ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4113/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_4 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006536 від 29 липня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокатом ОСОБА_4 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006536 від 29 липня 2015 року, подано заяву про відвід головуючого судді у справі ОСОБА_5 .

Підставою для відводу у заяві зазначоне те, що він, ОСОБА_4 , крім захисту інтересів ОСОБА_6 здійснює захист інтересів ОСОБА_7 щодо скарг, поданих останньою, до Вищої Ради Правосуддя відносно судді ОСОБА_5 . Вважає, що представлення інтересів ОСОБА_7 у ВРП, на його думку, свідчить про те, що суддя ОСОБА_5 буде ставитись до нього упереджено негативно, що в цілому вплине на об`єктивність та неупередженість судді ОСОБА_5 у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 .

У зв`язку з чим, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, з метою дотримання загальних засад кримінального провадження та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних сводоб, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, заявив відвід.

У судове засідання не з`явились обвинувачений ОСОБА_6 та суддя ОСОБА_5 , які про місце, дату та час розгляду заяви про відвід повідомлялися належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 подану заяву підтримав в повному обсязі та просив звернути увагу на те, що хоча він особисто будь-яких претензій до судді ОСОБА_5 не має, проте вказані в заяві обставини свідчать про наявність розумних сумнівів у безсторонності судді.

Прокурор, вказуючи про відсутність правових підстав, просив відмовити у задоволення заяви про відвід.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви про самовідвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в провадження судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 надійшло кримінальне провадження № 0006536 від 29 липня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Звертаючись з даною заявою про відвід, адвокат ОСОБА_4 посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, вказує виключно на представлення ним інтересів іншої особи у Вищій Раді Правосуддя по скаргам останньої на дії судді ОСОБА_5 .

Інших обставин взаємовідносин з суддею ОСОБА_5 , яка розглядає кримінальне провадження, адвокатом ОСОБА_4 в заяві про відвід не зазначено.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Відповідно до висновків у справі «Білуха проти України» при вирішенні питання про те, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що саме по собі представлення ОСОБА_4 інтересів ОСОБА_7 у Вищий Раді Правосуддя жодним чином не свідчить про наявність підстав, які б обґрунтовано викликали сумнів у неупередженості та безсторонньості судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , або свідчили про її певну особисту заінтересованість у вказаному провадженні, певні прихильності, уподобання стосовно однієї зі сторін у справі.

Враховуючи викладене суд вважає заяву про відвід судді ОСОБА_5 необґрунтованою і тому приходить до висновку про відсутність підстав для відводу судді ОСОБА_5 .

За таких обставин у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 75-81 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006536 від 29 липня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя