АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/541/17 Справа № 703/2580/17 Категорія: ст. ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2017 року, якою відмовлено повністю в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одружений, не працює, раніше неодноразово судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :
Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 16 серпня 2017 року звернулась до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Клопотання погоджено прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість за злочини проти власності, 23 липня 2017 року близько 13 години 15 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Час пік» по вул. В. Чорновола в м. Смілі Черкаської області, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку належного ОСОБА_11 спортивного велосипеда «Rapit», чорно-червоного кольору, 2013 року випуску, вартістю 2 259 грн.

Він же, повторно 08 серпня 2017 року близько 03 години проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку належних ОСОБА_12 трьох жіночих сумок та грошових коштів в сумі 15 000 грн.

Таким чином, у діях ОСОБА_7 органом досудового розслідування вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

14 та 15 серпня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні цих кримінальних правопорушень.

15 серпня 2017 року підозрюваному обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2017 року відмовлено повністю в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що в клопотанні не зазначено передбачених ч. 2 ст. 200 КПК України обставин, які є обов`язковими, зокрема, які обставини виникли після обрання запобіжного заходу чи існували до такого обрання, однак не були відомі прокурору чи слідчому на час обрання запобіжного заходу, та які є підставою для зміни запобіжного заходу. Ні підстав такого ініціювання, ні наявність ризиків, які є необхідною умовою для обрання такого запобіжного заходу, прокурор та слідчий не повідомили.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 19.08.2017 р. та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що злочинні дії, інкриміновані підозрюваному, мають повторювальний характер та об`єктивно вказують на схильність останнього до вчинення нових подібних злочинів. У відповідності до ст. 177-178 КПК України наявні мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний може вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також переховуватися від органів досудового розслідування; при цьому будь-які інші запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, зокрема, й домашній арешт, не спроможні забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та не усувають існування встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що надає прокурору підстави для клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні, не підтримав апеляційну скаргу, вбачаючи, що її необхідно залишити без розгляду, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на даний час вже передане до суд для розгляду по суті.

Підозрюваний та його захисник просили відхилити апеляційну скаргу прокурора. Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, підозрюваного, його захисника, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відмовляючи слідчому в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , в повній мірі дотримався вимог норм кримінального процесуального закону та обґрунтовано врахував, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не зазначено ні підстав ініціювання зміни раніше обраного підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, ні наявність ризиків, які є необхідною умовою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.

Колегія суддів вбачає, що як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, прокурором не наведені в обґрунтування зміни запобіжного заходу обставини, передбачені ч. 2 ст. 200 КПК України обставин, які є обов`язковими в разі звернення в даному випадку слідчого за погодженням з прокурором з відповідним клопотанням. Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вірно встановив, що обставини, які виникли після обрання запобіжного заходу чи існували до такого обрання, однак не були відомі прокурору чи слідчому на час обрання запобіжного заходу, та які є підставою для зміни запобіжного заходу, не зазначені прокурором та слідчим всупереч вимогам КПК України.

Твердження апелянта щодо наведення мети та підстав застосування запобіжного заходу, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вбачає безпідставним, беручи до уваги, що ці обставини були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного у виді домашнього арешту.

При цьому слідчий та прокурор не наводять підстав порушення підозрюваним умов застосування домашнього арешту, зокрема, несвоєчасне прибуття чи неприбуття за викликом до слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 без поважних причин, залишення без дозволу місця проживання, чи порушення інших покладених на нього обов`язків. При цьому слідчим та прокурором не наведено, які додалися ризики, перелічені у ст. 177 КПК України, а якщо вони існували раніше, чому про них не було відомо при обранні попереднього запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з наведених в апеляційній скарзі прокурора підстав.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 200, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :