АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2177/17 Справа № 192/1616/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8

розглянувши 21 грудня 2017 року у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі апеляційного суду Дніпропетровської області в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою суду, було відмовлено в задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 , мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_10 , на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

В обґрунтування зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, має п`ять заохочень, стягнень не має, оскільки вони вважаються погашеними за спливом часу. Він працевлаштований в колонії різноробочим в котельні. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, у взаємовідносинах не конфліктний. Приймає участь у виконанні робіт із благоустрою установи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь в програмі ДВВ Духовне відродження.

Вказує на те, що суд першої інстанції не проаналізував положення наведених норм матеріального права, не приділивши особливої уваги матеріалам особової справи засудженого, його поясненням, ставленням засудженого до праці та виховання, додержання ним вимог режиму, та постановив незаконне та необґрунтоване судове рішення.

Вислухавши засудженого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 правильно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання його відношення до праці та дійшов до правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б в своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_11 відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.07.2011 року за скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. В установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 09.10.2011 року. За період перебування у ГВК 96 характеризувався добре, мав 3 порушення режиму утримання, а також мав 5 заохочень. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 25.05.2017 року. Працевлаштований різноробочим до котельної установи. За весь період відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Згідно характеристики не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Посилання засудженого на те, що судом не враховано, що під час перебування в СВК 21, характеризується позитивно, має п`ять заохочень, стягнень не має, оскільки вони вважаються погашеними за спливом часу. Він працевлаштований в колонії різноробочим в котельні, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, у взаємовідносинах не конфліктний, приймає участь у виконанні робіт із благоустрою установи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, само по собі не можуть слугувати достатніми підставами для умовно - дострокового звільнення, оскільки вказані дані судом розглянуті з іншими даними про особу засудженого, які не свідчать про стабільність і послідовність позитивних змін в поведінці засудженого, та нетривалість цих позитивних змін в своїй сукупності не свідчать про доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Беручи до уваги ступінь, тяжкість вчинених засудженим злочинів, встановлених вище обставин, характеристик на засудженого, колегія суддів, вважає, що позитивна поведінка ОСОБА_7 нетривалий час не свідчить про виправлення останнього, а доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого не є достатньою правовою підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам у їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, відсутність стягнень нетривалий час, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, судовий розгляд зазначеного клопотання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року про відмову в задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
____________ __________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4