Справа № 484/4536/17
Провадження: № 1-кп/484/103/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375, по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романова Балка Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, неодруженого, дітей не має, який має середню освіту, не працює, навчається на ІІІ курсі Первомайського політехнічного інституту Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2017 року, точна дата судом не встановлена, приблизно о 23:00год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі особа-1), за пропозицією останнього вирішили вчинити кримінальне правопорушення. З метою викрадення металевих предметів ОСОБА_6 та особа-1 прийшли на кладовище, яке розташоване в с. Романова Балка Первомайського району Миколаївської області. З метою полегшення вчинення злочину особа-1, завчасно взяла із собою великий гайковий ключ. Проходячи по кладовищу, ОСОБА_3 та особа-1 підійшли до могил, в яких були поховані родичі ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вказані могили мали спільну огорожу у виді металевого ціпка, який вони вирішили викрасти. Виконуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, особа-1 за допомогою гайкового ключа від`єднала ціпок від металевих стовпчиків огорожі, а ОСОБА_3 склав викрадений ціпок довжиною приблизно 13м до мішка.

Після цього ОСОБА_3 та особа-1 з метою викрадення металевих предметів з могил пішли далі по кладовищу. Підійшовши до могили свекра ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та особа-1 побачили, що вказана могила також має огорожу у виді металевого ціпка, який вони вирішили викрасти. Виконуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, особа-1 за допомогою гайкового ключа від`єднала ціпок від металевих стовпчиків огорожі, а ОСОБА_3 склав викрадений ціпок довжиною приблизно 10м до мішка.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 та особа-1 з метою викрадення металевих предметів пішли далі по кладовищу. Підійшовши до могили батька ОСОБА_13 - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та особа-1 побачили, що вказана могила також має огороджу у виді металевого ціпка, який вони вирішили викрасти. Виконуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, особа-1 за допомогою гайкового ключа від`єднала ціпок від металевих стовпчиків огорожі, а ОСОБА_3 склав викрадений ціпок до мішка.

Після цього з метою подальшого викрадення металевих предметів ОСОБА_3 та особа-1 пішли далі по кладовищу. Підійшовши до могил бабусі та дідуся ОСОБА_16 , а саме: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , ОСОБА_3 та особа-1 побачили, що вказані могили мають спільну огорожу у виді металевого ціпка, який вони вирішили викрасти. Виконуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, особа-1 за допомогою гайкового ключа від`єднала ціпок від металевих стовпчиків огорожі, а ОСОБА_3 склав викрадений ціпок до мішка.

Після цього ОСОБА_3 та особа-1 з викраденим майном з місця події зникли. Викрадені з кладовища металеві вироби вони продали, а отримані в результаті незаконної діяльності грошові кошти витратили на власні потреби.

Обвинувачений у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив, що взимку 2017р., точної дати він не пам`ятає, особа-1 запропонувала йому з кладовища забрати металеві ціпки з могил, здати їх на пункт прийому металобрухту, а отримані гроші витратити на власні потреби. Він погодився. Взявши гайковий ключ та мішки вони пішли до кладовища, де особа-1 від`єднувала від стовпчиків огорожі могил металеві ціпки, а він складав їх до мішків. Всього вони забрали металеві ціпки з огорожі чотирьох могил. Мішки вони винесли за територію кладовища, пошли до дому, де проживав особа-1, взяли тачку та повернулись за мішками з ціпками. Після цього вони звернулись до ОСОБА_19 , якій допоміг їм відвезти ціпки до прийому пункту металобрухту. Про те, що ціпки вони забрали вночі з огорожі могил, вони нікому не казали. Здавши ціпки вони отримали приблизно 300грн., які поділили між собою. У вчиненому розкаявся. Завдану майнову шкоду потерпілим він відшкодував добровільно. Просив не призначати йому суворе покарання.

Потерпілі надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі. Також вони надали розписки, в яких вказали, що завдана шкода їм відшкодована ОСОБА_3 в повному обсязі.
Винуватість ОСОБА_3 також підтверджується протоколом огляду місця події від 17.02.2017р., відповідно до якого під час огляду могил на кладовищі, розташованого в с.Романова Балка Первомайського району Миколаївської області, виявлена відсутність ціпків огорожі могил.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що на початку лютого 2017р. приблизно о 23:00год. ОСОБА_3 разом із особою-1 за попередньою змовою на кладовищі, розташованого в с.Романова Балка Первомайського району Миколаївської області, з огорожі могил рідних ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 з корисливих мотивів зняли металеві ціпки.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 3 ст. 297 КК України як наруга над могилою, вчинена за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, на обліку лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, обставини вчинення злочину, висновок досудової доповіді, складеної Первомайським міськрайонним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дають підстави для призначення покарання в межах санкцій ч.3 ст. 297КК України у виді позбавлення волі мінімального строку та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
СУДДЯ: