Справа № 462/4155/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/726/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 05 вересня 2017 року про відмову в застосуванні тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
громадянина Туреччини ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 05.09.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_11 про застосування тимчасового арешту до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_12 , до вирішення питання про його видачу компетентним органам Федеративної Республіки Німеччини.

На вказану ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 05.09.2017 року прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати як необґрунтовану і безпідставну та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання про тимчасовий арешт громадянина Турецької Республіки ОСОБА_12 .

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликається на те, що подане клопотання відповідає вимогам ст.583 КПК України, застосування відносно громадянина Турецької Республіки ОСОБА_12 тимчасового арешту є виправданим і не буде суперечити положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, є необґрунтованими та безпідставними.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та в судовому засіданні навів аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_13 та його захисник заперечили апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, вважають законним та обґрунтованим рішення слідчого судді про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до ОСОБА_12 .

Дослідивши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно із ч.1 ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 рок, яка ратифікована законом України №43/98-ВР від 16.01.1998 року, у термінових випадках компетентні органи запитуючої сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2 «а» статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. У ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Відповідно до п.2 «а» ст.12 вказаної Конвенції, запит супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Відповідно до ч.1 ст.583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Частинами 3-6 вказаної статті передбачено, що прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи; 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого. Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею в найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин із моменту затримання особи. При розгляді клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором при складанні клопотання вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону не дотримані.

Так, слідчим суддею під час розгляду клопотання було встановлено, що прокурором при складанні та зверненні з клопотанням не дотримані вимоги п.2 ч.4 ст.583 КПК України, зокрема не долучені належним чином завірені документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.

При апеляційному розгляді прокурор пояснив, що до клопотання долучена лише копія червоної картки Інтерполу на англійській мові, водночас час він не може надати суду належним чином завірені документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави. Такі документи лише витребувані у правоохоронних органів Федеративної Республіки Німеччини та на даний час такі документи відсутні.

Громадянин Турецької Республіки ОСОБА_13 пояснив, що жодного кримінального правопорушення у 2005 році на території Федеративної Республіки Німеччини не вчиняв, останній раз він перебував у ФРН лише у 2002 році. Про те, що він ніби-то у 2005 році оголошений у розшук за вчинення кримінального злочину у ФРН йому нічого не відомо, він постійно у бізнесових справах подорожує по світу, зокрема тричі у 2010 році перебував в Україні, цього року був у Сингапурі, про що свідчать відмітки у його паспорті, і жодних перешкод у перетині кордонів у нього не було. Він згідний добровільно з`явитися в окружний суд м.Менхенгладбаха ФРН для з`ясування усіх непорозумінь. Просить врахувати його неналежний стан здоров`я, він хворіє на цукровий діабет та є інсулінозалежним. В Україна він орендував на три місяці житло у АДРЕСА_1 , про що надав відповідний договір оренди квартири від 06.09.2017 року.

Отже, колегією суддів встановлено, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту, слідчий суддя зробив висновок про те, що до клопотання прокурором не надані усі необхідні документи для його задоволення.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком слідчого судді у зв`язку з недотриманням прокурором при зверненні з клопотанням положень ст.583 КПК України.

В силу вимог ч.4 ст.583 КПК України, до клопотання про тимчасовий арешт додаються:1) протокол затримання особи; 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого.

Проте, разом з клопотанням прокурора слідчому судді не було надано офіційного належним чином завіреного документу разом із його перекладом, який би підтверджував перебування ОСОБА_7 в міжнародному розшуку. Не було надано такого документу і під час апеляційного розгляду. За таких умов, на день апеляційного розгляду, суд позбавлений можливості перевірити наявність факту офіційного перебування особи в міжнародному розшуку.

Таким чином, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали.

Відтак колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова є законною та обґрунтованою, а підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422, 583 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 05 вересня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_11 про застосування тимчасового арешту до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_12 , до вирішення питання про його видачу компетентним органам Федеративної Республіки Німеччини залишити без змін, а апеляційну скаргу керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: