Дата документу 08.02.2018 Справа № 554/834/18
Провадження № 1кс/554/1389/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 000052 від 07.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2018 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшло клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 000052 від 07.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 06.02.2018 року, близько 17 год. 30 хв. по автодорозі Опішня-Миргород-Лубни, зі сторони смт Опішня в напрямку м.Зіньків рухався автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в районі цегляного заводу, розташованого поблизу смт Опішня, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на проїздній частині дороги. В результаті наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Відомості про дану подію були внесені до ЄРДР за №000052 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, збереженням слідової інформації та загалом речового доказу, з необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування шляхом проведення відповідних судових експертиз, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Власник майна ОСОБА_7 до суду не з`явилася, будучи повідомлена про час та місце розгляду клопотання. Володілець майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що ВРЗСТ СУ ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №000052 від 07.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України

З протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 06.02.2018 р. вбачається, що оглянутий транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить гр. ОСОБА_7 , зареєстрованій в АДРЕСА_1 . На момент огляду автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , мав механічні пошкодження у вигляді деформацій переднього бампера, капоту, решітки радіатора, лобового скла, даху. За результатами огляду вказаний вище транспортний засіб було тимчасового вилучено та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Зінківського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Зінків вул. Воздвиженська,28 (а.с. 4-8).

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 07.02.2018 р. автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 000052.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.
Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно Витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження №000052 від 07.02.2018 року відкрите за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 3).

Слідчим доведено, що автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 ., тимчасово вилучений під час огляду місця події 06.02.2018 року та поміщений на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Зінківського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Зінків вул. Воздвиженська,28 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що автомобіль є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить гр. ОСОБА_7 , зареєстрованій АДРЕСА_1 , та знаходився у володінні ОСОБА_5 , шляхом позбавленням права його відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт.

Враховуючи можливість використання автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту майно по кримінальному провадженню № 000052 від 07.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить гр. ОСОБА_7 , зареєстрованій АДРЕСА_1 , з позбавленням права його відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт.

Місцем зберігання вказаного транспортного засобу визначити територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Зінківського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Зінків вул.Воздвиженськая,28, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1