16.01.2018
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
Іменем України
16 січня 2018р. Справа №642/159/18 Провадження 1-кс/642/83/18

Суд у складі: Слідчого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3

Слідчого ОСОБА_4

Обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши клопотання Слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0003052 від 12.12.2017., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Золочів Золочівського району Харківської області, українець, громадянин України, непрацюючий, з неповною середньою освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,

12.10.2015 Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України до 3 р. 5 міс. позбавлення волі, звільнений 13.07.2017 умовно-достроково на невідбутий строк 1 р. 11 дн. на підставі ст.81 КК України, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 23.20 год. 09.12.2017 до 05.40 год. 14.12.2017, ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, неодноразово проникав через паркан на територію Комунального підприємства «Міськелектротранссервіс», розташованого по пров.Піскунівському, 7-А в м.Харкові, звідки таємно викрав складені під наметом 15 металевих кабельних ящиків, вартістю 251 грн 21 коп. кожен, загальною вартістю 3768 грн. 15 коп., спричинивши КП «Міськелектротранссервіс» матеріальну шкоду на загальну зазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у інше сховище.

11.01.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України:

16.01.2018 слідчий звернувся з клопотанням до суду про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вважає, що підставою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий клопотання підтримав, посилався на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України. З метою запобігання спроби ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання подальшої злочинної діяльність, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, просить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор пітримав клопотання слідчого.

Підозрюваного ОСОБА_5 вину визнав. В поясненні вказав, що він згоден з обставинами підозри.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, судом встановлені наступні факти та обставини:

Матеріалами клопотання підтверджено винність у висунутої підозри, а саме показаннями потерпілого, свідків, висновком експерта.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 роки.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом оцінено репутацію підозрюваного.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі до 20 розмірів прожиткового мінімуму, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.184 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно ст..209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через покорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Вимогами статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено: Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Старший слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк моменту затримання 16.01.2018 року до «24»год. 14.03.2018р. з триманням в установі Державної кримінально-виконавчої служби України.

Розмір застави визначити в межах 20 прожиткових мінімумом в сумі 35260 (тридцять п`ять тисяч двісті шістьдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (Одержувач ТУ ДСА у Харківській області, Банк ДКС України, код ЄДРПОУ 26281249, МФО 820172, рахунок: 6674, призначення платежу запобіжний захід, до сплину терміну тримання під вартою).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Ленінського районного суду м.Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Харківської області.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1