи неподалік від ринку «Хмільник», що знаходиться за адресою: м. Житомир, проспект Миру 15, передав ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 2700 гривень 00 копійок.

В подальшому, 24.09.2015 року ОСОБА_13 при зустрічі з ОСОБА_15 надав останньому виклик до Республіки Польща та в ході розмови запевнив потерпілого, що в період часу з 29.09.2015 року по 16.10.2015 року запише його до черги у консульство Республіки Польща, тим самим прискорить виїзд потерпілого за кордон. ОСОБА_15 неодноразово намагався додзвонитися та зустрітися з ОСОБА_13 , але останній уникав зустріч з потерпілим, також у ОСОБА_15 виник сумнів щодо дійсності запрошення до Республіки Польща, яке йому надав ОСОБА_13 , та прискорення його у черзі до консульства Республіки Польща.

31.10.2015 року ОСОБА_15 приїхав за місцем роботи ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , та в ході розмови висловив останньому свою недовіру та попросив повернути йому грошові кошти, але ОСОБА_13 повернув ОСОБА_15 тільки грошові кошти в сумі 1500 гривень 00 копійок, а саме за чергу до консульства Польщі.

Таким чином, ОСОБА_13 , зловживаючи довірою ОСОБА_15 заволодів грошовими коштами останнього, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1200 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
У невстановлений слідством час 10.09.2015 року за попередньою домовленістю ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_13 неподалік будинку АДРЕСА_3 , з приводу виготовлення запрошення та прискорення черги до консульства Республіки Польща. В цей же день, час та місці у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , шляхом зловживання довірою останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під надуманим приводом пообіцяв останньому сприяння в оформленні документів та подальшого виїзду за кордон, до Республіки Польща, хоча наміру допомагати потерпілому у нього не було та усвідомлюючи, що повноважень для оформлення документів у особи немає, повідомив, що для узгодження всіх питань для виїзду за кордон, а саме до Республіки Польща, потерпілому потрібно надати грошові кошти в сумі 2700 гривень 00 копійок, як пояснював ОСОБА_13 , 1200 гривень 00 копійок за оформлення виклику до Республіки Польща та 1500 гривень 00 копійок для прискорення черги до консульства Республіки Польща.

Будучи впевненим в правдивості слів ОСОБА_13 та не будучи обізнаним про злочинний умисел останнього, ОСОБА_12 , у невстановлений час 10.09.2015 року, перебуваючи неподалік будинку №26, що по проспекту Миру у м. Житомирі, передав ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 2000 гривень 00 копійок та 700 гривень надав через декілька днів.

В подальшому, 06.10.2015 року ОСОБА_13 при зустрічі з ОСОБА_12 надав останньому запрошення до Республіки Польща та в ході розмови запевнив потерпілого, що в період часу з 09.10.2015 року по 16.10.2015 року запише його до черги у консульство Республіки Польща, тим самим прискорить виїзд потерпілого за кордон. ОСОБА_12 неодноразово намагався додзвонитися та зустрітися з ОСОБА_13 , але останній уникав зустріч з потерпілим, також у ОСОБА_12 виник сумнів щодо дійсності виклику до Республіки Польща, який йому надав ОСОБА_13 та прискорення його у черзі до консульства Республіки Польща.

31.10.2015 року ОСОБА_12 приїхав за місцем роботи ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , та в ході розмови висловив останньому свою недовіру та попросив повернути йому грошові кошти, але ОСОБА_13 повернув ОСОБА_12 тільки грошові кошти в сумі 1500 гривень 00 копійок, а саме за чергу до консульства Польщі.

Таким чином, ОСОБА_13 , зловживаючи довірою ОСОБА_12 , повторно заволодів грошовими коштами останнього, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1200 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій за вказаних в обвинувальному акті обставин, надавши відповідні показання. Зазначив, що розкаюється у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що завдані збитки обвинуваченим відшкодовані в повному обсязі, будь-яких претензій до нього не має.
Потерпілий ОСОБА_15 подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Згідно заяви, завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляв, з приводу покарання покладається на розсуд суду.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно зі ст. 349 КПК України.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Пом`якшуючими обставинами суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обвинувачений характеризується за місцем проживання посередньо, офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в медичних закладах за станом здоров`я не перебуває, вперше вчинив кримінальні правопорушення, потерпілі не настоюють на суворому покаранні а тому суд обирає покарання не в максимальному виді та розмірі.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільні позови не заявлені. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Вчинені обвинуваченим злочини відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" 07.09.2017 року обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_16 , 2005 року народження (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ) та щодо якого не позбавлений батьківських прав, а тому відносно нього може бути застосовано Закон України "Про амністію у 2016 році" та ОСОБА_13 може бути звільнений від відбування покарання відповідно до п. в) ст. 1 вказаного Закону.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 190 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ст. 190 ч. 2 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_17 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Звільнити ОСОБА_5 на підставі ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року від відбування покарання.

Речові докази (запрошення до Республіки Польща на ім`я ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та поліетиленовий пакет «Нова Пошта») залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1