печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судове провадження клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського районного управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0006425 ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
10.04.2018 Старший слідчий СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0006425 ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2018, тобто до 13.04.2018, внаслідок складності провадження і необхідності здійснення ряду процесуальних дій і рішень, а саме: отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження трьох висновків молекулярно-генетичних експертиз, призначених 10.01.2018 року, і які станом на 05.04.2018 року залишаються не завершеними; встановити особу яка спільно з підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення; з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провести слідчі експерименти за участі підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ; встановити та допитати в якості свідків очевидців кримінального правопорушення; проведення інших слідчих і процесуальних дій, в яких виникне необхідність; виконання вимог ст. 290, 291 КПК України. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати, а за викладених обставин виникла необхідність у продовженні триманні підозрюваного ОСОБА_3 .
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував. Захисник просив змінити запобіжний захід його підзахисному на домашній арешт.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№0006425 від 16.12.2017 року за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
17.12.2017 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
15.03.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , продовжено до 13.04.2018.
Аналізуючи доводи сторони обвинувачення щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, слідчим суддею встановлено, що відповідно до постанови першого заступника прокурора міста Києва від 12.03.2018 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006425 продовжено до 3 місяців та визначено новий строк досудового розслідування до 15.05.2018, що необхідно для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та для завершення проведення експертиз і вказані дії мають важливе значення для кваліфікації дій підозрюваних та прийняття законного рішення, проте не могли бути здійснені та завершені з об`єктивних причин.
Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Так, слідчий суддя вважає що мотивування необхідності такого продовження достатньо виважено викладені у вказаній постанові, що свідчить про наміри органу досудового розслідування забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження, а відтак на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим (ст. 194 КПК України).
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_3 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України
Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він постійного місця проживання та роботи не має, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, як особа характеризується опосередковано, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.
Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.
За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та як наслідок відмовляє захиснику у його клопотання про застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого, строком до 15.05.2018 включно у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006425.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1