Справа № 482/605/17
Номер провадження1-кп/473/131/2017
ВИРОК
іменем України
"20" грудня 2017 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1.03.12.2004 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.70 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі,

2.11.12.2009 року Суворовським районним судом міста Херсона за ч.2 ст.186 КК України 05 років позбавлення волі, звільненого від відбування основного покарання 15 червня 2012 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України за ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2012 року на 01 рік 06 місяців 26 днів,

3.24.12.2013 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі,

4.14.08.2014 року Суворовським районним судом міста Херсона за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 08 місяців позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 29.06.2016 року за відбуттям строку покарання,

5.11.07.2017 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст.395 КК України до 03 місяців арешту, покарання за вироком суду не відбуто,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.289 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кемерово Російської Федерації, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , судимого:

1.30.07.2001 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.206, ст.189-4ч.1, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 03 років 06 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування основного покарання 11 липня 2003 року на підставі акту амністії,

2.16.09.2004 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.263 КК України до 02 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки,

3.11.05.2006 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі, звільненого з місця позбавлення волі 07 лютого 2008 року в порядку ст.82 КК України за ухвалою Суворовського районного суду міста Херсона від 30 січня 2008 року з заміною основного виду покарання більш м`яким в виді виправних робіт на строк 01 рік 04 місяці 11 днів з утриманням 20% заробітку в дохід держави,

4.09.07.2008 року Дніпровським районним судом міста Херсона за ч.3 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 04 років 02 місяців позбавлення волі,

5.20.02.2013 року Суворовським районним судом міста Херсона за ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 02 років позбавлення волі,

6.11.04.2013 року Дніпровським районним судом міста Херсона за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 02 років 08 місяців позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 02.10.2015 року за відбуттям строку покарання,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України

Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілий ОСОБА_13 ,

захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
16 лютого 2017 року в місті Херсоні обвинувачений ОСОБА_16 знаходився в квартирі АДРЕСА_4 , де обвинувачений ОСОБА_16 вступив у злочинну змову, направлену на заволодіння чужим майном, з іншою невстановленою особою, яку він називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 ».

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_16 та інша невстановлена особа, яку він називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 », користуючись послугами таксі, на невстановленому легковому автомобілі, під керуванням невстановленої особи, 17 лютого 2017 року приблизно о 02 годині 30 хвилин прибули з міста Херсона до села Дільничне Новоодеського району Миколаївської області. Маючи на меті залишитись непоміченими, обвинувачений ОСОБА_16 та інша невстановлена особа, яку він називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 », зупинили найнятий ними автомобіль таксі на одній з вулиць села Дільничне Новоодеського району Миколаївської області, вийшли з нього, та направились до будинку АДРЕСА_5 , де проживає потерпілий ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17 лютого 2017 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_16 та інша невстановлена особа, яку він називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 », перебуваючи у злочинній змові між собою, з корисливим мотивом, попередньо переконавшись, що під час проникнення у житло потерпілого ОСОБА_13 вони будуть непомічені особами, які можуть завадити виконанню їх злочинного плану, наділи на обличчя тканеві, заздалегідь самостійно виготовлені маски типу «балаклава», після чого обвинувачений ОСОБА_16 постукав у вікно будинку потерпілого ОСОБА_13 та попросив у нього допомоги. Після того, як потерпілий ОСОБА_13 , впізнав по голосу обвинуваченого ОСОБА_16 , так як вони познайомилися за три чотири дні до цього, та відчинив вхідні двері свого будинку, він отримав удар кулаком в обличчя, від чого впав на підлогу та втратив на незначний час свідомість. Далі обвинувачений ОСОБА_16 та інша невстановлена особа, яку він називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 », реалізуючи свій злочинний намір, перенесли потерпілого ОСОБА_13 до вітальні, де зав`язали йому рота, накрили обличчя курткою, прив`язали до крісла, та маючи умисел на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я та катуванням в виді можливості застосування щодо потерпілого ОСОБА_13 електропраски, а також наносячи тілесні ушкодження, намагались дізнатись, з метою заволодіння його майном, де перебувають у будинку цінні речі та кошти, на що потерпілий ОСОБА_13 , прийшовши до тями, кивками голови давав знати обвинуваченому ОСОБА_16 та іншій невстановленій особі, яку обвинувачений ОСОБА_16 називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 », про відсутність таких речей у будинку. Проте, не отримавши від потерпілого ОСОБА_13 інформації про знаходження цінних речей в будинку, обвинувачений ОСОБА_16 та інша невстановлена особа, яку обвинувачений ОСОБА_16 називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 », виявили в будинку наступні речі та заволоділи ними, а саме: телевізором моделі «Samsung» вартістю 600 гривень, монітором моделі «Асеr» вартістю 400 гривень, мобільним телефоном моделі «Nokia 1616-2» вартістю 340 гривень, мобільним телефоном моделі «Nokia RM-1113» вартістю 360 гривень, мобільним телефоном моделі «Samsung» вартістю 380 гривень, чоловічою барсеткою коричневого кольору вартістю 180 гривень, годинником наручним моделі «Слава» вартістю 350 гривень, жіночою шубою вартістю 4500 гривень, жіночим пальто вартістю 800 гривень, жіночою дублянкою вартістю 2200 гривень, двома фарфоровими статуетками у вигляді коней з золотими гривами та хвостами, вартістю по 140 гривень кожна, DVD-плеєром моделі «Ergo» вартістю 470 гривень, ТV-тюнером /для супутникових антенних тарілок/ вартістю 620 гривень, радіотелефоном моделі «Panasonic» вартістю 740 гривень, столовим сервізом, що складався з салатниць та сільниць вартістю 680 гривень, кофемашиною «Philips» вартістю 7500 гривень, аудіоколонками моделі «Sanyo KT 3000», які в обвинувальному акті вказані, як аудіо колонки моделі «Sven» вартістю 330 гривень та 450 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 21180 гривень.

Вказані речі, що належить потерпілому ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_16 виносив з будинку та завантажував у автомобіль моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_13 .. Інша невстановлена особа, яку обвинувачений ОСОБА_16 називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 », при цьому перебував у будинку та намагався знайти інші цінні речі, що належать потерпілому ОСОБА_13 ..

Після цього, обвинувачений ОСОБА_16 , керуючи зазначеним автомобілем моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_13 , 17 лютого 2017 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, з місця вчинення злочину зник. Інша невстановлена особа, яку обвинувачений ОСОБА_16 називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 », в свою чергу, намагаючись бути непоміченим, повернувся до невстановленого легкового автомобіля таксі, на якому він разом з обвинуваченим ОСОБА_16 прибули на місце скоєння злочину, та на ньому ж покинув місце вчинення злочину.

Крім того, 17 лютого 2017 року, близько 05 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_16 , знаходився на подвір`ї приватного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де у нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_13 , та діючи відразу, з корисливих мотивів, повторно, умисно та протиправно проник до приміщення гаражу, де знаходився вказаний автомобіль, виштовхав його на вулицю та незаконно ним заволодів, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 75000 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_16 ..
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_16 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину в виді розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 з приникненням до його житла не визнав та заперечував свою причетність до скоєння ним даного злочину при викладених вище обставин. Крім того обвинувачений ОСОБА_16 не визнавав свою вину у незаконном заволодінні транспортного засобу потерпілого ОСОБА_13 , а саме легкового автомобіля моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_16 стверджував, що в нічний час доби 17 лютого 2017 року з опівночі до світанку, він разом із своєю дівчиною ОСОБА_20 , знаходився в місті Первомайську Миколаївської області, будучи в гостях у своєї хрещеної ОСОБА_21 за місцем її помешкання, яка мешкає в приватному двохповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_6 , та запевняв, що в селі Дільничне Новоодеського району Миколаївськорї області в нічний час доби 17 лютого 2017 року він не був. З метою перевірки його алібі обвинувачений ОСОБА_16 просив допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , який є знайомим ОСОБА_21 ..

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 17 лютого 2017 року, приблизно о 04 годині ранку він почув, як у вікно будинку де він мешкає, хтось постукав. Він тієї ночі був в будинку сам. Підійшовши до вікна він почув голос обвинуваченого ОСОБА_23 , який повідомив, що вони застрягли в снігу та який попросив про допомогу.

З ОСОБА_24 він познайомився за три чотири дні до цього, коли на початку другої декади лютого 2017 року він пустив переночувати в свій житловий будинок ОСОБА_23 та його дівчину ОСОБА_20 , які їхали з міста Херсона на маршрутному автобусі. В місті Миколаєві не автовокзалі вони відстали від рейсового автобусу, у них не було грошей, і вони залишилися в вечірній час на автовокзалі. Про це він дізнався на сайті в мережі Інтернет за допомогою смс чату на телеканалі «Інтер». Він зв`язався з ними, домовився, щоб вони виїхали з міста Миколаєва до міста Нової Одеси, що вони і зробили. В місті ОСОБА_25 він зустрів їх на автовокзалі, приїхавши туди на своєму автомобілі моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого взявши в салон свого автомобіля ОСОБА_23 та ОСОБА_20 , він привіз їх до свого житлового будинку в селі Дільничне Новоодеського району Миколаївської області, де надав їм притулок на ніч. Врапнці наступного дня, він знову відвіз їх на автовокзал в місто Нова Одеса, дав їм грошей на дорогу, і вони поїхали в невідому для нього напрямку.

17 лютого 2017 року біля 04 години ранку, почувши голос ОСОБА_23 , який просив про допомогу, він не відчуваючи небезпеки, відкрив вхідні двері будинку, і відразу отримав удар кулаком в обличчя, від чого він впав на підлогу та втратив на незначний час свідомість. Він прийшов до тями через деякий час, лежачи на підлозі вітальні в будинку, будучи вже зв`язаним із кляпом в роті. Він побачив в приміщенні вітальні двох чоловіків на голові яких буди маски в виді «балаклав», із прорізами для очей. Один із цих чоловіків був ОСОБА_26 , а іншого він не знав, але чув, що ОСОБА_26 звертався до нього по імені « ОСОБА_18 ». Ці чоловіки, побачивши що він прийшов до тями, підняли його з підлоги, посадили в крісло, прив`язали до крісла та накинули йому на обличчя його куртку. При цьому ці чоловіки стали йому погрожувати застосуванням до нього електропраски, і почали наносити йому поміж ніг та в голову удари руками та ногами, намагались дізнатись де перебувають у будинку цінні речі та грошові кошти, на що він кивками голови давав знати ОСОБА_27 та іншому чоловікові, який був з ним, про їх відсутність у його будинку. Але не зважаючи на це, ОСОБА_26 та чоловік, який був з ним, забрали з будинку його речі, відкрито заволодівши телевізором моделі «Samsung», монітором моделі «Асеr», мобільним телефоном моделі «Nokia 1616-2», мобільним телефоном моделі «Nokia RM-1113», мобільним телефоном моделі «Samsung», чоловічою барсеткою коричневого кольору, годинником наручним моделі «Слава», жіночими шубою, пальто та дублянкою, двома фарфоровими статуетками у вигляді коней із золотими хвостами та гривами, DVD-плеєром моделі «Ergo», ТV-тюнером, радіотелефоном моделі «Panasonic», столовим сервізом, кофемашиною «Philips», аудіоколонками моделі «Sanyo KT 3000», чим спричинили йому матеріальний збиток. Крім того з гаражу біля житлового будинку в якому він мешкає, відбулося заволодіння його легковим автомобілем моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого становить 75000 гривень, який вранці біля 10 години 17 лютого 2017 року був виявлений працівниками поліції покинутим на автодорозі Нова Одеса Єланець, і в салоні якого знаходилася частина речей, якими заволоділи злочинці під час скоєння злочину відносно нього на початку цієї ж доби.

Підстав для сумнівів в показаннях потерпілого ОСОБА_13 у суда немає, так як дані показання суд знаходить логічними та достовірними, які підтверджені в судовому засіданні за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 17 лютого 2017 року потерпілий ОСОБА_13 звернувся до органу досудового слідства Новоодеського ВП ГУНП із заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності двох осіб, які в ніч на 17 лютого 2017 року проникли до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де застосувавши до нього насильство та спричинивши йому тілесні ушкодження, заволоділи його майном, побутовою технікою, трьома мобільними телефонами, а також транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . /том №1, а.к.п. 59/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17 лютого 2017 року, із схемою та фототаблицею до нього, слідчим органу досудового розслідування в селі Дільничне Новоодеського району Миколаївської області з 09 годин 20 хвилин до 10 годин 45 хвилин оглянуто подвір`я, господарські приміщення та кімнати житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , під час якого виявлено порушення обстановки в кімнатах будинку, відсутність в них телевізора, монітору, частини верхнього одягу та інших предметів побуту, на подвір`ї та в гаражі виявлено відсутність легкових транспортних засобів. /том №1, а.к.п. 67 72, 77- 78, 94 - 101/.

Відповідно до протоколу огляду предметів від 17 лютого 2017 року, посадовою особою органу досудового слідства з 09 годин 40 хвилин до 10 годин 15 хвилин був проведений огляд території місцевості, яка розташована на відстані 50 метрів праворуч від електроопори №48 лінії електропередачі, яка проходить паралельно біля автошляху «Нова Одеса Єланець», під час якого був виявлений покинутий легковий транспортний засіб моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилися аудіоколонки, поліетиленовий пакет з логотипом «Слов`янський пух» в якому знаходилося дві фарфорові статуетки у вигляді коней з золотими гривами та хвостами, картонна коробка з DVD-плеєром моделі «Ergo», монітор «Асеr» модель V203Н, телевізором «Samsung» моделі UE 40F6130AK, сумка з ручками синього кольору, огляд якої оформлено окремим протоколом та поліетиленовий пакет в якому знаходиться кофемашина «Philips», а також інші речі, заволодіння якими відбулося під час вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 /том №1, а.к.п. 73, 82 - 93/.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 17 лютого 2017 року, із фототаблицею до нього, посадовою особою органу досудового слідства з 10 годин 45 хвилин до 11 годин 10 хвилин був проведений огляд території місцевості, яка розташована в місті Нова Одеса Миколаївської області біля подвір`я житлового будинку АДРЕСА_7 , де на відстані 12 метрів від електроопори ЛЕП 24-Ф2 ТП-300 виявлено чоловічу сумку барсетку коричневого кольору в якій знаходиться пластикова картка «Sokar Level» з номером НОМЕР_2 , а також конвалюти з медичними препаратами та пігулками, заволодіння якими відбулося під час вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 , але за обвинувальним актом дані предмети не включені до переліку майна, заволодіння якими відбулося під час вчинення злочинів відносно потерпілого ОСОБА_13 в ніч на 17 лютого 2017 року. /том №1, а.к.п. 74 76, 79/.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 17 лютого 2017 року, із таблицею до нього, слідчим органу досудового слідства з 16 годин 10 хвилин до 16 годин 50 хвилин був проведений огляд сумки з ручками синього кольору, в якій знаходяться речі та предмети гігієни, як для чоловічого так і для жіночого користування, а крім того в ній знаходяться предмети жіночої косметики, які належать обвинуваченому ОСОБА_27 та його дівчині ОСОБА_20 , що встановлено в судовому засіданні. /том №1, а.к.п. 80 81/.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи №242 від 20 лютого 2017 року у потерпілого ОСОБА_13 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, пахової ділянки, які уторилися внаслідок не менше ніж трьох ударних дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки, ноги та інші тупі предмети, з давністю їх утворення біля 3 -4 діб до часу огляду, які по ступеню тіжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. /том №1, а.к.п. 104/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2017 року з відеодиском до нього, за участю обвинуваченого ОСОБА_16 , та його захисника адвоката ОСОБА_14 , обвинуваченим ОСОБА_16 були відтворені події злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 , виконавцями якого був він та його знайомий, який мешкає в місті Херсоні, якого він називав « ОСОБА_19 », і який мав місце в ніч на 17 лютого 2017 року в селі Дільничне Новоодеського району Миколаївської області, коли він разом з «Павлом» шляхом нападу на потерпілого заволоділи його речами. Вони були завантажені в легковий автомобіль потерпілого ОСОБА_13 «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на якому він виїхав із села Дільничне Новоодеського району в напрямку міста Нова Одеса. «Паша» залишав місце вчиення злочину на автомобілі таксі, яким вони приїхали в село Дільничне Новоодеського району з міста Херсона. Крім цього обвинуваченим ОСОБА_16 на автодорозі «Нова Одеса Єланець» вказано місце де він викинув балаклаву, під час керування транспортним засобом легковим автомобілем потерпілого ОСОБА_13 «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Крім того ним вказано місце на автодорозі «Нова Одеса Єланець» на відстані 6 км від міста Нова Одеса, де ним був залишений транспортний засіб легковий автомобіль потерпілого ОСОБА_13 «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок виникнення несправності в електросистемі автомобіля та виникнення проблем із світлом фар, в салоні якого також були залишені і речі потерпілого ОСОБА_13 , крім трьох мобільних телефонів та барсетки коричневого кольору, і де він пересів в автомобіль таксі, який їхав позаду нього, і в якому повертався в місто Херсон після вчинення злочину « ОСОБА_19 » з водієм даного автомобіля. Крім того обвинуваченим ОСОБА_16 в місті Нова Одеса на узбіччі проїжджої частини вулиці Червоних Партизан, в районі будинку №81 було вказано місце, де він викинув через вікно під час руху автомобіля таксі, на якому він та «Паша» поверталися в місто Херсон, після вчинення злочину, чоловічу барсетку коричневого кольору, в якій знаходиться пластикова картка мережі АЗС «Sokar Level», а також медичні препарати та пігулки, заволодіння якими відбулося під час вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 /том №1, а.к.п. 135 139, том №2, а.к.п. 4/.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 лютого 2017 року, потерпілим ОСОБА_13 впізнаний обвинувачений ОСОБА_16 , який 17 лютого 2017 року біля 04 години ранку шляхом розбійного нападу проник до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , та вчинив кримінальні правопорушення. /том №1, а.к.п. 105/.

Суд визнає недопустимим доказом за кримінальним провадженням даний протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 лютого 2017 року, так як дана слідча дія проведена без участі понятих, з порушенням вимог ч.7 ст.223 КПК України.

Суд визнає недопустимим доказом за кримінальним провадженням протокол огляду предметів від 18 лютого 2017 року, із фототаблицею до нього, відповідно до якого посадовою особою органу досудового слідства з 19 годин 00 хвилин до 20 годин 10 хвилин був проведений огляд квартири АДРЕСА_4 , де мешкає без реєстрації обвинувачений ОСОБА_17 , під час якого були виявлені та вилучені наступні речі та документи: квитанції в кількості 8 штук до договорів «Ломбард Скарбниця», квитанція договір та специфікація «Ломбарду Капітал», договори про надання фінансового кредиту та застави, видані «Ломбардом Благо», водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_28 ІНФОРМАЦІЯ_4 , обкладинка від стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Vodafon», в якій знаходиться пластикова картка з відсутньою частиною сім карткою, на картці вказано номер № НОМЕР_3 , обкладинка від стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Vodafon», в якій знаходяться пластикові картки з відсутньою частиною сім картками, на картках вказані номери: № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , мобільний телефон моделі «Nokia 1616-2» в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_9 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafon», мобільний телефон моделі «Nokia RM-1113» в корпусі чорного кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_10 , ІМЕІ-2: НОМЕР_11 , з сім картками операторів мобільного зв`язку «Vodafon» та «МТС», мобільний телефон моделі «Nokia 6680» в корпусі чорного кольору із сірими вставками ІМЕІ: НОМЕР_12 без сім карти оператора мобільного зв`язку, портмоне чоловіче коричневого кольору з відділенням для купюр, монет, візиток, на клапані монетарного відділення з внутрішньої сторони є напис: 5997 ОТП Банк, а у відділенні для візиток наявна пластикова карта з написами «Перевага АЗС Маркет» № НОМЕР_13 , походні ніж та рюкзак, зв`язка з ключами з трьома брелками та військовим жетоном ЗСУ № . /том №1, а.к.п. 109 116, 117 - 118/.

Суд знаходить не належними та недопустимими доказами за кримінальним провадженням протоколи огляду предметів від 18 лютого 2017 року та від 19 лютого 2017 року /том №1, а.к.п. 109 116, 117 - 118/, які були надані в судовому засіданні прокурором органу державного обвинувачення, на які суд не може покластися при обґрунтуванні вироку за кримінальним провадженням, так як дані докази здобуті з порушенням норм КПК України. Тобто фактично був здійснений обшук житла обвинуваченого ОСОБА_17 без ухвали слідчого судді з відповідним дозволом на проведення даної слідчої дії, в виді обшуку, яку орган досудового слідства визначив, як огляд предметів, за адресою: АДРЕСА_3 , з участю де якої кількості працівників Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області, без вручення копії протоколу обшуку, який визначили як огляд предметів, відповідним особам, які є власниками вилученого під час обшуку майна. Внаслідок чого органом досудового слідства за даною адресою були виявлені та вилучені предмети, які як стосуються обвинувачення, і є майном потерпілого ОСОБА_13 , яким заволоділи злочинним шляхом, так і які не стосуються обвинувачення за даним кримінальним провадженням.

Дані документи та предмети, дозвіл на вилучення яких, не був наданий слідчим суддею, і які були вилучені органом досудового слідства безпідставно та без накладення на них арешту слідчим суддею, крім тих, які були повернуті потерпілому ОСОБА_13 , продовжують не законно знаходитися на зберіганні органу досудового слідства, та не мають ніякого доказового значення в межах обвинувачення за даним кримінальним провадженням, що є порушенням прав власників вилученого майна, в контексті статті 8 Конвенції за рішеннями ЄСПЛ «Бук проти Німеччини, скарга № 41604/98 від 28 квітня 2005 року», «НМ проти Туреччини, скарга № 34494/97 від 08 серпня 2006 року», «Імакаєва проти Росії, скарга №7615/02 від 09 листопада 2006 року», «Кучера проти Словаччини, скарга № 48666/99 від 17 липня 2007 року»/.

Суд знаходить не належним та недопустимим доказом за кримінальним провадженням також протокол проведення слідчого експерименту від 30 березня 2017 року з обвинуваченим ОСОБА_17 , без участі його захисника адвоката ОСОБА_15 , наданий в судовому засіданні прокурором органу державного обвинувачення, на який суд не може покластися при обґрунтуванні вироку за кримінальним провадженням, так як даний доказ здобутий з порушенням норм КПК України, а саме ч.1 ст.52 КПК України, відповідно до якої участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. /том №1, а.к.п. 140 142/.

Суд знаходить не належним та недопустимим доказом за кримінальним провадженням довідку Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» за Вих. №20/18-2992 від 20 листопада 2017 року, відповідно до якої на запит начальника Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури, посадова особа даного органу державного обвинувачення повідомлена, що в ході проведення оперативно розшукових заходів встановлено, що ув`язнений ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 в середовищі інших ув`язнених користується прізвиськом « ОСОБА_29 ». /том №2, а.к.п. 6/.

Суд не може покластися при обґрунтуванні вироку за даним кримінальним провадженням на доказову інформацію, яка міститься в даній довідці, так як даний доказ здобутий з порушенням норм КПК України, а саме ст.333 КПК України, відповідно до якої заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Відповідно до ч.4 ст.333 КПК України під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Відповідно до ч.8 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Дані вимоги ч.3 та ч.4 ст.333 КПК України при долученні прокурором довідки Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» за Вих. №20/18-2992 від 20 листопада 2017 року /том №2, а.к.п. 6/, не були дотримані.

Суд також критично оцінює показання свідка захисту ОСОБА_21 , яка є хрещеною обвинуваченого ОСОБА_16 , та якою штучно створено алібі для обвинуваченого ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в місті Первомайську Миколаївської області, в приватному будинку АДРЕСА_6 . 14 лютого 2017 року на день святого Валентина, до неї в гості в місто Первомайськ Миколаївської області із міста Херсона приїхав ОСОБА_26 із своєю дівчиною ОСОБА_20 . Вони пробули у неї до 17 лютого 2017 року, і вранці 17 лютого 2017 року повернулися до міста Херсона.

Таким чином, суд знаходить не належним та не допустимим доказом за кримінальним провадженням показання в судовому засіданні свідка захисту ОСОБА_21 , яка є хрещеною обвинуваченого ОСОБА_16 , які відповідно до ст.85 КПК України, прямо підтверджували відсутність обставин, щодо вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів обвинуваченим ОСОБА_16 відносно потерпілого ОСОБА_13 , а також відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання як доказів, показань даного свідка ОСОБА_21 , які суперечать показанням потерпілого ОСОБА_13 , та даним слідчого експеримента з обвинуваченим ОСОБА_16 , які є належними допустимими та достовірними доказами за кримінальним провадженням.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_21 , щодо відсутності вини обвинуваченого ОСОБА_16 в скоєнні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, відносно потерпілого ОСОБА_13 , та не може покласти їх в основу обґрунтування висновків суду при винесенні вироку за кримінальним провадженням.

Показання свідка захисту ОСОБА_21 , як і показання самого обвинуваченого ОСОБА_16 , щодо відсутності його вини, дані ними в судовому засіданні суперечать всім іншим матеріалам кримінального провадження, та не можуть бути прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Невизнання в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_16 своєї вини, щодо вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів відносно потерпілого ОСОБА_13 , суд вважає спробою обвинуваченого ОСОБА_16 уникнути кримінальної відповідальності за ч.3 ст.187 та ч.2 ст.289 КК України, а також відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_16 критичного аналізу своїх умисних дій та небажанням визнати злочинну неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, відносно потерпілого ОСОБА_13 ..

Також суд знаходить не належним та не допустимим доказом за кримінальним провадженням показання в судовому засіданні свідка захисту ОСОБА_22 , який в судовому засіданні підтверджував перебування обвинуваченого ОСОБА_16 в місті Первомайську Миколаївської області, лише на протязі однієї доби 14 лютого 2017 року, саме в день свята святого Валентина. Де знаходився обвинувачений ОСОБА_16 16 та 17 лютого 2017 року йому не відомо. Таким чином суд вважає, що показання свідка ОСОБА_22 , дані ним в судовому засіданні, не містять доказової інформації, щодо підтвердження вини, чи її відсутності, в діях обвинуваченого ОСОБА_16 ..

Мотиви неврахування судом окремих положень обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_16 та підстави визнання частини цього обвинувачення необґрунтованою.
Аналізуючи пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_16 обвинувачення за ч.3 ст.187 КК України, з комплексом досліджених в судовому засіданні доказів, суд з`ясувавши зміст і спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_16 , виходить із сукупності всіх обставин вчиненого ним діяння, матеріалів кримінального провадження, враховує поведінку обвинуваченого ОСОБА_16 , що передувала подіям вчинення злочину, інкримінованому обвинуваченому ОСОБА_16 .. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_16 до наслідків своїх дій, які були розпочаті з прямим умислом та були безпосередньо спрямовані на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, за попередньою змовою не з обвинуваченим ОСОБА_17 , як вказано в обвинувальному акті, а за попередньою змовою з іншою невстановленою особою, яку обвинувачений ОСОБА_16 називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 ».

В зв`язку з чим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувального акту за кримінальним провадженням висновок органу державного обвинувачення, щодо вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_16 саме за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_17 , який не доведений в судовому засіданні. В судовому засіданні доведено, що даний злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_16 не за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_17 , а з іншою невстановленою особою, яку обвинувачений ОСОБА_16 називав періодично « ОСОБА_18 », а періодично « ОСОБА_19 ».

Разом з тим, аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_16 ..

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_16 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_16 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу - розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, а також за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_16 ..
Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , а також обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_16 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які є особливо тяжким та тяжким злочинами відповідно до розділів VI та XI КК України. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_16 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_16 , який посередньо характеризуються за місцем проживання, виріс та виховувався в родині офіцера старшого начальницького складу Збройних Сил України, має низку непогашених судимостей та знову вчинив злочини в період перебування під адміністративним наглядом після звільнення з місця позбавлення волі. /том №1, а.к.п. 144 146/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, призначений відповідно до ч.1 ст.70 КК України з призначенням додаткового покарання в виді конфіскації всього майна, яке є власністю обвинуваченого ОСОБА_16 , буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Призначаючи основне покарання обвинуваченому ОСОБА_16 в виді позбавлення волі, суд користується вимогами ч.4 ст.70 КК України, так як після постановлення вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 11 липня 2017 року /Справа № 648/1406/17, Провадження № 1-кп/648/169/17/, за яким ОСОБА_16 було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України, та йому було призначено основне покарання в виді 03 /трьох/ місяців арешту, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_16 винен ще в інших злочинах, передбачених ч.3 ст.187 та ч.2 ст.289 КК України, які ним вчинені 17 лютого 2017 року, тобто до ухвалення вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 11 липня 2017 року. /том №2, а.к.п. 5/.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_17 , і визнане судом недоведеним. /том №1, а.к.п. 198 199/
16 лютого 2017 року обвинувачений ОСОБА_17 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , вступив з ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1 у злочинну змову, направлену на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , користуючись послугами таксі, на невстановленому легковому автомобілі, під керуванням невстановленої особи, 17 лютого 2017 року приблизно о 02 годині 30 хвилин прибули з міста Херсона до села Дільничне Новоодеського району Миколаївської області. Маючи на меті залишитись непоміченими, обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , зупинили найнятий ними автомобіль таксі на одній з вулиць села Дільничне Новоодеського району Миколаївської області, вийшли з нього, та направились до будинку АДРЕСА_5 , де проживає потерпілий ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Приблизно о 04 годині 00 хвилин 17 лютого 2017 року, обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , перебуваючи у злочинній змові між собою, з корисливим мотивом, попередньо переконавшись, що під час проникнення у житло потерпілого ОСОБА_13 вони будуть непомічені особами, які можуть завадити виконанню їх злочинного плану, наділи на обличчя тканеві, заздалегідь самостійно виготовлені маски типу «Балаклава», після чого обвинувачений ОСОБА_16 постукав у вікно будинку потерпілого ОСОБА_13 та попросив у нього допомоги. Після того, як потерпілий ОСОБА_13 відчинив вхідні двері свого будинку, він отримав удар в обличчя, від чого впав на підлогу та втратив на незначний час свідомість. Далі обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний намір, перенесли потерпілого ОСОБА_13 до вітальні, де зав`язали йому рота, накрили обличчя курткою, прив`язали до крісла, та маючи умисел на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я та катуванням в виді можливості застосування щодо потерпілого електропраски, а також наносячи тілесні ушкодження, намагались дізнатись, з метою заволодіння, де перебувають у будинку цінні речі та кошти, на що потерпілий ОСОБА_13 , прийшовши до тями, кивками голови давав знати обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про відсутність таких речей у будинку. Проте, не отримавши від потерпілого ОСОБА_13 інформації про знаходження цінних речей в будинку, обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , виявили в будинку наступні речі та заволоділи ними, а саме: телевізором моделі «Samsung» вартістю 600 гривень, монітором моделі «Асеr» вартістю 400 гривень, мобільним телефоном моделі «Nokia 1616-2» вартістю 340 гривень, мобільним телефоном моделі «Nokia RM-1113» вартістю 360 гривень, мобільним телефоном моделі «Samsung» вартістю 380 гривень, чоловічою барсеткою коричневого кольору вартістю 180 гривень, годинником наручним моделі «Слава» вартістю 350 гривень, жіночою шубою вартістю 4500 гривень, жіночим пальто вартістю 800 гривень, жіночою дублянкою вартістю 2200 гривень, двома фарфоровими статуетками у вигляді коней з золотими гривами та хвостами, вартістю по 140 гривень кожна, DVD-плеєром моделі «Ergo» вартістю 470 гривень, ТV-тюнером /для супутникових антенних тарілок/ вартістю 620 гривень, радіотелефоном моделі «Panasonic» вартістю 740 гривень, столовим сервізом, що складався з салатниць та сільниць вартістю 680 гривень, кофемашиною «Philips» вартістю 7500 гривень, аудіоколонками «Sven» вартістю 330 гривень та 450 гривень, що знаходилися у вищевказаній барсетці. Вказані речі обвинувачений ОСОБА_16 виніс з будинку та завантажив у автомобіль моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_13 .. Обвинувачений ОСОБА_17 при цьому перебував у будинку та намагався знайти інші цінні речі, що належать потерпілому ОСОБА_13 ..

Після цього, обвинувачений ОСОБА_16 , керуючи зазначеним автомобілем моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_13 , 17 лютого 2017 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, з місця вчинення злочину зник. Обвинувачений ОСОБА_17 , в свою чергу, намагаючись бути непоміченим, повернувся до невстановленого легкового автомобіля таксі, на якому він разом з обвинуваченим ОСОБА_16 прибули на місце скоєння злочину, та на ньому ж місце вчинення злочину покинув.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_17 ..
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_17 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину в виді розбійного нападу га потерпілого ОСОБА_13 з приникненням до його житла не визнав та заперечував свою причетність до скоєння ним даного злочину при викладених вище обставин.

При цьому обвинувачений ОСОБА_17 стверджував, що в нічний час доби 17 лютого 2017 року з опівночі до світанку, він знаходився в місті Херсоні за місцем свого помешкання за адресою: АДРЕСА_3 , та запевняв, що в селі Дільничне Новоодеського району він ніколи не був, крім випадку, коли його привозили в дане село працівники поліції в березні 2017 року, коли він вже знаходився під вартою, як підозрюваний у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 , і коли йому пропонували провести слідчий експеримент з його участю, на що він категорично відмовився.

