Номер провадження: 11-кп/785/894/17
Номер справи місцевого суду: 523/1762/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2017 року, за кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за № 0000544 від 26.08.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Осипенко Бердянського району Запорізької області, громадянин України, з середньою освітою, працюючий водієм в ДП «Запоріжжя-Агро», одружений, маючий на утриманні неповнолітніх дітей 2002 та 2015 років народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,
засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України, не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В С Т А Н О В И ЛА:
ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що26.08.2016р., приблизно о 13:25год., керуючи технічно справним автопотягом у складі вантажного автомобіля «КАМАЗ», р/н НОМЕР_1 , з причепом, р/н НОМЕР_2 , рухаючись по об`їздній дорозі в с.Усатово Біляївського району Одеської області, наближаючись до перехрестя автодороги «Об`їзд м.Одеси» з вул. Берегова с. Усатово Біляївського району Одеської області, допустив порушення вимог пп.2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не переконався в безпеці продовження свого руху аж до зупинки транспортного засобу, не вибрав безпечну дистанцію з транспортним засобом, що їхав попереду, та навпроти буд.1 по вул. Вернидуба в с.Усатово Біляївського району Одеської області допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «КАМАЗ», держномер НОМЕР_3 , в результаті чого пасажир вказаного вантажного автопотягу ОСОБА_10 загинув.

Згідно з висновком експерта №83(491) від 03.09.2016 року смерть ОСОБА_10 настала в наслідок тілесних ушкоджень отриманих в наслідок ДТП, які у своїй сукупності були небезпечними для життя та мають ступінь тяжких (а.п.37-42).
Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Одеської області не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вироку суду, просить вирок суду скасувати в частині кваліфікації злочину, просив виключити кваліфікуючи ознаки - порушення експлуатації транспорту та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які обвинуваченому не інкримінувалися, а також просив скасувати вирок в частині покладення обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України та просив ухвалити новий вирок та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які є обов`язковими при застосуванні ст. 75 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений звернувся з заявою про застосування відносно нього п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що у нього є неповнолітня дитина.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році», обвинуваченого та його захисника, які частково визнали апеляційну скаргу прокурора та просили задовольнити заяву про застосування відносно обвинуваченого ЗУ «Про амністію у 2016 році», вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заяви, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга та заява про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_7 , який послідовно, в повному обсязі визнавав обвинувачення, в зв`язку з чим суд 1-ї інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення та переховування обвинуваченого без ізоляції від суспільства, який в апеляційному порядку не оскаржується.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У вироку суду дії ОСОБА_7 були кваліфіковані, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Разом з тим, з обвинувального акту вбачається, що дії ОСОБА_7 були кваліфіковані, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чинам апеляційний суд вважає, що у вироку суду зазначені кваліфікуючи ознаки злочину, які не інкримінувалися обвинуваченому ОСОБА_7 , в зв`язку з чим в цій частині вирок суду має бути скасований, з виключенням кваліфікуючих ознак, зокрема, порушення експлуатації транспорту та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ст. 76 КК України, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.
Так, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Однак, суд, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком таких обов`язків, які є обов`язковими, не поклав
На підставі наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду має бути скасований, з винесенням у зазначеній частині нового вироку, в якому необхідно виключити кваліфікуючі ознаки, зокрема, порушення експлуатації транспортного засобу та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вказівку про застосування обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 2 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України,а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

Крім того, згідно п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей 2002 та 2015 років народження, визнаний винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, апеляційний суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 має бути звільнений від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст.373,375, 407,413,418, 421 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

ЗАСУДИВ:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України, скасувати в частині кваліфікуючих ознак ч.2 ст.286 КК України - порушення експлуатації транспорту та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а також в частині покладених обов`язків, передбачених ч. 2 п. 2 ст.76 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким виключити з мотивувальної частини вироку вказівку щодо наявності кваліфікуючих ознак ч. 2 ст. 286 КК України - порушення експлуатації транспорту та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування обов`язків, передбачених ч. 2 п. 2 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України.
Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В іншій частині вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2017 року залишити без змін.

Задовольнити заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком суду.

Вирок суду може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання чинності.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2