Справа №: 398/2914/17
провадження №: 1-кп/398/516/17
ВИРОК
Іменем України
"18" жовтня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії кримінальне провадження, внесене 28 вересня 2016 року до ЄРДР за №0002491, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, працюючого керівником ТОВ «Укрбудстрой», не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 27 жовтня 2006 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 15 березня 2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК, ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі ст..70, 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією 1/2 частини майна. 15.02.2014 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська був звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2007 року умовно-достроково, з невідбутою частиною покарання строком 2 місяці 25 днів;
- за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого,
У С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка ), повторно, за попередньою змовою групою осіб, при наступних обставинах.
Так, 19 липня 2016 року близько 11:30 год., проходячи біля громадської зупинки поблизу житлового будинку за адресою: проспект Соборний (Леніна), 56, м.Олександрії Кіровоградської області ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 (відносно якого 26 жовтня 2016 року Олександрійським міськрайонний судом винесено вирок), усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання їх наслідків, скориставшись відсутністю уваги третіх осіб, шляхом вільного доступу, таємно заволоділи чужим майном, а саме: залізним парканом, вартістю 738,94грн., що належав на праві власності комунальному підприємству - «Благоустрій» Олександрійської міської ради. У подальшому з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою осіб.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, у скоєному розкаюється. При дослідженні обставин справи не заперечує, щоб обмежитись лише його поясненнями, а також дослідженням характеризуючих даних на нього, щодо обставин справи, то вони ним не оспорюються, йому роз`яснено, що в такому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Пояснив суду, що дійсно 19.07.2016 року він з ОСОБА_7 зустрілися у їх знайомого за адресою: АДРЕСА_3 . Коли разом з ним потім йшли в сторону площі Кірова, то біля кафе «Бомонд», біля зупинки побачили залізний паркан жовтого кольору, довжиною десь 2 метри та висотою близько 90 см., який лежав на землі. Шуршавий запропонував йому взяти цей паркан та віднести в пункт прийому металобрухту. Він погодився. Разом взяли його та понесли до пункту прийому металобрухту, який розташований по вул..Шевченка в м.Олександрії. Вони вже дійшли туди, але не встигли здати паркан, так як під`їхали працівники поліції, тому вони цей паркан віднесли до поліції, де і залишили його. Не оспорює вартість паркану та обставини викладені в обвинувальному акті. Просить суворо не карати, посилаючись, що зробив для себе певні висновки, так як працевлаштувався та добровільно відшкодував спричинену шкоду.
Представник потерпілого пояснила, що дійсно їм шкода відшкодована обвинуваченим в повному обсязі, а в подальшому подала заяву, де зазначила, що не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України та те, що матеріальних претензій не мають, на суворому покаранні не наполягають.
Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, а саме те, що злочин є злочином середньої тяжкості; особу винного, який працює керівником ТОВ «Укрбудстрой», де характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та у лікаря - психіатра, а також те, що представник потерпілого на суворій мірі покарання не наполягає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_3 , його особи, пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в межах санкції інкримінуємого злочину, у виді обмеження волі на певний строк та вважає, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому міру покарання з застосуванням ст. 75 КК України - звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Представником потерпілого було заявлено цивільний позов, у якому він просить суд стягнути з обвинуваченого заподіяну їм матеріальну шкоду у розмірі 793,94грн., але в ході розгляду справи повідомив суд, що матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, так як ним в добровільному порядку було відшкодовану спричинену ним шкоду, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України .
Судових витрат немає.
Керуючись ст..,ст. 124, 127, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст.185 КК України і призначити покарання 1(один) рік обмеження волі.
Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Обраний щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, яка фактично була внесена 21.09.2017, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Після набрання вироком у законної сили, заставу по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0002491 від 28 вересня 2016 року, у розмірі 16 000 грн., яка внесена ОСОБА_8 за ОСОБА_3 згідно квитанції №0.0.854631086.1 від 21 вересня 2017 року на отримувача ТУ ДСА України в Кіровоградській області, р/р отримувача 2505, код отримувача 26241445, МФО отримувача 820172, на підставі ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.08.2017 року по справі №398/3465/16-к, повернути заставодавцю ОСОБА_8 .
Позов КП «Благоустрій» до ОСОБА_3 про стягнення коштів у відшкодування спричиненої шкоди залишити без задоволення.
Речові докази: залізний паркан розміром у висоту близько 1 метра, у довжину 2,5 метрів, переданий на відповідальне зберігання комунальному підприємству «Благоустрій» Олександрійської міської ради залишити його законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: