ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за ч.1 ст. 309 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , 19.08.2017 року близько 07 год. 00 хв., перебуваючи біля 3 під`їзду житлового будинку №6, що по вул. П`яскорського у м. Хмельницькому, умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст. 2, 7,12,25,27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав, як знайдене, та зберігав при собі психотропну речовину амфетамін, маса якого становить 0,383 г., з метою власного споживання, без мети збуту.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту.
13 вересня 2017 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах:
ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України;
сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 75 (семидесяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн., який слід сплатити в місячний термін, а також сплатити процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 742, 20 грн..
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість та щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, відповідно акту проведеного огляду комісією ХОНД у ОСОБА_5 алкоголізму та наркоманії не виявлено, епізодичне вживання алкоголю та наркотиків, примусового лікування не потребує, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Судові витрати вирішити в силу ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 13 вересня 2017 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 75 (семи десяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн. (одна тисяча двісті сімдесят п`ять гривень).
Стягнути з ОСОБА_5 в рахунок держави судові витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1090 від 30.08.2017 року в розмірі 742 (сімсот сорок два) гривні 20 (двадцять) копійок.
особливо небезпечний наркотичний засіб амфетамін, масою 0,3835г., переданий до камери зберігання речових доказів ПЗВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: