АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/140/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/790/385/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_11 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20-00 год. по 07-00 год. наступного дня, строком до 13 квітня 2018 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Автор апеляційної скарги посилається на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не дотримано вимог ст.178 КПК України та не враховано вагомість доказів про вчинення підозрюваним злочинів, репутацію підозрюваного, який уникає зустрічі зі слідчим, відповідно до рапорту о/у СКП Ізюмського ВП ОСОБА_12 при особистій зустрічі висловлював намір покинути країну, після чого взяв відпустку за місцем роботи, на дзвінки від слідчого не відповідав та зі слів дружини на час відпустки перебував за межами м.Ізюм, що унеможливлює проведення з підозрюваним невідкладних слідчих (розшукових) дій, необхідних для здійснення ефективного досудового розслідування та прийняття за його результатами законного і обґрунтованого рішення у розумні строки.
Вислухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисників, які вважали за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Ізюмським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001389 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (т.1, а.с.3).
29 грудня 2017 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (т.1 а.с.23, 24).
Постановою слідчого СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 16.01.2018 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_9 , здійснення якого доручено співробітникам СКП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області (т.1 а.с.29).
12 лютого 2018 року підозрюваний ОСОБА_9 з`явився до слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов*язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_9 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що слідчий в клопотанні не довів, що саме такий запобіжний захід підлягає застосуванню до підозрюваного.
Слідчим суддею вивчалась особа підозрюваного та враховано, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є раніше не судимий, має позитивну репутацію та міцні соціальні зв`язки, проживає разом з дружиною та дітьми.
Колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, які б свідчили про існування ризиків, передбачених п.п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, що зазначені у клопотанні, необхідність застосування до ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу. Доводи апелянта щодо переховування підозрюваного від органу досудового розслідування не знайшли підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.02.2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.02.2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в певний період доби залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді