Ухвала
Іменем України

22 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 137/1610/16-к
провадження № 51-1390 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року в межах кримінального провадження № 0000214 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слобідка Калинівського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК,
Суть питання
Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджено ч. 1 ст. 384 КК до покарання у виді арешту на строк 2 місяці.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону у поданій скарзі захисник ОСОБА_5 наводить доводи щодо порушень допущених під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, при цьому його доводи фактично зводяться до надання власної оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
У той же час, заявивши вимогу щодо скасування ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, захисник лише в загальних фразах зазначив, що апеляційний суд не усунув порушення, допущені, на його думку, судом першої інстанції, однак касаційна скарга не містить належного обґрунтування, в чому саме полягали порушення саме апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону з урахуванням положень статей 404, 412-414, 419 КПК та/або неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, допущених апеляційним судом.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, зі змісту касаційної скарги не зрозуміло, в яких межах суд касаційної інстанції повинен переглянути постановлені щодо ОСОБА_4 судові рішення, оскільки у вступній частині скарги зазначено, що вона подана як на вирок місцевого суду, так і на ухвалу апеляційного суду, однак в прохальній її частині захисник порушує питання про скасування лише ухвали апеляційного суду.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3