УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/3634/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 86 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), секретаря судового засдіання ОСОБА_7 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі справу - за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 2017 року про відмову у застосуванні амністії щодо засудженого ОСОБА_6 , -
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2016 за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України на підставі ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році". В обґрунтування такого рішення суд послався на те, що амністія не може бути застосована до засудженого ОСОБА_6 відповідно до п. "а" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році".
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву та звільнити засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2016 року на підставі ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році". Посилається на неправильне застосування п. "а" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки ОСОБА_6 не підпадає під заборони застосування амністії, передбачені ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в України" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", та на день набрання вказаним законом сили відбув більше 1/4 призначеного покарання, а тому підлягає звільненню від подальшого відбуття покарання на підставі ст. 3 вказаного закону про амністію.
Заслухавши доводи засудженого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році", підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Згідно п. "в" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
З матеріалів справи видно, що з 19.09.2015 засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2016 за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України, яким вирішено зарахувати за правилами ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення ОСОБА_6 у період з 29.11.2015 по день набрання вироком законної сили.
Відповідно до цього вироку, злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, було вчинено ОСОБА_6 18.11.2014 під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.09.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Твердження захисника про те, що на день набрання Законом України "Про амністію у 2016 році" законної сили засуджений ОСОБА_6 відбув більше 1/4 призначеного покарання не оспорюється учасниками судового розгляду під час розгляду справи судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду, підтверджується матеріалами даної справи.
За таких обставин є обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про неправильне застосування п. "а" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки новий злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, було вчинено ОСОБА_6 не під час відбуття покарання, а під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.09.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Оскільки відсутні обставини, що перешкоджають застосуванню амністії, передбачені ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в України" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та на день набрання вказаним законом сили засуджений ОСОБА_6 відбув більше 1/4 призначеного покарання, а тому він підлягає звільненню від подальшого відбування покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2016 на підставі ст. 3 цього закону.
Крім того, в ухвалі суд першої інстанції неправильно вказав по-батькові засудженого « ОСОБА_9 », оскільки згідно матеріалів справи заява захисника про застосування амністії стосується засудженого ОСОБА_6 .
За таких обставин ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви захисника про застосування до засудженого ОСОБА_6 ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році", апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 2017 року про відмову у застосуванні амністії до засудженого ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою звільнити засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2016 на підставі ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного суду протягом 3 місяців з моменту постановлення.
Судді: