Справа № 460/978/16-к
Провадження №1-кп/460/259/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої -судді - ОСОБА_1
при секретарі- ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Яворові кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000663 від 22.05.2013 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-технічною освітою, пенсіонерки, інваліда 3-ї групи, раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 достовірно знаючи про рішення Яворівського районного суду від 14.12.2010 року у цивільній справі № 2-1679/2010 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , на підставі якого ОСОБА_4 зобов"язано перенести на свою присадибну ділянку дерев"яний сарай згідно встановлених архітектурних справ та не чинити будь-яких перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,2500 га, за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_6 .. Дане рішення вступило в законну силу 29.03.2011 року, маючи реальну можливість виконати судове рішення, у період з 25.05.2012 року по теперішній час умисно не виконала такого, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнала повністю, просила суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України та застосувати до неї п.п. г),г) ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільнивши її від кримінальної відповідальності, так як вона являється особою пенсійного віку та інвалідом третьої групи безтерміново.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник в судовому засіданні обставини викладені в обвинувальному акті підтримали, щодо застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" не заперечили.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо застосування ЗУ"Про амністію у 2016році" до обвинуваченої, оскільки така визнала свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та щиро розкаялася.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Заслухавши покази потерпілого, обвинуваченої та дослідивши докази які характеризують особу обвинуваченої, суд вважає що вина обвинуваченої у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена повністю а її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, які полягали у невиконанні рішення суду.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви, а також те, що обвинувачена є особою пенсійного віку та інвалідом третьої групи, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за медичною допомогою в наркологічний та психіатричний кабінети не зверталася, визнала себе винною у вчиненні злочину, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Беручи до уваги всі вказані обставини в сукупності суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України, особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (22 грудня 2016 року № 1810-VIII) встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

Відповідно до п.г),п.г) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи та які досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 ЗУ"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно довідки серії ЛВА-1 МСЕ №352206 від 04.06.2007 року виданої Львівським обласним центром МСЕК 04.06.2007року являється інвалідом ІІІ групи безтерміново. Крім цього, являється особою пенсійного віку відповідно до ст.26 ЗУ"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обмежень щодо застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбаченої ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченій наслідки застосування амністії, а саме те, що в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» в установленому порядку визнана інвалідом третьої групи та являється особою пенсійного віку, а також зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування відносно обвинуваченої амністії, тому є підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370- 374 КПК України, ЗУ "Про амністію у 2016 році",суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити їй покарання, у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у вигляді штрафу у розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривень на підставі статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .

Речові докази, а саме матеріали виконавчого провадження №1-319- залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СУДДЯ: ОСОБА_1