АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/159/18 Справа № 200/963/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 23 березня 2018 року.

Слідчий суддя, мотивуючи своє рішення, зазначив, що з`ясовуючи можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховує як викладенні у попередній ухвалі про обрання запобіжного заходу, так і вказані у судовому засіданні прокурором, обгрунтування ризиків, а саме: відсутність постійної роботи у ОСОБА_8 свідчить про те, що розуміючи невідворотність покарання за вчинене діяння, не маючи утримуючих її за місцем

мешкання факторів, остання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Вона може знищити чи сховати речі чи документи, як: мають істотне значення для встановлення обставин справи, оскільки в ході досудового розслідування встановлені інші особи, які можуть бути причетні до вчиненого злочину з числа родичів підозрюваної ОСОБА_8 . За місцями їх проживання не були проведені обшуки. Не перебуваючи під вартою, підозрювана може вжити заходів щодо знищення матеріальних носіїв інформації, яка містить докази злочинної діяльності. Враховуючи злочинні зв`язки з іншими співучасниками злочину, ОСОБА_8 може незаконно впливати на інших підозрюваних, а також осіб, яким не повідомлено про підозру. ОСОБА_8 має дані всіх потерпілих, які були завербовані та направлялись до РФ з метою сексуальної експлуатації, вказані особи вербувались з використанням уразливого стану, з урахуванням якого легко піддаються впливу

сторонніх осіб, та такий вплив може вчинити підозрювана при обранні більш м`якого запобіжного заходу, тому вважає, що прокурор у судовому засіданні довів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням сукупності обставин, які дають підстави вважати про існування вказаних ризиків.

Саме з урахуванням цих обставин слідчий суддя не прийняв до уваги доводи захисту як

підставу про обрання більш м`якого запобіжного заходу те, що підозрювана має постійне місце мешкання, малолітню дитину, позитивно характеризується, раніше не судима.

В апеляційній скарзі скаргою захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати її підзахисній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування зазначає, що жодних підстав вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватись від слідства та/або суду, впливати на учасників кримінального провадження чи спробує вчинити інше кримінальне правопорушення немає, це не було встановлено слідчим суддею, не обгрунтовано заявником клопотання та при його розгляді не доведено.

Вказує апелянт і на те, що судом не взято до уваги , що підозрювана ОСОБА_8 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалася, є матір`ю -одиначкою, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно з результатами обстеження емоційного стану дитячим психологом потребує спілкування з мамою, незадоволення цієї потреби може спричинити за собою включення психосоматичних захисних механізмів. ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, має стійки соціальні зв`язки, постійно проживає разом з донькою та бабусею ОСОБА_11 ,1934 р.н. (яка також потребує догляду) у будинку, належному останній по праву приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 , свою провину в інкримінованому правопорушенні визнає, але лише не згодна з кваліфікацією. Роль підозрюваної у даному злочині є дещо іншою, тому ії показання жодним чином не можуть змінити ситуації. ОСОБА_8 не має наміру чинити перешкоди правосуддю.

Крім того, на думку захисника, для фізичної особи, яка не працевлаштована, має на утриманні неповнолітню доньку та бабусю, максимальна застава у розмірі 300 прожиткових

мінімумів є непомірною і внести ії нереально.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили їх задовольнити, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2017 року за № 0000903 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

29 листопада 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 30 листопада 2017 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 січня 2018 року.

Постановою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_12 від 19 січня 2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2017 року за № 0000903 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, продовжено до чотирьох місяців.

23 січня 2018 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування до 23 березня 2018 року.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.

Слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Такими обставинами обґрунтовано визнано те, що розуміючи невідворотність покарання за вчинене діяння, не маючи утримуючих її за місцем мешкання факторів, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Вона може знищити чи сховати речі чи документи, як: мають істотне значення для встановлення обставин справи, оскільки в ході досудового розслідування встановлені інші особи, які можуть бути причетні до вчиненого злочину з числа родичів підозрюваної ОСОБА_8 . За місцями їх проживання не були проведені обшуки. Не перебуваючи під вартою, підозрювана може вжити заходів щодо знищення матеріальних носіїв інформації, яка містить докази злочинної діяльності. Враховуючи злочинні зв`язки з іншими співучасниками злочину, ОСОБА_8 може незаконно впливати на інших підозрюваних, а також осіб, яким не повідомлено про підозру. ОСОБА_8 має дані всіх потерпілих, які були завербовані та направлялись до РФ з метою сексуальної експлуатації, вказані особи вербувались з використанням уразливого стану, з урахуванням якого легко піддаються впливу

сторонніх осіб, та такий вплив може вчинити підозрювана при обранні більш м`якого запобіжного заходу, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і соціальні зв`язки підозрюваної, оскільки їх наявність та міцність, а також і дані, характеризуючі особу, на що є посилання в апеляції захисника, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваної, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4