У Х В А Л А
16 лютого 2018 року
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
16 листопада 2017 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України надійшов до Приморського районного суду м. Одеси.
20 листопада 2017 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
В судове засідання, потерпілі по даному кримінальному провадженню не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, надали відповідні заяви про розгляд за їх відсутності.
Кримінальне провадження підсудно Приморському районному суду м. Одеси.
Підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченого ст. ст. 468 475 КПК України, закриття кримінального провадження в порядку, передбаченого ст. 284 цього кодексу не має. Обвинувальний акт, (клопотання про застосування примусових засобів медичного або виховного характеру) відповідає вимогам КПК України.
В судовому засіданні прокурор просив про призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Обвинувачений та його захисник, вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
За таких обставин суд вважає, що існує достатньо підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Водночас, 16 лютого 2018 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення. Крім того, останні можуть переховуватись від суду, оскільки не мають постійного місця проживання в м. Одесі, не працюють та не мають джерела постійного доходу, у зв`язку з чим можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, неодноразово судимі та можуть незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.
Підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх захисники не заперечували проти об`єднання зазначених справ в одне кримінальне провадження. Разом з тим, просили суд відмовити прокурору у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на необґрунтованість підозри й відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. При цьому, захисники обвинувачених зазначили, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 характеризуються позитивно, страждають низкою тяжких захворювань.
Розглянувши клопотання прокурора, вивчивши надані суду матеріали, вислухавши обвинувачених, їх захисників, а також думку прокурора, інших учасників кримінального провадження суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 6 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є запобігання подальшим спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останнім спроби переховуватись від суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд також вважає, що надані матеріали є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, а також у зв`язку з тим, що зазначені кримінальні провадження по кримінальним правопорушенням передбачені ч. 2, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК Україна відкриті стосовно однієї особи, обвинуваченої у вчиненні кількох кримінальних правопорушень та розгляд даних кримінальних проваджень окремо значно ускладнить процес, суд вважає, що дані матеріали кримінальних проваджень відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають об`єднанню в одне кримінальне провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 217, 314-317, 334 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 /шістдесяти/ днів, тобто до16 квітня 2018 року.
Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 /шістдесяти/ днів, тобто до16 квітня 2018 року.
Строк дії ухвали становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 16 квітня 2018 року.
Призначити до судового розгляду на 16 березня 2018 року об 11 год. 30 хв. у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого Приморського районного суду м. Одеси, за участю прокурора, обвинуваченого, потерпілих, захисника, цивільного позивача.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1