АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/4590/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/34/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія судів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 09 січня 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Центрально - Міського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року, за ч. 2 ст. 185, 71 КК України, до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі,
про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України « Про амністію у 2016 році»
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7
засуджений - ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2017 року та задовольнити його клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення останнього від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року, до якого частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до тяжкого злочину, що виключає можливість звільнення останнього від подальшого відбування покарання на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки він під час випробувального терміну, вчинив злочин середньої тяжкості, за який фактично відбуває покарання, а не затяжкий злочин, як про це зазначив в своїй ухвалі суд. Тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, задовольнити його клопотання та звільнити його від подальшого відбування покарання на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні при апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_6 наполягав на задоволенні його апеляційної скарги та вважав що є всі підстави для задоволення його клопотання про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році»; прокурор заперечував проти апеляційної скарги засудженого та просив залишити її без задоволення.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою за наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 були виконані в повному обсязі.
Так, 07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-УІІІ.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року за злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України і йому було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Остаточне покарання йому було обране на підставі ст. 71 КК України шляхом частково складання покарань, призначених за зазначеним вироком та вироком Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2015 року за яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі і остаточне покарання призначено ОСОБА_6 у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Статтею 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.
З огляду на те, що ОСОБА_6 відбуває покарання за скоєння тяжкого злочину і остаточне покарання йому було обрано на підставі ст. 71 КК України підстави для задоволення його клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Законом України «Про амністію у 2016 році» відсутні.
За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні» колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4