ЄУН193/1578/17
Провадження №1-кп/193/27/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
29 березня 2018 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000491 від 06 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Жовтневе, Софіївського району, Дніпропетровської області, освіта базова середня, не працює, не одружений, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 25.07.2017 року Софіївським районним судом

Дніпропетровської області, за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, до відбування покарання

у вигляді позбавлення волі строком 5 років, згідно ст.75 КК України звільнено від відбуванняя покарання з іспитовим строком 2

роки

у вчиненні кримінального правпорушення , передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, при слідуючих обставинах:

05.12.2017 близько 01:00 години ОСОБА_5 маючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, проник на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, проник до незачиненого гаражного приміщення, звідки шляхом крадіжки викрав мотоцикл МТ-11 «Днепр», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з номером рами НОМЕР_2 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 25.10.1990 року належить ОСОБА_7 , та яким користується ОСОБА_8 .

Після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом та обернення його на свою користь, ОСОБА_5 з метою таємного викрадення, викотив мопед на проїжджу частину дороги по вул.Харківська, смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, де привів його у робочий стан, тим самим протиправно незаконно заволодів транспортним засобом, після чого з місця вчинення даного злочину на мотоциклі зник, обернувши викрадене на свою користь.

Згідно висновку експерта авто-товарознавчої експертизи №152.2017 від 12.12.2017 року потерпілому ОСОБА_8 вчиненою крадіжкою було заподіяно матеріального збитку на загальну суму 8409.25 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що 05.12.2017 близько 01:00 години проник на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , де проник до незачиненого гаражного приміщення, звідки викрав мотоцикл МТ-11 «Днепр», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з номером рами НОМЕР_2 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 25.10.1990 року належить ОСОБА_7 , та яким користується ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з"явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у скороченому порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечують проти розгляду кримінального провадження у скороченому порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого обвинуваченому діяння і учасниками не оспорюються, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч.2 ст.289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Докази вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.

Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 офіційно не працює і не навчається, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання до сільської ради скарги та заяви від жителів села Вакулове на його адресу не надходили. Компрометуючого матеріалу на обвинуваченого в сільській раді не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування спричиненої шкоди потерпілому.

Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушеня.

З урахуванням викладених обставин даної справи та відомостей про особу обвинуваченого, схильність до скоєння корисливих злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією статті, за якою він обвинувачується і вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України судом не встановлено.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 при призначенні покарання застосувати ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_9 витрати на проведення експертизи в розмірі 250 грн.00 коп.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року, та остаточно призначити покарання у виді 5(п"ять) років 2 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання - з 05 грудня 2017 року.

Згідно ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув"язнення, починаючи з моменту затримання, а саме з 05 грудня 2017 року до моменту вступу вироку в законну силу з розрахунку 1(один) день попереднього ув`язнення за 1(один) день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_9 витрати на проведення експертизи в розмірі 250 грн.00 коп.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України: мотоцикл МТ-11 «Днепр», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з номером рами НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_8 (а.к.п.19).

Матеріали кримінального провадження №0000491 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №193/1578/17, провадження 1-кп/193/27/18.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з часу вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1