ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/23/18
Провадження № 1-кп/636/261/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002146, внесений 10 грудня 2017 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Боровське, Шевченківського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого заадресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
09.12.2017 року приблизно о 23.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебував разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами в автомобілі невстановленої марки, в якості пасажира на задньому пасажирському місці автомобіля разом із потерпілим ОСОБА_5 , який здійснював рух зі сторони м. Харкова в напрямку м. Чугуєва, Харківської області, по автошляху Київ-Харків-Довжанський, де у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_4 схопив правою рукою за шию ОСОБА_5 та під погрозою спричиненням тілесних ушкоджень почав вимагати у останнього майно, яке в нього перебувало, чим подавив волю ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 дістав з правої кишені штанів мобільний телефон S-TELL, M511 ІМЕІ: НОМЕР_1 , та передав ОСОБА_4 .

В результаті незаконних дій ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном S-TELL, M511 ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 66 від 22.12.2017 року 1449,00 грн., що належав потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього потерпілий ОСОБА_5 вийшов з автомобіля в м. Чугуєві, Харківської області та направився до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області для написання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, тобто, відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину, пояснивши суду, що в цей день він з Харкова їхав додому попутнім транспортом, автомобілем марки «Опель», на задньому сидінні з ним знаходився потерпілий. В ході руху він ухватив потерпілого за шию і забрав телефон, водій його дій не бачив. Потерпілий вийшов на посту ДАЇ в м. Чугуєві, а він поїхав додому. Телефон віддав товаришу за борги.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За згодою сторін згідно за ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:
- довідки ОСК ГУНП в Харківській області № 267-26122017/63091 від 28.12.2017 року, згідно з якою обвинувачений раніше засуджений: 23.10.2008р. Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, 304, ч. 1 ст. 162 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 25.04.2014р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (а.к.п. 50);
- інформації Шевченківської центральної районної лікарні № 2084 від 22.12.2017 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 51);
- довідки Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 362/02-29 від 22.12.2017р., згідно якої ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю та братом (а.к.п. 52).
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у грабежі, поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме: в силу ст. 89 КК України не засуджений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та думку потерпілого, який претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки викрадене майно повернуто.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та визнання вини. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судових витрат по справі немає.
Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обирались. Отже, враховуючи, що запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон S-TELL, моделі M511 ІМЕІ: НОМЕР_1 , який переданий за зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя