АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1377/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2017 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очамчіра Грузії, громадянина Грузії, з середньою освітою, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працевлаштований, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше двічі судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

задоволено клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 16 листопада 2017 року до 14 січня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 50-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 000 грн., а також з роз`ясненням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави,
в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2017 року та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також для перевірки обґрунтованості підозри ОСОБА_8 просить допитати свідка ОСОБА_10 .

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на наступні обставини:

- лише тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та лише якою мотивовано клопотання слідчого, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- необґрунтованість та передчасність підозри ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується показаннями ОСОБА_10 , який пояснив, що він сам викрав речі з гаражу та попросив ОСОБА_8 йому допомогти їх перевезти, про те, що речі крадені, він ОСОБА_8 не повідомляв та бажає вказані показання надати безпосередньо суду;

- у клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі не зазначена обґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не достатньо обґрунтована наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України;

- у порушення вимог ст. ст. 23, 89 КПК України, слідчий суддя в ухвалі послався на недопустимі докази та безпосередньо під час розгляду клопотання не допитав потерпілу та свідків по справі;

- при прийнятті рішення слідчий суддя не взяв до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 проживає цивільним шлюбом; в ЗОНД та ЗОПД на обліку не перебуває; характеризується виключно з позитивного боку; працює водієм в таксі; має постійне місце реєстрації та проживання, а також є єдиним годувальником своєї сім`ї;

- у порушення вимог ст. 196 КПК України слідчим суддею не мотивована наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не наведено доказів, які обґрунтовують зазначені обставини, та обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також захисник вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є дуже великим та необґрунтованим з точки зору розумності та виваженості, у зв`язку з чим його потрібно зменшити вдвічі.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з процесуальним прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

У клопотанні слідчого зазначено, що 16.11.2017 року, у нічний час, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прибув на керованому ним автомобілі «ВАЗ 2108» в кузові червоного кольору д/н НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_2 , де направився до ряду гаражів та, підійшовши до гаражу № НОМЕР_2 , за допомогою заздалегідь підготовленої металевої фомки зламав замок на вхідних дверях вказаного гаражу, після чого проник до його приміщення, звідки виніс майно.

Далі, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що йому потрібна допомога для перенесення та перевезення викраденого майна, залучив раніше знайомого ОСОБА_10 та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, яким не повідомив про свої злочинні дії. Разом із ОСОБА_10 та невстановленими в ході досудового розслідування особами ОСОБА_8 погрузив викрадене ним майно в автомобіль «ВАЗ 2108» в кузові червоного кольору д/н НОМЕР_1 та в інший невстановлений в ході досудового розслідування автомобіль, чим таємно викрав вказане майно, що належало потерпілому ОСОБА_11 , після чого зник з місця скоєння злочину з викраденим майном, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 23 200 гривень.

Вознесенівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004037 від 16 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

16 листопада 2017 року о 19 годині 00 хвилин в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

17 листопада 2017 року слідчим Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_12 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про його особу, та застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, на думку слідчого судді, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник в інтересах підозрюваного звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , доводи захисника адвоката ОСОБА_7 , думка прокурора, доводи слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею встановлено, що надані у клопотанні та доданих до нього матеріалах докази, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, а також враховані дані про його особу, зокрема, що він неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів та злочинів проти життя та здоров`я особи, судимість за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, підозрюється також у вчиненні інших злочинів по іншим кримінальним провадженням, а саме за ч. 2 ст. 289 КК України, яке знаходиться в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, та за ч. 1 ст. 263 КК України, яке знаходиться в провадженні Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний, майновий стан, відсутність місця реєстрації у м. Запоріжжі, а також відсутність документів, які би підтверджували наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, що свідчить, у свою чергу, про наявність ризиків, передбачених п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, зокрема домашній арешт, про застосування якого захисником була заявлена вимога в апеляційній скарзі, можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання апелянта на наявність обставин, визначених ст. 178 КПК України, які, на думку сторони захисту, не враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а саме, що ОСОБА_8 в ЗОНД та ЗОПД на обліку не перебуває; характеризується виключно з позитивного боку; працює водієм в таксі; має постійне місце реєстрації та проживання, а також є єдиним годувальником своєї сім`ї, є необґрунтованим, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, такі відомості відсутні Не додані вони й захисником до апеляційної скарги, та, крім того, ці обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Довід захисника про те, що слідчим суддею також не враховано перебування ОСОБА_8 у цивільному шлюбі, спростовується змістом оскаржуваної ухвали, з якої вбачається, що зазначена обставина була врахована слідчим суддею при прийнятті рішення.

Що стосується доводу захисника про те, що необґрунтованість та передчасність підозри ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується показаннями ОСОБА_10 , який пояснив, що він сам викрав речі з гаражу та попросив ОСОБА_8 йому допомогти їх перевезти, про те, що речі крадені, він ОСОБА_8 не повідомляв та бажає вказані показання надати безпосередньо суду, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, оскільки встановлення того, чи є підозра обґрунтованою, виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим цей зазначений захисником в апеляційній скарзі довід не підлягає задоволенню, як і клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_10 .

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, обрав ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою з визначенням розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів вважає, що розмір застави був визначений слідчим суддею з дотриманням вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та такий розмір застави, у разі її внесення, здатен забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.
Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2017 року, якою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, задоволено клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 16 листопада 2017 року до 14 січня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 50-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 000 грн., а також з роз`ясненням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: