Справа № 379/952/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2017 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
інспектора Таращанського РВ з питань пробації: ОСОБА_4 ,
засудженого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща подання Таращанського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» , -
ВСТАНОВИВ:
Таращанський РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про застосування до засудженого ОСОБА_5 , Закону України «Про амністію у 2016 році» на тій підставі, що він за період перебування на обліку порядку та умов іспитового строку не порушує, за місцем проживання характеризується позитивно, має дитину, якій не виповнилося 18 років, батьківських прав не позбавлений.
Представник органу з питань пробації в судовому засіданні подання підтримала і просить його задовольнити з підстав наведених у ньому.
Засуджений ОСОБА_5 подання подане представником з питань пробації підтримав та просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році», оскільки має дитину, якій не виповнилося 18 років, батьківських прав не позбавлений.
Прокурор не заперечував проти поданого подання, оскільки засуджений підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Суд, вислухавши сторони провадження та вивчивши подання та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.
Як вбачається зі статті 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до п. а ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії до осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - суд вирішує за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкцією ч.1 ст. 286 КК України, за якою ОСОБА_5 засуджено, передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 14.09.2016 справа № 379/952/16-к (1-кп/379/76/16) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до двох років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 1 рік. Вироком Апеляційного суду Київської області від 21.11.2016 вирок Таращанського районного суду Київської області від 14.09.2016 в частині призначеного покарання скасовано. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Вирок суду набрав законної сили 26.11.2016 року.
Як вбачається з копії свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 , виданого 19.04.2017 Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, ОСОБА_5 має дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», тобто станом на 07 вересня 2017 року, не виповнилося 18 років.
Крім того, засуджений не позбавлений батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини.
Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, дослідивши особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що подання Таращанського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо засудженого ОСОБА_5 підлягає до задоволення, оскільки наявні достатні підстави для цього.
Керуючись ст. 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд , -
УХВАЛИВ:
Подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного вироком Апеляційного суду Київської області від 24.11.2016 покарання, як від основного так і додаткового, у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом семи днів з дня проголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
ГОЛОВУЮЧИЙ:________________