Підстави для виправдання обвинуваченого ОСОБА_17 з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення та положення закону якими керувався суд.
Дослідивши докази за кримінальним провадженням, які викладені в тексті вироку, які були здобуті органом досудового слідства, а також докази здобуті під час судового слідства, вислухавши показання обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_30 , потерпілих та свідків, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_31 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України за обвинувальним актом не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Суд вважає, що обвинувачений підлягає виправданню у пред`явленому обвинуваченню в зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні даного злочину.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_16 вчинив відносно нього кримінальне правопорушення за попередньою змовою з іншою особою, яку ОСОБА_16 під час вчинення злочину називав « ОСОБА_18 ».

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 17 лютого 2017 року потерпілий ОСОБА_13 звернувся до органу досудового слідства Новоодеського ВП ГУНП із заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності двох осіб, які в ніч на 17 лютого 2017 року проникли до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де застосувавши до нього насильство та спричинивши йому тілесні ушкодження, заволоділи його майном, побутовою технікою, трьома мобільними телефонами, а також транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Волга ГАЗ - 31105», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . /том №1, а.к.п. 59/. Дана заява потерпілого ОСОБА_13 не доводить причетність обвинуваченого ОСОБА_17 до вчинення інкримінованого йому злочину, як і інші докази за кримінальним провадженням, які були досліджені судом та визнані належними та допустимими, а саме: протоколу огляду місця події від 17 лютого 2017 року, із схемою та фототаблицею до нього. /том №1, а.к.п. 67 72, 77- 78, 94 - 101/, протокол огляду предметів від 17 лютого 2017 року /том №1, а.к.п. 73, 82 - 93/, протокол огляду предмету від 17 лютого 2017 року, із фототаблицею до нього /том №1, а.к.п. 74 76, 79/, протокол огляду предмету від 17 лютого 2017 року, із таблицею до нього /том №1, а.к.п. 80 81/, висновок судової медичної експертизи №242 від 20 лютого 2017 року /том №1, а.к.п. 104/, протокол проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2017 року з відеодиском до нього, за участю обвинуваченого ОСОБА_16 , та його захисника адвоката ОСОБА_14 /том №1, а.к.п. 135 139, том №2, а.к.п. 4/.

Під час огляду місця вчинення злочину, огляду предметів, та під час затримання обвинуваченого ОСОБА_17 при допиті свідків та потерпілого, при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_16 , де він вказував про вчинення злочину з громадянином по імені " ОСОБА_19 ", де один раз він називає його за прізвищем " ОСОБА_32 ", не вказують на те, що його співучасником, є саме обвинувачений ОСОБА_17 . Таким чином, не виявлено доказів, які б давали правові підстави для визнання вини обвинууваченого ОСОБА_17 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Відповідно до ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України в иправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

С уд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ґрунтується на припущеннях.

В основу обвинувачення ОСОБА_17 було покладено припущення, яке не підтверджено в судовому засіданні достатніми доказами, для визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Достатніх доказів, які б підтверджували вину обвинуваченого ОСОБА_17 в судовому засіданні надано не було.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно вимог ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.91, 92 КПК України обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора та потерпілого.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄСПЛ від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11 липня 2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29.06.1990року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» визнано неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Крім того, у п.25 рішення ЄСПЛ у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium), 42914/98, 13 січня 2005 року значиться, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) ЄСПЛ встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Суд, дослідивши всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку не доведена участь обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а тому його слід виправдати з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

Відповідно до Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», суд з метою поновлення громадянина ОСОБА_17 в правах, які були обмежені під час кримінального провадження, а також рішень щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішень про запобіжний захід, зобов`язаний роз`яснити йому порядок поновлення його порушених прав і відшкодування шкоди, внаслідок тримання його під вартою в установах попереднього ув`язнення з 18 лютого 2017 року по 20 грудня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_16 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, та ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання за даними статтями:

-за ч.3 ст.187 КК України в виді 08 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

-за ч.2 ст.289 КК України в виді 05 /п`яти/ років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_16 призначити 08 /вісім/ років 10 /десять/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України при сукупності злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, яке призначено за цим вироком та яке призначено за попереднім вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 11 липня 2017 року, остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_16 призначити 09 /дев`ять/ років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в державній установі «Миколаївський СІЗО», обчислюючи строк відбування покарання з дня його взяття під варту за ухвалою суду, тобто з 21 лютого 2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання тримання його під вартою з 18 лютого 2017 року по 21 лютого 2017 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_16 в строк відбування призначеного основного покарання строк тримання його під вартою в установах попереднього ув`язнення в зв`язку з розглядом кримінального провадження з 18 лютого 2017 року до 20 червня 2017 року включно, у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 - VІІІ, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року та діяв до 20 червня 2017 року включно «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

ОСОБА_17 за ч.3 ст.187 КК України виправдати, в зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_17 за ч.3 ст.187 КК України закрити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_17 до набрання вироком законної сили в виді тримання під вартою в державній установі «Миколаївський СІЗО» - скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_17 звільнити з під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_17 про його право на відшкодування шкоди на підставі положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, виправданому та прокурору.

Судді : ОСОБА_33
ОСОБА_34
ОСОБА_35