Провадження № 11-кп/792/509/17
Справа № 678/88/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, Доповідач ОСОБА_2
ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 25 травня 2015 року, за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року,
у с т а н о в и л а :
Вироком Летичівського районного суду від 12 червня 2017 року
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Вишгород Київської області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, одружена, не працює, не має судимостей,
визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом визначеного іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину.

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Згарок Деражнянського району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, пенсіонер, одружений, не має судимостей,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину.

Покладено на ОСОБА_10 наступні обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільні позови задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 16 860 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

Речові докази:

два компакт-диски з фотофайлами, які постановою слідчого від 20 жовтня 2015 року визнані речовими доказами, ухвалено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 , ОСОБА_10 не обирався.

За вироком суду, всередині червня 2014 року ОСОБА_8 з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, де зберігалася електронна банківська картка для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» з номерами рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 разом з папірцем, на якому був написаний PIN-код доступу до електронних рахунків, заволоділа зазначеною електронною банківською карткою для виплат.

Після цього 14 червня 2014 року о 14 год. 28 хв., о 14 год. 29 хв., о 14 год. 30 хв., о 14 год. 31 хв., о 14 год. 33 хв. ОСОБА_8 через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 4 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_2 , спочатку таємно викрала з нього 1000 грн., знімаючи п`ять разів по 200 гри., а потім о 14 год. 43 хв. через банкомат AT «Ощадний банк України», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 16 у смт Летичів Хмельницької області, у такий же спосіб таємно викрала ще 2000 грн., чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.

15 червня 2014 року о 09 год. 42 хв. ОСОБА_8 через банкомат ПАТ КБ «Надра», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 10/1 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_2 , спочатку таємно, повторно викрала з нього належні потерпілій гроші в сумі 500 грн. Потім о 10 год. 03 хв., о 10 год. 04 хв., о 10 год. 05 хв., о 10 год. 06 хв., о 10 год. 07 хв., о 10 год. 08 хв. через банкомат AT «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 2 у смт Летичів Хмельницької області, у такий же спосіб, таємно, повторно викрала ще 1800 грн., знімаючи з нього дев`ять разів по 200 грн. О 12 год. 31 хв. через банкомат AT «Ощадний банк України», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 16 у смт Летичів Хмельницької області, у такий же спосіб, таємно, повторно викрала 2000 грн. В подальшому о 12 год. 46 хв., о 12 год. 47 хв., о 12 год. 48 хв., о 12 год. 49 хв., о 12 год. 50 хв. через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 4 у смт Летичів Хмельницької області, у такий же спосіб таємно, повторно викрала ще 1 200 грн., знімаючи з нього шість разів по 200 грн., чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 5 500 грн., після чого викрадену електронну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце її попереднього зберігання.

Приблизно в кінці другої декади червня 2014 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належною потерпілій електронною карткою для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» з номером рахунку № НОМЕР_2 .

Після цього, 19 червня 2014 року о 09 год. 22 хв. ОСОБА_8 через банкомат AT «Ощадний банк України», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 16 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_2 , таємно, повторно викрала з нього належні потерпілій гроші в сумі 2 000 грн., чим завдала їй матеріальної шкоди на вказану суму, після чого викрадену електронну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце її попереднього зберігання.

Приблизно в кінці другої декади вересня 2014 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належною потерпілій електронною карткою для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 .

Після цього, 20 вересня 2014 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_8 , через банкомат AT «Ощадний банк України», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 16 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , таємно, повторно викрала з нього спочатку належні потерпілій гроші в сумі 2 500 грн., а потім у такий же спосіб ще 3 800 грн., чим завдала їй матеріальної шкоди на загальну суму 6 300 грн., після чого викрадену електронну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце її попереднього зберігання.

Приблизно в середині жовтня 2014 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належною потерпілій електронною карткою для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 .

Після цього, 15 жовтня 2014 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_8 , через банкомат AT «Ощадний банк України», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 16 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , таємно, повторно викрала належні потерпілій гроші в сумі 1 000 грн. чим завдала їй матеріальної шкоди на вказану суму, після чого викрадену електронну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце її попереднього зберігання.

Приблизно в кінці листопада 2014 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належною потерпілій електронною карткою для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 .

Після цього, 30 листопада 2014 року о 09 год. 32 хв. ОСОБА_13 , яка є сестрою ОСОБА_8 , на прохання останньої, яка її запевнила, що готівку знімає для особи, за якою доглядає, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 36 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , будучи впевненою, що діє правомірно, зняла гроші в сумі 700 грн., які передала своїй сестрі для передачі їх власниці рахунку. Однак, ОСОБА_8 ці гроші потерпілій ОСОБА_12 не передала, а таємно, повторно викрала їх, чим завдала їй матеріальної шкоди на вказану суму, після чого викрадену електронну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце її попереднього зберігання.

Приблизно на початку другої декади грудня 2014 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належною потерпілій електронною карткою для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 .

Після цього, 14 грудня 2014 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_8 через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 29 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, РIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , таємно, повторно викрала з нього належні потерпілій гроші в сумі 1 000 грн., чим завдала їй матеріальної шкоди на вказану суму, після чого викрадену електронну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце її попереднього зберігання.

Приблизно на початку другої декади січня 2015 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належними потерпілій електронними картками ПАТ КБ «ПриватБанк» для виплат № НОМЕР_1 та кредитною карткою № НОМЕР_3 .

Після цього, 14 січня 2015 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_8 через банкомат АТ «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 36 у смт Летичів Хмельницької області, вставляючи по черзі викрадені у ОСОБА_12 картку для виплат та кредитну картку і ввівши за допомогою клавіатури зазначені на папері, в який ті були загорнуті, PIN-коди доступу до її рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , таємно, повторно викрала з них належні потерпілій гроші в сумі 1 000 грн. та 2 800 грн. відповідно, чим завдала їй матеріальної шкоди на загальну суму 3 800 грн., після чого викрадені електронні картки ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце їх попереднього зберігання.

Приблизно на початку третьої декади лютого 2015 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належною потерпілій електронною карткою для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 .

Після цього, 22 лютого 2015 року об 11 год. 47 хв. ОСОБА_13 , яка є сестрою ОСОБА_8 , на прохання останньої, яка її запевнила, що готівку знімає для особи, за якою доглядає, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 36 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , будучи впевненою, що діє правомірно, зняла гроші в сумі 950 грн., які передала своїй сестрі для передачі їх власниці рахунку. Однак, ОСОБА_8 ці гроші потерпілій не передала, а таємно, повторно викрала їх, чим завдала їй матеріальної шкоди на вказану суму, після чого викрадену електронну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце її попереднього зберігання.

Приблизно на початку другої декади березня 2015 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належними потерпілій електронними картками ПАТ КБ «ПриватБанк» для виплат № НОМЕР_1 та кредитною карткою № НОМЕР_3 .

Після цього, 13 березня 2015 року о 10 год. 07 хв. ОСОБА_13 , яка є сестрою ОСОБА_8 , на прохання останньої, яка її запевнила, що готівку знімає для особи, за якою доглядає, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 36 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , будучи впевненою, що діє правомірно, зняла гроші в сумі 850 грн., а потім, цього ж числа о 10 год. 09 хв., через цей же банкомат та у такий же спосіб зняла з рахунку кредитної картки № НОМЕР_3 належні потерпілій гроші в сумі 50 грн., які передала своїй сестрі для передачі їх власниці рахунку. Однак, ОСОБА_8 ці гроші потерпілій не передала, а таємно, з корисливих мотивів, повторно викрала їх, чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 900 грн., після чого викрадені електронні картки ПАТ КБ «ПриватБанк» повернула непомітно для власниці на місце їх попереднього зберігання.

Приблизно на початку другої декади квітня 2015 року ОСОБА_8 знову вирішила викрасти гроші у ОСОБА_12 і, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, в якому мешкає ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_2 , під час чергового епілептичного нападу останньої, скориставшись її непритомним станом, з її шиї зняла ключ від шафи і, відімкнувши ним її замок, заволоділа належними потерпілій електронними картками ПАТ КБ «ПриватБанк» для виплат № НОМЕР_1 та кредитною карткою № НОМЕР_3 .

Після цього, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступила в попередній зговір зі своїм чоловіком ОСОБА_10 , вмовивши його зняти гроші з електронного рахунку ОСОБА_12 , і для цього передала йому викрадену електронну банківську картку для виплат потерпілої. О 08 год. 26 хв. 11 квітня 2015 року ОСОБА_10 , виконуючи свою роль, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 36 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , таємно, повторно викрав з нього гроші в сумі 850 грн. чим потерпілій завдано матеріальної шкоди на вказану суму.

Приблизно на початку другої декади травня 2015 року, після надходження на електронний рахунок ОСОБА_12 пенсійних виплат, ОСОБА_8 знову вирішила у такий же спосіб, що і попереднього разу, викрасти з нього гроші. Для здійснення свого злочинного умислу вона вступила в попередній зговір з своїм чоловіком ОСОБА_10 , вмовивши його зняти гроші з електронного рахунку потерпілої і для цього передала йому викрадену електронну банківську картку для виплат ОСОБА_12 . О 08 год. 39 хв. ОСОБА_10 , виконуючи свою роль, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 36 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього викрадену у ОСОБА_12 картку для виплат та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , таємно, повторно викрав з нього гроші в сумі 860 грн. чим потерпілій завдано матеріальної шкоди на вказану суму.

Приблизно на початку другої декади червня 2015 року, після надходження на електронний рахунок ОСОБА_12 чергових пенсійних виплат, ОСОБА_8 знову вирішила у такий же спосіб, що і у попередній раз викрасти з нього гроші. Для здійснення свого злочинного умислу вона вступила в попередній зговір з своїм чоловіком ОСОБА_10 , вмовивши його зняти гроші з електронного рахунку потерпілої і для цього передала йому викрадену електронну банківську картку для виплат ОСОБА_12 . В середині червня 2015 року близько 08 год. ОСОБА_10 , виконуючи свою роль, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться по вул. 50 років Жовтня, 36 у смт Летичів Хмельницької області, вставивши в нього картку для виплат ОСОБА_12 та ввівши за допомогою клавіатури зазначений на папері, в який та була загорнута, PIN-код доступу до її рахунку № НОМЕР_1 , намагався таємно, повторно викрасти з нього гроші в сумі 860 грн., однак свій злочинний задум він, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив з причин, що не залежали від його волі, так як в той час рахунок потерпілою, яка виявила, що її електронну банківську картку викрадено, був заблокований.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 просив вирок Летичівського районного суду від 12 червня 2017 року в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 скасувати частково та ухвалити новий вирок, яким стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальний еквівалент моральної шкоди, завданої злочинами, в розмірі 15 000 грн.; стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 матеріальний еквівалент моральної шкоди, завданої злочинами, в розмірі 10000 грн.

Указував, що розмір шкоди, належний до стягнення із засуджених, доведений у ході судового розгляду, є обґрунтованим, відповідає фактичній участі обвинувачених у спричиненні цієї шкоди, враховуючи наслідки злочинів, їх тривалість, відсутність протягом значного часу будь-яких дій щодо відшкодування матеріальної шкоди. З урахуванням страждань потерпілої, викликаних вчиненням злочинів, суд безпідставно, невмотивовано визначив таку шкоду меншою вдвічі від заявленої потерпілою до відшкодування.

На думку захисника, суд не взяв до уваги і те, що з часу вчинення останнього злочину і до ухвалення судового рішення минуло більше двох років, а обвинувачені за наявності можливості у повному обсязі відшкодувати спричиненні збитки відшкодували їх лише частково.

Уважав, що місцевий суд не врахував глибини тих моральних страждань, яких зазнала потерпіла від вчинення стосовно неї злочинів, та прийняв судове рішення в частині відшкодування шкоди, не дотримавшись принципів розумності та справедливості.

У поданих запереченнях адвокат ОСОБА_7 просив апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, бо в них не йдеться, в чому полягають їх доводи та чи допустив суд першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, або ж чи неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог ст.ст.412, 413 КПК України мало б за собою підстави для скасування судового рішення. Тому уважав безпідставними доводи обвинувачених та сторони захисту для скасування судового рішення в контексті положень, викладених п.п.1-4 ч.1 ст.409, ст.ст.412-413 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просила вирок Летичівського районного суду від 12 червня 2017 року скасувати та виправдати її за всіма епізодами інкримінованих злочинів.

Уважала вирок місцевого суду необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм права, який ґрунтується на припущеннях. Водночас доказів її вини у вчиненні вказаних злочинів не наведено, вирок суду висновки суду не відповідають фактичним обставинам та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Указувала, що вину вона не визнала та пояснює, що з середини 2013 року за усною домовленістю із ОСОБА_14 доглядала за її батьком ОСОБА_15 , а приблизно через рік також почала доглядати й за сестрою ОСОБА_16 , яка є інвалідом другої групи і хворіє на епілепсію. За догляд ОСОБА_16 їй ОСОБА_17 нічого не доплачувала.

ОСОБА_17 на той час проживала у Києві і мало передавала продуктів харчування для батька та сестри, тому разом ОСОБА_12 4-5 разів знімали за допомогою її сестри ОСОБА_13 та чоловіка ОСОБА_10 з її карточки в банкоматі кошти і за ці кошти вона купували продукти харчування в магазинах, ліки в аптеках. При цьому ОСОБА_12 витягала карточку з PIN-кодом доступу і давала їй, а вона передавала або сестрі, або чоловікові. Останні знімали кошти в банкоматі та після зняття готівки одразу передавали їх для ОСОБА_12 .

Аналогічні показання дали також ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . При цьому, на думку обвинуваченої, вказані показання не підтверджують її винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів, а навпаки виправдовують її.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просив вирок Летичівського районного суду від 12 червня 2017 року скасувати та закрити відносно нього кримінальне провадження за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

Зазначав, що зібрані та надані до суду у кримінальному провадженні докази не підтверджують інкриміноване йому обвинувачення, яке є необґрунтованим, надуманим та в судовому засіданні недоведеним. Тому відносно нього слід було винести виправдувальний вирок та закрити провадження у справі.

Не вважав він також винуватою у вчиненні крадіжки з банківського рахунку грошових коштів, що належали ОСОБА_12 , і свою дружину ОСОБА_8 .

Указував, що для придбання ОСОБА_18 ліків і продуктів обвинувачена ОСОБА_8 знімала кошти в банкоматі з банківської картки ОСОБА_12 , оскільки та не вміла користуватися банкоматом. Кошти з банківського рахунку ОСОБА_18 їй допомагали знімати її сестра ОСОБА_13 та чоловік ОСОБА_10 . Отримані в банкоматі кошти вона та її чоловік не привласнювали, а дружина використовувала їх за призначенням.

На думку обвинуваченого ОСОБА_10 , не було проведено також на досудовому слідстві судово-психіатричної експертизи щодо встановлення психічного стану потерпілої ОСОБА_12 на предмет здатності її правильно сприймати, запам`ятовувати, відтворювати обставини, що мають значення у справі, а тому показання ОСОБА_12 є неналежним доказом та не можуть бути покладені в основу вироку суду.

Допитана в судовому засіданні в суді першої інстанції як спеціаліст лікар Летичівської ЦРЛ ОСОБА_19 показала, що з такою хворобою, як у ОСОБА_12 характерними ознаками є втрата пам`яті і у разі наявності деменції внаслідок епілептичної хвороби необхідно проведення щодо потерпілої експертизи.

Також ні під час досудового розслідування, ні в судовому засіданні не був допитаний основний свідок у цій справі батько потерпілої, який зміг би надати правдиві свідчення і прояснити ситуацію.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційних скарг; пояснення представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги з викладених у них мотивів; думку прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню.

Установлено, що сукупність досліджених в судовому засіданні місцевого суду доказів давали підстави вважати, що банківські картки потерпіла зберігала у шафі в будинку за місцем проживання під замком, а ключ постійно зберігала при собі. До будинку сторонні люди не заходили. Обвинувачена тривалий час доглядала за потерпілою і саме зі слів потерпілої їй було відомо про те, що та має картки на які щомісячно приходять кошти, крім того має аркуш паперу, де зазначено PIN-код.

Також з`ясовано, що в період епілептичних нападів потерпіла не могла усвідомлювати свої дії, не пам`ятає того, що відбувається навколо неї. Потерпіла не надавала дозволу обвинуваченій брати банківські картки і знімати з них кошти, лише самостійно ходила в банківську установу, де й знімала кошти за допомогою працівників банку.

З огляду на це суд дійшов обгрунтваного висновку, що доводи обвинувачених про відсутність у їх діях складу інкримінованих злочинів, не заслуговують на увагу.

При цьому місцевим судом врахована позиція обвинувачених, висловлена при попередньому судовому розгляді про повне визнання своєї вини, а також часткове відшкодування обвинуваченими представнику потерпілої, завданої кожним із них окремо для потерпілої матеріальної шкоди вчиненими правопорушеннями.

Таким чином, місцевий суд повно, всебічно дослідив всі обставини даного кримінального провадження і дав їм належну правову оцінку.

Висновок суду про те, що винуватість ОСОБА_8 у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів; в таємному викраденні чужого майна (крадіжка); в таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб; в замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб доведена повністю і її дії правильно кваліфіковано відповідно за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказами.

Висновок суду про те, що винуватість ОСОБА_10 , яка полягає в таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб; в замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковано відповідно за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , є вчинення злочинів щодо особи похилого віку.

Обвинувальний акт містить посилання на те, що обтяжуючою покарання ОСОБА_8 обставиною є вчинення злочинів повторно. Однак, місцевий суд на підставі ч.4 ст.67 КК України обґрунтовано виключив вказану обставину з обвинувачення як таку, що не може бути ще раз врахована судом при призначенні покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , органом досудового розслідування та судом не було встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , є вчинення злочинів щодо особи похилого віку.

Виходячи з принципів законності, справедливості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , з урахуванням позиції потерпілої, місцевий суд призначив покарання в межах санкції статей у виді позбавлення волі.

Водночас, ураховуючи обставини вчиненого, тяжкість злочинів, особи винних, відомості, які їх характеризують, часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання з прийняттям рішення про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та із застосуванням ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 про те, що місцевий суд невмотивовано визначив шкоду вдвічі меншою від заявленої, позбавлені підстав.

Так, потерпілою ОСОБА_12 до обвинувачених заявлено цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої злочинами, і вона просила стягнути з ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 16 860 грн., моральну шкоду в сумі 15 000 грн.; з ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Колегія суддів уважає, що оскільки обвинуваченими вчинено таємне викрадення грошових коштів з банківських карток потерпілої, тому завдана матеріальна шкода підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої в повному обсязі, що регламентується вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України та роз`ясненнями п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року.

Так, відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодованої моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Місцевий суд, на думку колегії суддів, виходячи з характеру вчинених обвинуваченими діянь, що призвели до фактичної втрати потерпілою ОСОБА_12 права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю грошовими коштами, які знаходились на банківських картках, що є офіційними документами, та є основними засобами для життя потерпілої, з урахуванням характеру, обсягу та тривалості її страждань, а також із засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтовано та законно прийняв рішення, що цивільні позови про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме: з цивільного відповідача ОСОБА_8 на користь цивільного позивача ОСОБА_12 підлягає стягненню 3 000 грн., а з цивільного відповідача ОСОБА_10 на користь цивільного позивача ОСОБА_12 підлягає стягненню 1 000 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не вбачає обставин, зазначених в апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що дають підстави для скасування чи зміни вироку.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів ,
п о с т а н о в и л а :
Вирок Летичівського районного суду від 12 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .