Справа №621/874/18
Пр. №1-кс/621/191/18
Ухвала
Іменем України
20 квітня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв Харківської області клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 18.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Зміївського районного суду Харківської області надійшло вищезазначене клопотання. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 18.04.2018 року до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те що невстановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами у розмірі 1550 гривень, що належить потерпілому.

Цього ж дня, слідчим Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Оглядом місця події, а саме земельної ділянки біля домоволодіння АДРЕСА_1 від 18 квітня 2018 року було встановлено, що на зазначеній ділянці місцевості знаходиться гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно надав працівникам поліції мобільний телефон марки NOKIA у корпусі сірого кольору, та пояснив, що на даний телефон прийшло СМС-повідомлення про отримання грошових коштів, вище вказані факти містять ознаки вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст.190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману).

Таким чином, у органу досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду місця події від 18.04.2018 проведеного на земельній ділянці по вул. Донецькій в м. Зміїв Харківської області, мобільний телефон марки NOKIA у корпусі сірого кольору, є предметом вчинення даного кримінального правопорушення і фактично являється доказом у даному кримінальному провадженні, які мають значення для досудового розслідування. З метою забезпечення їх збереження, є підстави для накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно, так як не застосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, пошкоджене чи знищене.

Слідчий ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_6 будучи повідомленими про час та місце розгляду клопотання не з`явились.

Від прокурора клопотань про застосування технічних засобів фіксування судового процесу не надходило, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 107 КПК України.
Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з підстав викладених у ньому, дійшов наступного:
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як вбачається з доданих до клопотання документів, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 18.04.2018 року до ЄРДР за №0000306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що 18.04.2018 року до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те що невстановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами у розмірі 1550 гривень, що належить потерпілому.

Слідчим, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, за даним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000306, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Оглядом місця події, а саме земельної ділянки біля домоволодіння АДРЕСА_1 від 18 квітня 2018 року було встановлено, що на зазначеній ділянці місцевості знаходився гр. ОСОБА_6 , який добровільно надав працівникам поліції мобільний телефон марки NOKIA у корпусі сірого кольору, та пояснив, що на даний телефон прийшло СМС-повідомлення про отримання грошових коштів, вище вказані факти містять ознаки вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Метою накладання арешту на майно є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні та достатні підстави вважати, що мобільний телефонмарки NOKIA у корпусі сірого кольору є речовим доказом та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду: мобільний телефон NOKIA у корпусі сірого кольору - шляхом заборони його відчуження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 131, 132, 107, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - мобільний телефон марки NOKIA у корпусі сірого кольору, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вилучений під час огляду місця події 18.04.2018 року.

Зазначене майно передати на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1