Справа № 405/6981/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький спільне подання начальника Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голови спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рацеве Чигиринського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 17.03.2003 року Чигиринським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185; ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки; 21.07.2005 року Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. З ст. 185; ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 07.09.2007 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину строку покарання 1 рік 6 місяців 21 день замінено більш м`яким, у виді виправних робіт з утриманням 20 % заробітної плати в прибуток держави; 21.09.2010 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185; ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.08.2011 року по відбуттю строку покарання; 06.11.2013 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна; 09.04.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 186; ч.4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голова спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті звернулися до суду із спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . Вказане подання мотивоване тим, що за період відбування покарання засуджений відбув 3/4 частини строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував.

Представник спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд подання без участі представника спостережної комісії (а.п. 17).

В судовому засіданні представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» підтримав подання та просив його задовольнити, зважаючи на підстави викладені в ньому.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 подання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого № 313-Ж-16, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно положень ч. 2, п.3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09.04.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 06.11.2013, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст.187 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього особистого майна (а.о.с. 38-41, Т.1 ч.1).

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2016 року відповідно до Закону України № 838-УІІІ «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10.08.2013 року по 15.05.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 48, Т.1 ч.1).

Початок строку покарання 10.08.2013 року, кінець строку 05.11.2019 року. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 06 років 01 місяць 14 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочинів, один з яких відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 10 місяців 16 днів.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 12.08.2013 року, за час відбування покарання допустив 6 (шість) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку (а.п. 5, а.о.с. 137, Т.1 ч.2; а.о.с. 54, 62, 71, 152, Т.2; а.о.с. 23, Т.3), має 4 (чотири) заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку (а.п. 5, а.о.с. 1, 38, 44, 46 Т.3).

На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі щодо засудженого ОСОБА_5 , де останньому було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 08 від 09.03.2017 року - а.о.с. 31-32, Т.3).

З характеристики, наданої представником ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судове засідання, вбачається, що з 12.08.2013 року перебував в Черкаському СІЗО; з 13.08.2015 року відбував покарання в Петрівській виправній колонії (№ 49) Кіровоградської області; протягом четвертого кварталу 2015 року засуджений працював в їдальні установи для засуджених - помічником кухаря, проявляв добросовісне ставлення до праці, мав сумлінну поведінку; з 12.09.2016 року відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6), після прибуття до установи засуджений був працевлаштований старшим днювальним відділення соціально психологічної служби № 1 - до виконання своїх обов`язків ставиться добросовісно, покладені на нього завдання виконує вчасно, має сумлінну поведінку; стосовно скоєного злочину розкаюється, міру покарання, призначену судом, вважає справедливою; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 80 годин (а.п. 6); відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок,засуджений виписує газети, читає літературу; бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; відповідно до ст. 127 КВК України приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія»; на даний час характеризується позитивно (а.п. 4).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однак, подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 за № 313-Ж-16 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений протягом всього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання неодноразово (6 разів) порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у занавішенні свого спального місця, суперечках з адміністрацією установи, вимаганні заборонених предметів у постового, зберіганні заборонених речей, встановленні між камерного зв`язку, не виконанні команди «відбій», за які він тричі поміщався на 10 діб до карцеру, отримував догани та попередження.

Суд бере до уваги те, що засуджений 4 рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, разом з тим зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання; при цьому суд відмічає, що поведінка засудженого за більший проміжок часу відбування покарання - більше, ніж 5 років, - не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

З матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 дійсно займався суспільно-корисною працею протягом четвертого кварталу 2015 року та після прибуття до Кропивницької ВК-6 (а.п. 12), згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання відпрацював 80 годин (а.п. 4, 6).

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні тяжкі злочини і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисний корисливий злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбув три четверті строку покарання, призначеного йому судом, за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, має позитивне ставленням до праці, однак його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, не є взірцевою.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голови спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1