Справа №212/4519/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження від 15 липня 2017 року за № 0001983 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, працюючого ООО «Рембуд МГМ» на посаді зварювальника, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2017 перебуваючи приблизно о 15.30 годині на території цеху збагачувальної фабрики ПрАТ «ЦГЗК» поблизу вул. Твінської в Покровському районі м. Кривого Рогу, та будучи добре обізнаним про те, що наявні предмети та речі йому не належать, усвідомлюючи встановлені власником майна заборони щодо володіння та розпорядження належним на праві самостійної приватної власності майном, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців події, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи із корисливих мотивів на досягнення бажаного злочинного результату, шляхом вільного доступу таємно викрав майно, яке належить ПрАТ «ЦГЗК», а саме: лом міді, вагою 5,1 кг., без ПДВ, вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2416 від 26.07.2017, складає 617,10 гривень. Після цього, ОСОБА_3 намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, проте не виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому що був викритий та зупинений на КПП № 15 ПрАТ «ЦГЗК» в Покровському районі м. Кривого Рогу співробітниками охорони «БАРС».
У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 , який намагався таємно викрасти належний ПрАТ «ЦГЗК» лом міді, вагою 5,1 кг., проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому що був викритий та зупинений співробітниками охорони «БАРС» разом з викраденим майном, яким не встиг розпорядитися на власний розсуд та звернути на власну користь, ПрАТ «ЦГЗК» могла бути завдана матеріальна шкода, яка згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2416 від 26.07.2017, складає 617,10 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 14.07.2017 перебуваючи приблизно о 15.30 годині на території цеху збагачувальної фабрики ПрАТ «ЦГЗК» намагався викрасти лом міді, проте не виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця тому що був викритий та зупинений на КПП № 15 ПрАТ «ЦГЗК» в Покровському районі м. Кривого Рогу співробітниками охорони «БАРС».
Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує її дії за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, з червня 2017 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, згідно характеристики за місцем проживання характеризується посередньо, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: лом міді, відповідно до постанови слідчого від 15.07.2017 року, повернути власнику;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1