Справа № 0910/1-92/2011
Провадження № 11/779/11/2017
Категорія ч.1 ст.121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

адвокатів ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію потерпілого ОСОБА_9 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2016 року, про скасування арешту нерухомого майна,-

в с т а н о в и л а :

07 жовтня 2016 року ОСОБА_7 в порядку ст.409 КПК України (в редакції 1960 року) звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області із заявою про скасування арешту, належного йому нерухомого майна.

Розглянувши заяву в порядку, визначеному положеннями ст.409 КПК України (в редакції 1960 року), п.9 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), суд першої інстанції своєю постановою від 05 грудня 2016 року задовольнив заяву ОСОБА_7 та скасував арешт, накладений постановою слідчого СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 б/н від 14 березня 2011 року на об`єкт нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 : приватна школа образотворчого мистецтва, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН 13347550, реєстраційний номер обтяження 10932639; об`єкт незавершеного будівництва (незавершена будівництвом приватна школа образотворчого мистецтва «Талант»), земельна ділянка для обслуговування викуплених приміщень, які будуть переобладнані для створення приватної школи образотворчого мистецтва «Талант», адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0001, номер РПВН 23745430, реєстраційний номер обтяження: 10932726.

Своє рішення суд мотивував тим, що відповідно до ухвали Косівського районного суду від 16 лютого 2016 року ОСОБА_7 вважається таким, що відбув покарання у виді позбавлення волі, та ураховуючи те, що цивільний позов було задоволено частково, стягнень по кримінальних провадженнях із ОСОБА_7 на користь держави, юридичних та фізичних осіб станом на 05 грудня 2016 року у відділі ДВСВ на виконанні немає, а тому слід скасувати арешт, накладений слідчим.

В апеляції потерпілий ОСОБА_9 вважає постанову Косівського районного суду від 05.12.2016 року незаконною, такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а тому просить її скасувати. Посилається на те, що у відповідності до ст. 409 КПК України (редакція 1960 року) питання про зняття арешту мало вирішуватися судом, який постановив вирок, а саме колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області, яка 19 червня 2015 року скасувала вирок Косівського районного суду від 06 грудня 2013 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання. Крім того, вказує, що Косівським районним судом його не було повідомлено про розгляд справи щодо скасування арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 . А також суд не переконався чи виконано вирок суду в частині стягнення на його користь 20000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. витрат за надання юридичної допомоги, що унеможливлює виконання вироку та порушує його права як потерпілого та цивільного позивача.

В судове засідання суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_9 не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, клопотань про перенесення слухання по справі не надходило, та будь-яких інших документів, що підтверджували поважність причин неявки апелянта в апеляційний суд, колегії суддів не надано. Відповідно до ч.3 ст.362 КПК України (в редакції 1960 року) неявка учасників процесу на засідання суду апеляційної інстанції не є перешкодою для розгляду справи, якщо інше не передбачено цим Кодексом або рішенням апеляційного суду.

Під час апеляційного розгляду:

- заявник ОСОБА_7 та його адвокат заперечили проти задоволення апеляції, просили залишити постанову суду без змін;

- прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_7 та його адвоката, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи і мотиви апеляції та заперечення проти її задоволення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію потерпілого ОСОБА_9 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, постановою слідчого відділу СУ УМВС України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 від 14 березня 2011 року в межах розслідування кримінальної справи №324952 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 15,115 ч.2 п.13 КК України, з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, було накладено арешт на нерухоме майно, що перебуває у власності обвинуваченого ОСОБА_7 : нежитлова будівля тракторного стану, за адресою АДРЕСА_2 , приватна школа образотворчого мистецтва, за адресою АДРЕСА_1 , об`єкт незавершеного будівництва, що за адресою АДРЕСА_1 , земельна ділянка для обслуговування викуплених приміщень, які будуть переобладнані для створення приватної школи образотворчого мистецтва «Талант», що за адресою Івано-Франківська область, Снятинський район, с. Джурів, вул. Івана Франка, 1А (т.2, а.с.30-31).

Вироком Косівського районного суду від 06 грудня 2013 року в кримінальній справі №0910/1-92/2011 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. Цивільний позов потерпілого задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_7 , в користь ОСОБА_9 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 4000 грн. витрат за надання юридичної допомоги, в решті позов залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_7 1117,64 грн. та 1474 грн. в рахунок оплати за експертні послуги (т.4 а.с. 226-231).

Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2015 року вирок Косівського районного суду від 06 грудня 2013 року в частині призначеного покарання скасовано та призначено ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на шість років, в решті вирок суду першої інстанції залишено без змін (т.6 а.с. 74-83).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2015 року вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2015 року залишено без змін (т.6 а.с. 146-148).

Крім того, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що 09.06.2017 року було відкрито виконавче провадження ВП №54108417 за виконавчим листом 0910/1-92/20111 від 08.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 20000 грн. моральної шкоди, та 4000 грн. витрат за надання юридичної допомоги.

Згідно з ч.1 ст.409 КПК України (в редакції 1960 року), питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до п.9 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), арешт майна, застосований під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим, ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду долучено до матеріалів справи постанову від 29.06.2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП №54108417 за виконавчим листом 0910/1-92/20111 від 08.02.2016 року у зв`язку з тим, що боржник ( ОСОБА_7 ) оплатив борг згідно квитанції №0.0.784957126.1, виконавчий збір та витрати

Зі змісту апеляції потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що основним доводом необхідності скасування постанови суду є те, що скасування арешту не дозволяє виконати вирок Косівського районного суду від 06 грудня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_7 на його користь грошових сум у відшкодування моральної шкоди та витрат за надання юридичної допомоги.

За таких обставин, зважаючи на те, що на час розгляду апеляції потерпілого вирок Косівського районного суду від 06 грудня 2013 року в частині стягнення із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 4000 грн. за надання юридичної допомоги виконаний в повному обсязі і виконавче провадження закрито на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування арешту нерухомого майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляції, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України 1960 року, п.п. 9, 15 розділу ХI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляцію потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2016 року про скасування арешту нерухомого майна залишити без змін.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5