Справа № 484/4073/17
Провадження: № 1-кп/484/389/17р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003013, по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.02.2017р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 129 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 року, у вечірній час доби, у ОСОБА_3 виник корисливий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме однією секцією металевих воріт, які знаходились на території фермерського господарства по вул. Кірова в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області.
Виконуючи задумане, 02.11.2017 року, ОСОБА_3 , на дерев`яному возі, під`їхав до вказаних металевих воріт та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити їм, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, за допомогою ножа, розрізав мотузку, яка скріплювала ворота, після чого, шляхом вільного доступу, таємно викрав одну секцію металевих воріт, вага яких становить 87,1 кг., по ціні 6 грн. за 1 кілограм брухту чорного металу, на загальну суму 522,6 гривень та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.
Зізнаючись у вчиненому обвинувачений пояснив, що дійсно 02.11.2017 року, у вечірній час доби, він на дерев`яному возі, під`їхав до металевих воріт, які знаходились на території фермерського господарства по вул. Кірова в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області та, за допомогою ножа, розрізав мотузку, яка скріплювала ворота, та таємно викрав одну секцію металевих воріт, якими розпорядився на власний розсуд.У вчиненому розкаявся.

Потерпіла, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі та вказала, що при винесенні вироку покладається на розсуд суду.

Судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 02.11.2017 року, у вечірній час доби, ОСОБА_3 , на дерев`яному возі, під`їхав до металевих воріт, які знаходились на території фермерського господарства по вул. Кірова в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області та, за допомогою ножа, розрізав мотузку, яка скріплювала ворота, та таємно викрав одну секцію металевих воріт, вага яких становить 87,1 кг., по ціні 6 грн. за 1 кілограм брухту чорного металу, на загальну суму 522,6 гривень та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочину.

Відповідно до досудової доповіді про ОСОБА_3 , складеної Первомайським міськрайонним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, останній, проживає разом зі своєю співмешканкою, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, проживає за рахунок тимчасових заробітків, не має проблем з поведінкою та мисленням, завжди контролює свої емоції, жалкує про вчинене правопорушення. На думку органу пробації існує ймовірність виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому з метою його виправлення у майбутньому, доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений, 15.02.2017р, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 129 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, а відтак остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.02.2017р.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Характеристика особи обвинуваченого, обставини скоєного ним злочину переконують суд в тому, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, застосувавши положення ст.ст. 70, 71 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.02.2017р., у виді обмеження волі, перерахувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із такого співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Речовий доказ одну секцію металевих воріт, передану на зберігання ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.02.2017р. у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, перерахувавши його на підставі п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, що відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речовий доказ одну секцію металевих воріт, передану на зберігання ОСОБА_6 , повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ: