Справа № 509/4666/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, українця, холостого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та цивільний позов ОСОБА_7 до Крицького про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ :

6 жовтня 2015 року, приблизно 13:30 годині, Крицький, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Espace» д/н НОМЕР_1 та рухаючись по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги між с. Санжійка та м. Чорноморськ, Одеської області, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дотримуючись безпечної швидкості грубо порушивши вимоги п.п. 10.1, 11.3, 12.1, 13.3 ПДР України допустив виїзд свого транспортного засобу на зустрічну смугу руху, по якій, в цей же час, по своїй смузі рухався технічно справний автомобіль марки «Ford Focus» д/н НОМЕР_2 під керуванням потерпілої ОСОБА_7 , допустивши зіткнення лівою боковою передньою частиною свого автомобілю з лівою передньою кутовою частиною автомобілю марки «Ford Focus» д/н НОМЕР_2 під керуванням потерпілої ОСОБА_7 , якій, в наслідок вказаної ДТП, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3159 від 14.11.2016 р. були спричинені тілесні ушкодження у вигляді : закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забою-дістросії шийного відділу хребта, закритого крайового перелому гачкоподібної кістки правої кисті, синців передньої поверхні правого передпліччя з переходом на долинну поверхню кисті та задньої поверхні правого передпліччя, які утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону автомобілю в момент зіткнення транспортних засобів, не були небезпечними для життя, однак викликали тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше 21 дня) і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Вину свою ОСОБА_10 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_10 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Крицький, керуючи транспортним засобом, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 11.3, 12.1, 13.3 ПДР України, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 286 ч. 1 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, щире каяття, його вік, особу винного, позитивну характеристику, першу судимість, а також його поведінку відразу після настання ДТП, яка полягала у наданні медичної допомоги потерпілій на місці пригоди та поведінку обвинуваченого під час слухання справи в суді, яка полягала у злісних повторних неявках в судові засідання, що стало наслідком застосування до Крицького численних приводів та оголошення його у розшук з наданням дозволу на його затримання і доставкою в суд для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, з обранням судом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_10 повинно бути призначено у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, однак його виправлення на думку суду можливо без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_10 на користь держави належать стягненню судові витрати на залучення експертів для проведення судових автотехнічних та транспортно-трасологічної експертиз в сумі 4749,84 грн.

Потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4600 грн., які складаються з вартості зберігання її пошкодженого транспортного засобу марки «Ford Focus» д/н НОМЕР_2 на спецмайданчику у сумі 1200 грн., послуги евакуатора у сумі 1900 грн. та вартості проведення експертного дослідження по визначенню матеріальної шкоди пошкодженого т/з в сумі 1500 грн., які підтверджені документально, і який ОСОБА_10 в цій частині визнав повністю, а також моральної шкоди в сумі 100000 грн., який ОСОБА_10 не визнав, мотивуючи це відсутністю у нього грошових коштів на сплату моральної шкоди потерпілій.

Суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити повністю, в межах заявлених позивачкою позовних вимог щодо вартості матеріальної шкоди і на підставі письмових доказів, наданих ОСОБА_7 в порядку ст.ст. 22,1166 ЦК України, як підтверджених документально (а.с. 73-75).

В той же час, позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до норм ЦПК України, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка (потерпіла) ОСОБА_7 у зв`язку з необхідністю свого лікування, внаслідок вищевказаної ДТП, враховуючи, що позивачка є інвалідом 3-ої групи згідно довідки Акту огляду МСЕК серії 10ААА № 955402 від 11.09.2012 р., і пошкоджений автомобіль був єдиним засобом її пересування, суд вважає, що в цій частині позов слід задовольнити частково у розмірі моральної шкоди в сумі 10000 грн., яку суд вважає достатньою і обґрунтованою для покриття моральних страждань потерпілої, завданої злочином обвинуваченим ОСОБА_10 , з якого слід стягнути вказану суму моральної шкоди (а.с. 67).

Керуючись ст.ст. 127-129,368-371,373-376 КПК України, ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,141,174,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 23,1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5), суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_10 від відбування основного призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу Крицькому у виді особистого зобов`язання залишити колишньою до набрання вироком законної сили, а після набрання вироком законної сили скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

У відшкодування шкоди, спричиненої злочином, стягнути зі ОСОБА_10 (ІПН : НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_7 суму матеріальної шкоди 4600 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути зі Крицького (ІПН : НОМЕР_3 ) на користь держави витрати за проведення судових авто-технічних та транспортно-трасологічної експертиз в сумі 4749,84 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1