Справа180/135/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Марганець угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2017 року № 0000946, за яким
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, одружений, із середньою спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-1 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту 23 грудня 2017 року приблизно 08:00 годині ОСОБА_3 проходив по вул.Набережній в м.Марганець Дніпропетровської області, в районі центральної парокотельні. Через частково розібраний паркан зайшов на територію центральної парокотельні Комунального підприємства «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця», розташованої за адресою: м.Марганець, вул.Малинова, буд.10, яка не охоронялася, та біля паркану побачив металеві вироби. У ОСОБА_3 одразу виник умисел на таємне викрадення зазначених металевих виробів з метою їх подальшого продажу. Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 по телефону замовив автомобіль для грузоперевезень до місця викрадення, на вул.Набережну в м.Марганець. Дочекавшись прибуття автомобіля для грузоперевезень, ОСОБА_3 самостійно завантажив металеві вироби в кузов автомобіля ГАЗ 33023-414, державний номерний знак НОМЕР_1 . При спробі їх перевезення, ОСОБА_3 був затриманий працівниками КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця». Таким чином, ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Металеві вироби, які намагався таємно викрасти ОСОБА_3 виготовлені з чорного металу, їх вага складає 820 кілограм, вони є комплектуючими елементу оснащення розподільчої підстанції2 та трансформатору силового ТМ 320/6, які перебувають на бухгалтерському обліку КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця». У разі доведення ОСОБА_3 свого злочинного умислу до кінця, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 27.12.2017 року № 803/17, Комунальному підприємству «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця» була б спричинена матеріальна шкода в розмірі 3936 грн.
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.15-ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

22 січня 2018 року між представником Комунального підприємства «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця» ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 за ч.3 ст.15-ч.1 ст.185 КК України. Також, сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_7 у виді штрафу 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі сторонам, та які передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.1 ст.185 КК України в повному обсязі.

Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, і дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 22 січня 2018 року, укладену між представником потерпілого та ОСОБА_3 , і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Представник потерпілого також просив затвердити угоду про примирення, зазначив, що розуміє наслідки її укладення та затвердження, визначені ст.473 КПК України, і наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, і просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Згідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

За ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст.12 КК України, інкримінований ОСОБА_3 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення між потерпілим і підозрюваним.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, вид і міру покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом; представник КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця»» ОСОБА_5 розуміє передбачені п.2 ч.1 ст.473 КК України наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. При цьому укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто здійсненим без застосування насильства, примусу, погроз, внаслідок обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення, сторони не позбавлені можливості укласти угоду про примирення, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений визнає вину за ч.3 ст.15-ч.1 ст.185 КК України, взяті за угодою зобов`язання спроможний виконати, а відтак є всі необхідні підстави для затвердження угоди і призначення винній особі узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_3 , який в силу ст.89 КК України вважається не судимим, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неофіційно працює, також враховує щире розкаяння, що відповідно до ст.66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, і відсутність передбачених ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання винної особи.

За наведених обставин, з урахування ст.68 КК України, суд вважає правильними визначенні в угоді про примирення вид і міру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальних витрат у справі немає.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування, залишити на період до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 22 січня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2017 року за № 0000946, укладену між представником Комунального підприємства «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця» ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: комплектуючі розподільчої підстанції та трансформатору центральної парокотельні, загальною вагою 820 кілограмів, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 залишити КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця».
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1