Справа № 744/90/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/487/2017
Категорія - ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02 грудня 2016 року за № 0000333, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.11.2012 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці;

- 10.12.2012 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 72, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці; судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання на підставі ч.1 ст. 69 КК України, у виді 170 (ста сімдесяти) годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 01 грудня 2016 року приблизно о 21 години 00 хвилин ОСОБА_8 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зривання запірних пристроїв, проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_10 , звідки таємно викрав зі столу планшет марки ПК ELENBERG ТАВ 708.4 в комплекті із зарядним пристроєм, вартість якого відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 1509 від 09.12.2016 року складає 650 гривень, в планшеті якого перебувала MICRO SD карта об`ємом на 2 GB марки SP, вартість якої відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 1509 від 09.12.2016 року складає 52 гривні 25 копійок, а також чохол, в якому перебував планшет, марки AIGI UNIVERSAL для 7``, вартість якого відповідно до наданої довідки КП «Семенівський ринок» складає 135 гривень 00 копійок, а також викрав Router AT&T NRM MIFI 2372, в якому перебувала сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої грошей не було, вартість яких відповідно до наданої довідки КП «Семенівський ринок» складає 920 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1757 гривень 25 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Звертаючись з апеляційною скаргою перший заступник прокурора не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, просить скасувати вирок щодо ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор просить виключити з мотивувальної частини вироку посилання на наявність обставин, що пом`якшують пом`якшують покарання ОСОБА_8 «повне визнання вини, щире каяття», «активне сприяння розкриттю злочину» та «усунення заподіяної шкоди» та ухвали новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

На думку автора скарги судом не вказано, яким чином наведені ним пом`якшуючі покарання обставини разом з даними про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, судом безпідставно визнано обставини, які пом`якшують покарання. Так, щире каяття включає в себе визнання вини, проте з мотивувальної частини вироку слідує, що ОСОБА_8 вину у інкримінованому злочині не визнав, оскільки вказав, що умислу на вчинення крадіжки у нього не було. Стверджує, що у вироку також не зазначено в чому полягало активне сприяння в розкритті злочину і в установленні яких обставин. Повернення викраденого відбулося внаслідок розкриття злочину працівниками поліції і не є добровільним волевиявленням обвинуваченого, а тому усунення заподіяної шкоди потерпілій, не може бути врахована як пом`якшуюча обставина.

Крім того, судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, який скоїв тяжкий злочин, будучи особою працездатного віку, ніде не працює та скоїв злочин проти власності, при цьому має дві не зняті та непогашені судимості за скоєння аналогічних злочинів. За цих обставин призначене покарання не є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію захисника та обвинуваченого, які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

01 грудня 2016 року приблизно о 21 години 00 хвилин ОСОБА_8 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зривання запірних пристроїв, проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_10 , звідки таємно викрав зі столу планшет марки ПК ELENBERG ТАВ 708.4 в комплекті із зарядним пристроєм, вартість якого відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 1509 від 09.12.2016 року складає 650 гривень, в планшеті якого перебувала MICRO SD карта об`ємом на 2 GB марки SP, вартість якої відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 1509 від 09.12.2016 року складає 52 гривні 25 копійок, а також чохол, в якому перебував планшет, марки AIGI UNIVERSAL для 7``, вартість якого відповідно до наданої довідки КП «Семенівський ринок» складає 135 гривень 00 копійок, а також викрав Router AT&T NRM MIFI 2372, в якому перебувала сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої грошей не було, вартість яких відповідно до наданої довідки КП «Семенівський ринок» складає 920 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1757 гривень 25 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В даному випадку апелянт не ставить питання про повторне дослідження і переоцінку доказів, з чим погоджується і сторона захисту, у зв`язку з чим цих процесуальних дій апеляційний суд не здійснює.

Давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про вчинення ОСОБА_8 умисного таємного викрадення чужого майна вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст. 65 КК України визначено, що при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 409 ч. 2 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку колегії суддів суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 вказаних вимог закону у повному обсязі не дотримався і в порушення цих вимог призначив обвинуваченому покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України, у виді 170 годин громадських робіт.

Обґрунтовуючи таке рішення, суд першої інстанції у вироку послався на ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: активне сприяння в розкритті злочину, визнання вини та щире каяття, усунення заподіяної шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_8 .

Разом з тим, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання недостатньо враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, однак належних висновків не зробив, не став на шлях виправлення, і знову вчинив умисний злочин.

При цьому, апеляційний суд погоджується з позицією місцевого суду щодо можливості визнання обставин, що пом`якшують покарання повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і усунення заподіяної шкоди такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали суду можливість застосувати положення ст. 69 КК України.

Що стосується доводів прокурора про відсутність таких обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: активне сприяння в розкритті злочину, визнання вини та щире каяття, то вони не заслуговують на увагу. Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений показав, що прибув до помешкання потерпілого наробити шкоди та забрати якість речі, в чому він розкаюється, що фактично і вказує про визнання ним вини у скоєнні інкримінованого злочину та додатково вказав про щире розкаяння.

Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Це може полягати зокрема у: повідомленні про всі відомі епізоди й обставини вчинення злочину; викритті інших співучасників; визначенні ролі кожного з них у вчиненні злочину; повідомленні про їхнє місцезнаходження; наданні допомоги в їх затриманні; видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом.

Прояв активного сприяння розкриттю злочину у самостійному виді можна уявити лише теоретично, а на практиці воно завжди пов`язане із щирим каяттям або з`явленням із зізнанням.

Незважаючи на тісний взаємозв`язок цих обставин, вони все ж є різними за своїм змістом та виступають самостійними обставинами, які пом`якшують покарання.

Тому колегія суддів, не погоджується з позицією прокурора що в діях ОСОБА_8 відсутнє активне сприяння в розкритті злочину. Адже як на досудовому розслідування, так і в судовому засіданні місцевого суду він самостійно повідомив про всі обставини злочину та детально розповів яким чином, з допомогою яких знарядь скоїв злочин і добровільно видав викрадене майно.

Відповідно до ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання та у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбуття покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню, з постановлення відповідно до вимог ст. 420 КПК України нового вироку апеляційним судом, з урахуванням загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Зважаючи на те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, з урахуванням обставин кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також повне визнання вини, істотно знижують ступінь тяжкості злочину та з урахуванням особи винного, зважаючи на принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є підставами для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 413,420, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області задовольнити частково.

Вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту.

Строк покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3