печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9423/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000023 ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
21.02.2018 Старший слідчий слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України.

Так, ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів 20.02.2018 повідомлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саварка, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді сестри медичної поліклініки (кабінету ЛКК) Богуславської ЦРЛ, інвалід ІІ групи, раніше не судимий, про те, що він підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Наказом головного лікаря Богуславського району №37к від 08.04.2013 ОСОБА_3 призначено на посаду сестри медичної поліклініки (кабінету ЛКК) Богуславської ЦРЛ.

Окрім іншого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 являється інвалідом ІІІ групи з 2007 року та відповідно до чинного законодавства періодично звертається до ЛКК Богуславської ЦРЛ для подальшого направлення на МСЕК щодо підтвердження інвалідності.

Так, ОСОБА_9 23.01.2018 для отримання направлення на проходження повторного огляду в 2018 році, звернулась до заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності Богуславської ЦРЛ ОСОБА_10 , який одночасно являється головою ЛКК (лікарсько-консультаційної комісії) зазначеного медичного закладу. Отримавши направлення, ОСОБА_9 пройшла обстеження в Київській обласній лікарні та отримала відповідні висновки лікарів, що підтверджують її попередній діагноз.

У подальшому, 31.01.2018 ОСОБА_9 , згідно існуючої процедури, звернулась до ЛКК Богуславської ЦРЛ із зазначеними висновками для направлення до МСЕК (медико-соціальної експертної комісії) щодо подальшого підтвердження групи інвалідності.

Так, 31.01.2018 в першій половині дня, ОСОБА_9 звернулася до секретаря ЛКК Богуславської ЦРЛ ОСОБА_3 та надала наявні документи для формування їх на чергову МСЕК. В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за сприяння в отриманні останньою довічного підтвердження ІІІ групи інвалідності, ОСОБА_3 , 31.01.2018 в першій половині дня, перебуваючи в кабінеті №115 Богуславської ЦРЛ, що за адресою: Київська область, м. Богуслав, вул. І. Франка, 27, висунув останній вимогу про передачу йому 400 доларів США. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_9 , що для позитивного рішення щодо довічного підтвердження інвалідності, половину з цих грошей йому потрібно віддати Миронівській міжрайонній МСЕК. Також, ОСОБА_3 зазначив про неприпустимість її відмови, оскільки у разі неприйняття його умов, групу інвалідності взагалі буде знято. Наприкінці розмови ОСОБА_11 наполегливо наголосив про потребу додаткової зустріч з ним перед наступним засіданням комісії для з`ясування деяких питань щодо передачі коштів.

У подальшому, 14.02.2018 ОСОБА_9 прийшовши з документами на продовження групи інвалідності до ОСОБА_3 , який перебував у кабінеті ЛКК №115 Богуславської ЦРЛ та передала останньому вказані документи.

Цього ж дня, 14.02.2018 ОСОБА_3 , перебуваючи в коридорі на першому поверсі Богуславської ЦРЛ (неподалік кабінету 115), отримав від ОСОБА_9 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США та наголосив, що решту суми ОСОБА_9 повинна йому передати перед засіданням МСЕК, тобто 15.02.2018, а в іншому випадку він не зможе домовитися про підтвердження для неї ІІІ групи інвалідності довічно.

Так, 15.02.2018 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_9 з`явилася на засідання МСЕК. Перебуваючи в коридорі, до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_3 та поцікавився чи принесла вона решту обумовленої раніше суми, на що ОСОБА_9 повідомила, що решту грошей зможе передати лише 19.02.2018, на що ОСОБА_3 погодився.

Після цього, ОСОБА_9 пройшла МСЕК та отримала довідку, що підтверджує надання їй ІІІ групи інвалідності довічно.

У подальшому, 19.02.2018, приблизно о 10 год. 20 хв., ОСОБА_9 прийшла до кабінету №115 Богуславської ЦРЛ, що за адресою: Київська область, м. Богуслав, вул. І. Франка, 27, де вів прийом громадян секретар ЛКК Богуславської ЦРЛ ОСОБА_3 . Після того, як ОСОБА_9 з`ясувала питання з приводу можливості працювати та тривалості робочого дня, протягом якого вона має право працювати, ОСОБА_3 висунув їй вимогу про передачу решти обумовленої раніше суми неправомірної вигоди.

Так, 19.02.2018 приблизно о 10 год. 25 хв., ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе за рішення МСЕК щодо надання ОСОБА_9 . ІІІ групи інвалідності довічно, отримав від останньої 200 доларів США, після чого, був затриманий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення кримінального правопорушення.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному та його захиснику 20.02.2017.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_3 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що в свою чергу унеможливить виконання стороною обвинувачення ч. 3 ст. 23 КПК України.

Вказані обставини на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисники доводи клопотання не визнали та просили обрати домашній арешт у нічний час доби, враховуючи, що підозрюваний є інвалідом 2 групи та на його утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом додаткового допиту ОСОБА_9 ; протоколом огляду грошових коштів від 19.02.2018 та фототаблицею до протоколу; та матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що в свою чергу унеможливить виконання стороною обвинувачення ч. 3 ст. 23 КПК України, надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).
При цьому, варто зазначити, що як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні сина 2006 р.н., має інвалідність 2 групи, як потерпілий від аварії на ЧАЕС, має визначене місце проживання, проте позитивні характеристики підозрюваного, на які посилався захисник при розгляді клопотання, не можуть бути безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, проте дає підстави суду прийти до висновку, що застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідність та ступенем доведених ризиків, а запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання з 22:00 год. по 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000023, а саме до 21.04.2018 включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти у залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, незалежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1