Провадження № 1-в/537/80/2018
Справа № 537/423/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2018 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у виїзному судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» заяву засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України ,-
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, в якій просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на не відбуту частину покарання, яке йому призначене вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2013 року за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі. Вдруге засуджений 12.12.2013 року Крюківськми районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст. 263 ч.1 до 3 р позбавлення волі. Засуджений 20.02.2014 року АС Полтавської області вирок від 12.12.2013 року змінено, вважати засудженим за ст. 263 ч.3,70ч.3,7 КК України до 4 р. 6 міс. позбавлення волі. Вирок набрав чинності 20.02.2014 року.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати з 04.02.2014 року по 20.02.2014 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув*язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку 04.02.2014 року
Кінець строку 18.07.2018 року
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав. Просив суд його задовольнити.
Прокурор та представник КВК №69 заперечували проти задоволення заяви про звільнення ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання, оскільки засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, під час відбування покарання мав 9 стягнень, яке погашено в установленому законом порядку, та 3 заохочення за дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_5 засуджений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2013 року за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі. Вдруге засуджений 12.12.2013 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст. 263 ч.1 до 3 р позбавлення волі. Засуджений 20.02.2014 року АС Полтавської області вирок від 12.12.2013 року змінено, вважати засудженим за ст. 263 ч.3,70ч.3,7 КК України до 4 р. 6 міс. позбавлення волі. Вирок набрав чинності 20.02.2014 року.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати з 04.02.2014 року по 20.02.2014 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув*язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку 04.02.2014 року
Кінець строку 18.07.2018 року
Відповідно до характеристики, поданої Кременчуцької ВК №69, засуджений ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення і позбавлення волі знаходиться з 04.02.2014 року, характеризується негативно , стягнень мав - 9 та заохочень -3
З 10.03.2014 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Кременчуцькій ВК №69. Характеризується негативно. Має 9 стягнення, які погашені в установленому законом порядку. Має 3 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує законні вимоги. Працевлаштований , але безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Не приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно.

Комісією установи від 11.08.2015 року відмовлено засудженому в застосуванні ст.ст. 100,101 КВК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Комісією установи від 11.05.2016 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 82 КВК України як особа, що не стала на шлях виправлення.
Комісією установи від 23.01.2017 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 81 КВК України як особа, що не стала на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці, яка схвалюється суспільством. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних і якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.
При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Так, під час відбування покарання ОСОБА_5 має 9 стягнень, які погашено в установленому законом порядку та 3 заохочення, тому суд не вбачає підстав вважати, що на час розгляду заяви засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України суд, -
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у виді 4 років 6 міс. позбавлення волі, призначеного за вироком Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст. 263 ч.1КК України та 20.02.2014 року апеляційним судом Полтавської області вирок від 12.12.2013 року змінено, за ст. 263 ч.3,70ч.3,7 КК України
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання.
Суддя ОСОБА_1