АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/274/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/899/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України
14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року відносно:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Озеряни Генічеського району Херсонської області, громадянина України, не одружений, не працює, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимий
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -
Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:
за ч1 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
за ч 2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено визначені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід не обирався.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у тому, що він в ніч з 30.12.2016 року на 01.01.2017 року, знаходячись на території домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон Nomi I 5010, вартістю 1551, 50 грн., який належить ОСОБА_8 .
Він же 30 липня 2016 року в період з 12 години до 13 години, перебуваючи у домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_9 , умисно з корисливого мотиву шляхом вільного доступу, таємно викрав майно ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон „СамсунгЕ-1200 вартістю 307 грн.
Дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч. 1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Заступник прокурора Херсонської області подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що в ході розгляду провадження суд встановив, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, завдані збитки добровільно відшкодував, а тому за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд за ч 2 ст. 185 КК України мав призначити покарання з урахуванням положень ст.69-1 КК України.
Просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
При призначенні покарання за ч. 2 ст. 185 КК України застосувати ст. 69-1 КК України та визначити його строк у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч 1 ст. 185 КК до 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК до 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі .
Відповідно до вимог ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 3 роки, протягом якого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання
В решті вирок залишити без змін.
Інші учасники кримінального провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку обвинуваченого, який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 1, 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.
Вирок колегією суддів в апеляційному порядку переглядається лише в частині призначеного обвинуваченому покарання в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Статтею 691 КК передбачено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Вбачається, що визначаючи обвинуваченому вид та міру покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування збитків врахував як обставину, що пом`якшує покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, призначив покарання як за кожен злочин окремо так і за сукупністю злочинів та дійшов висновку про можливість звільнення від його відбуття відповідно до положень ст. 75 КК України.
Висновок суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання в апеляційній скарзі не оспорюється.
Твердження апелянта про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за ч 2 ст. 185 КК України заслуговують на увагу.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений у судовому засіданні визнав свою вину повністю. Щире каяття ОСОБА_7 , добровільне відшкодування збитків суд першої інстанції визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, а обставин, що обтяжують покарання, встановлено не було.
16.05.2017 року потерпіла ОСОБА_10 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та повідомила, що претензій до обвинуваченого не має ( т 2 а.п. 20)
Прокурором в ході апеляційного розгляду додано копію заяви потерпілої ОСОБА_10 на ім`я слідчого від 31.03.2017 року про те, що претензій до ОСОБА_7 вона не має через відшкодування матеріальної шкоди у повному розмірі.
За таких обставин, обвинуваченому мало бути призначене покарання за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69-1 КК України, на чому слушно наголошує апелянт.
Враховуючи викладене колегія, суддів вважає за можливе змінити вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання шляхом зниження йому строку покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України до двох третин максимального строку цього покарання, передбаченого у санкції вказаної статті, а саме до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Керуючись ст. 376 ч. 2 , 404, 405, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області задовольнити.
Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.
З урахуванням статті 691 КК України вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком три роки, зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В решті зазначений вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 14.11.2017 року

Суддя: ОСОБА_2