1-кп/381/232/18
381/708/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2018 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.07.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 09.09.2015 року звільнився з Бориспільської ВК № 119 на підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 03.03.2015 року з невідбутим строком 10 місяців 24 дні, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 09.01.2018 року, близько 06 год. 00 хв. перебував у барі «Стекляшка», що знаходиться по вулиці Галафеєва, в м. Фастів Київської області. В цей час до даного закладу зайшла ОСОБА_5 , тримаючи в лівій руці свій мобільний телефон марки «Fly IQ4503 Quad», поклала його до лівої кишені своєї куртки. Після цього у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_4 з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікла свою увагу, повторно викравши, дістав з вище зазначеної кишені куртки потерпілої телефон марки «Fly IQ4503 Quad», вартістю 1200 грн., який належить останній.
Після цього, ОСОБА_4 з викраденим мобільним телефоном марки «Fly IQ4503 Quad» з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1200 грн.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
28.08.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, розміру шкоди, завданої злочином, обставини її відшкодування. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою, яка також не заперечувала проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпілий.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою, та ним самим безпосередньо, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати в справі відсутні.
Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 06 квітня 2018 року.
Речові докази мобільний телефон марки«Fly IQ4503 Quad» - повернути власнику ОСОБА_5 .
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: ОСОБА_1