АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/34/17 Справа № 0417/9484/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши 28 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 січня 2017 року, якою апеляцію засудженого визнано такою, що не підлягає розгляду, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією постановою, апеляцію засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 січня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне (апеляційне) оскарження вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18.09.2012 року визнано такою, що не підлягає розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою від 20 січня 2017 року, засуджений подав 16.05.2017 року апеляційну скаргу, в межах установленого строку, в якій просить скасувати цю постанову, копію якої отримав згідно розписки 03.05.2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при отриманні ним копії постанови про залишення клопотання про поновлення строку без руху, він будучи юридично не обізнаний, та не розуміє про що йде мова, суд проігнорував та безвідповідально віднісся, до його клопотання про поновлення строків подання апеляційної скарги, для оскарження вироку суду першої інстанції.

Вислухавши засудженого та його захисника, які просили задовольнити доводи та вимоги апеляційної скарги, просили скасувати постанову та поновити строк засудженому розглянути і задовольнити його апеляцію на ухвалу суду від 19 січня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження вироку від 19 січня 2015 року, думку прокурора, яка вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, вивчивши і проаналізувавши доводи, викладені в апеляції, співпівставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що подана апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, здійснюючи апеляційний перегляд оскаржуваної постанови районного суду, колегія суддів керується нормами Кримінально-процесуального Кодексу України 1960 року.

За положеннями ч.1 ст.365 КПК України, постанова суду першої інстанції перевіряється в межах апеляції.

Згідно положень ст. 352 КПК України, у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення. Постанова оскарженню не підлягає.

За цією нормою закону другої її частини, якщо у визначений строк ці вимоги не будуть виконані, то постановою головуючого апеляція визнається такою, що не підлягає розгляду. Постанову може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог статті 351 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду першої інстанції від 22 серпня 2016 року апеляцію засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 січня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне (апеляційне) оскарження вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18.09.2012 року було залишено без руху. Апелянтові роз`яснено, що він вправі виконати вимоги ст. 350 КПК України (в ред. 1960 року) упродовж семи діб з моменту його повідомлення. Також, засудженому було роз`яснено наслідки невиконання у встановлений строк вимог викладених в постанові суду.

10 січня 2017 року засуджений ОСОБА_6 подав клопотання, в якому просив поновити йому строки на апеляційне оскарження, та зі змісту якої не вбачається усунення ним недоліків на які вказував суд в постанові від 22.08.2016 року, а тому суд першої інстанції оскаржуваною постановою від 20 січня 2017 року апеляцію засудженого визнав такою, що не підлягає розгляду.

Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції діяв у порядку і межах вимог, передбачених вищезазначеною статтею 353 та статтею 350 КПК України, а тому посилання ОСОБА_6 на незаконність даного рішення суду є безпідставним.

Щодо стверджень ОСОБА_6 як в апеляційній скарзі так і в апеляційному суді, що він є юридично неграмотний, а тому не виконав вимоги ст. 350 КПК України, колегія суддів, вважає їх необгрунтованими, оскільки відсутні будь-які дані і таких обставин при перегляді постанови суду апеляційним судом не встановлено, що ОСОБА_6 був обмежений в користуванні своїх прав на надання йому правової допомоги.

Так за матеріалами справи, вирок відносно ОСОБА_6 від 18 вересня 2012 року був постановлений за участю його захисника-адвоката ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_6 з жовтня 2016 року неодноразово до червня 2017 року знайомився з матеріалами справи у суді першої інстанції, зловживаючи цим правом постійно затягуючи цей процес. При цьому жодних даних, які б свідчили, про порушення його прав чи інтересів у матеріалах справи відсутні. Безліч заяв, клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, надання йому копій документів зі справи були задоволенні судом (том №3 а.с.196-160).

Крім того, ствердження ОСОБА_6 щодо не визначення в постанові суду від 22 серпня 2016 року, які саме недоліки в апеляції слід усунути є безпідставним, оскільки зміст цієї ухвали свідчить про зворотне, суд в повній мірі чітко і конкретно визначив які саме недоліки необхідно усунути та роз`яснив наслідки їх невиконання ( том 3 а.с.195).

Тому, враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання апеляції ОСОБА_6 на ухвалу суду від 19 січня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження вироку, такою, що підлягає розгляду.

Щодо вимог в апеляції про поновлення строку подачі апеляційної скарги на оскарження вироку суду від 18.09.2012 року, то такі вимоги в даному провадженні виходять за його межі, тому розгляду і задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що обставин, які б об`єктивно перешкоджали вчасно і належним чином виправити недоліки в апеляційній скарзі на постанову суду від 19 січня 2015 року не встановлено, а наведені в апеляції ОСОБА_6 причини невиконання постанови суду від 22 серпня 2016 року про залишення без руху апеляції для усунення недоліків не можуть бути визнані поважними, тому підстав для визнання цієї апеляційної скарги такою, що підлягає розгляду не має.

З огляду на викладене, колегія суддів не знайшла правових підстав для скасування оскаржуваної постанови суду яка є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 січня 2017 року, якою апеляцію засудженого ОСОБА_6 визнано такою, що не підлягає розгляду залишити без змін.

Судді:
_______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4