Справа № 591/4662/15-к
Провадження № 1-кс/591/1010/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчого відділу ДТП СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 , від 28.02.2017 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого відділу ДТП СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 , від 28.02.2017 року про закриття кримінального провадження, які мотивує тим, що у вказану дату прийнято процесуальне рішення, слідчим про закриття кримінального провадження, зазначає, що вказане рішення прийнято передчасно, без обґрунтування, по кримінальному провадженні на підставі здобутих доказів не можливо констатувати факт відсутності складу злочину.

Приймаючи рішення слідчий взяв до уваги покази одних свідків і не взяв до уваги покази других, не давши їм належну оцінку, також не надана оцінка даним здобутим під час слідчого експерименту, щодо швидкості руху водія, а також іншим процесуальним діям, просить скасувати постанову.

Прокурор не погоджується зі скаргою зазначає, що слідчим відповідно до вимог КПК вжито усіх заходів для встановлення істини у провадженні, просить відмовити в задоволенні скарги. Слідчий підтримує думку прокурора.

За погодженнями з учасниками судового розгляду фіксація процесу технічними засобами не проводилася.

Слідчий суддя заслухавши адвоката, прокурора,слідчого, дослідивши надані докази до скарги, вважає за необхідне скаргу задовольнити згідно наступного:

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління УМВС України в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000291 від 17 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.28 лютого 2017 року слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 в черговий раз прийнято постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину.

Суддею встановлено, що вказану постанову потерпілою ОСОБА_5 отримано 06.03.2017 року.

Слідчим суддею встановлено, що в черговий раз органами досудового розслідування не в повній мірі дотримано вимог КПК України, слідчий не провів всіх необхідних слідчих дій, не з`ясував належним чином обставин ДТП та був необ`єктивним, а саме:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 січня 2014 року в період з 17.30 год. до 17.45 год. по вул. Курська в м. Суми громадянин ОСОБА_7 керував легковим автомобілем «Geely Emgrand», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 та на пішохідному переході біля магазину «Бош-Сервіс» здійснив наїзд на громадянку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в наслідок ДТП, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий при закритті кримінального провадження виходив з того, що наїзд стався не на пішохідному переході, його висновки зроблені з показів свідків які стверджували про це, однак слідчий не надав оцінку показам свідків які стверджували протилежне, за матеріалами провадження і в попередній ухвалі слідчий суддя акцентував на це увагу, однак вимоги ухвали слідчого судді від 23 вересня 2016 року не виконані в повному обсязі, як зазначено в ухвалі, що висновки слідчого про те, що наїзд стався не на пішохідному переході не відповідають дійсності та спростовуються показами свідка ОСОБА_9 , які перевірені експертним шляхом та двома комплексними транспортно-трасологічними експертизами які визнали його покази технічно спроможними та зробили висновок про невідповідність дій водія вимогам ПДР, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали смертю потерпілої, відповідна оцінка вказаним доказам, ані після скасування попередньої постанови, ані за теперішній час слідчим не надана. Досудовим слідством не було взято до уваги, що автомобіль під управлінням водія ОСОБА_7 під час вчинення ДТП рухався зі швидкістю понад 80 км/год., що в повному обсязі підтверджується слідчим експериментом проведеним з ОСОБА_10 від 08.03.2014 року. Не були взяті до уваги покази ОСОБА_11 , яка вказала, що під час вчинення ДТП речі ОСОБА_8 знаходилися на пішохідному переході. Орган досудового розслідування не прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які бачили, як водій ОСОБА_7 вчинив наїзд на ОСОБА_8 та при гальмуванні автомобіля ОСОБА_8 знаходилася на капоті легкового автомобіля і при його повній зупинці ОСОБА_8 впала на асфальтобетон. Слідчим не були враховані покази ОСОБА_10 , який повідомив, що водій ОСОБА_7 при вчиненні наїзду на ОСОБА_8 рухався по проїзд ній частині дороги близько 100 км/год. Його покази були перевірені в ході слідчого експерименту від 08.03.2014 року, відповідно до якого швидкість легкового автомобіля під управлінням водія Афанасьєва складала 80 км/год. Слідство не враховує слід гальмування до наїзду на ОСОБА_8 , хоча це є невідворотним доказом , що вказує на необ`єктивність досудового розслідування та слідчого який його провадить. Слідчий не вжив законних заходів, спрямованих на перевірку експертним шляхом показів свідків у справі, тобто чи є технічно спроможними їх свідчення в частині саме місця наїзду на пішохода з урахуванням слідової картини та висновків судових медикокриміналістичних експертиз та інших матеріалів справи.

В той же час, за наслідками проведеної судово-автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи,первинної та повторної, водій автомобіля визнаний винним у вчиненні наїзду на ОСОБА_8 . Така транспортно-трасологічна експертиза підтвердила винуватість водія, а покази інших свідків та ОСОБА_14 не взяла до уваги, як неповні.

Слідчим не вживаються заходи на пошук свідків ДТП, а лише критично перевіряються доводи потерпілих, свідків покази яких є на користь потерпілих які ставляться під будь-яким приводом під сумнів. Так, відповідно до роздруківки з сайту 0542 , 19.01.2014 року о 00.03, є особа- очевидець ДТП, яка чітко зазначила, що їхала за водієм та була безпосереднім свідком ДТП у ході якого водій змінюючи напрямок руху збив пішохода, рухаючись при цьому на швидкості близько 90 км/год. А також інші особи залишали аналогічні коментарі.

Така особа на даний час не встановлена та не допитана. Крім встановлення такої особи за відповідними ІР-адресами, є інші засоби, які є у розпорядженні слідчого, в тому числі і одержання даних про абонентів інтернет-провайдера та перевірка їх слідчим шляхом. Не було взято слідчим до уваги і висновки медико-криміналістичних експертиз, у зв`язку з якими встановлено, що потерпіла в момент наїзду перебувала у вертикальному та нерухомому положенні, що спростовує покази ОСОБА_14 , що потерпіла рухалась. Крім того, не було взято до уваги висновок транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №100 від 17.06.2015 року, відповідно до якого за показами ОСОБА_15 в даній дорожній ситуації водій автомобіля, з технічної точки зору, повинен був діяти згідно вимог п.18.1 ПДР. Водій автомобіля, в даній дорожній ситуації, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода. В діях водія автомобіля, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.18.1 ПДР, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної події. Також за результатами комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №9-76/-9-77 від 28.10.2015 року було встановлено, що згідно з показами свідка ОСОБА_9 наїзд відбувся в межах пішохідного переходу. У даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог П.18Д"" Правил дорожнього руху України.У даному варіанті розвитку дорожньо-транспортної ситуації водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом зупинки керованого транспортного засобу до лінії руху пішохода з моменту виходу останнього на пішохідний перехід. Проведеними транспортно-трасологічними експертизами встановити місце наїзда на пішохода не виявилось можливим, отже і посилання на такі висновки експертів у постанові про закриття кримінального провадження є безпідставними. Такі висновки експерта є підтвердженням того, що експертним шляхом не спростовано покази свідка ОСОБА_16 з приводу того, що наїзд стався на пішохідному переході. Крім цього, слідчим не були виконані вказівки Апеляційного суду Сумської області, які надавались при попередньому скасуванні постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий судя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 -задовольнити.
Постанову слідчого, відділу ДТП СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 , від 28.02.2017 року про закриття кримінального провадження, № 0000291 від 17 січня 2014 року, скасувати, а матеріали кримінального провадження №0000291 повернути для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1