У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про проведення повторної експертизиу кримінальному провадженні № 0001022 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022, з додатками відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 29.02.2016.

Прокурором в судовому засідання подано клопотання про призначення повторної експертизи. Дане клопотання про призначення повторної експертизи прокурор мотивував тим, що матеріалах справи містяться два висновки, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змогу усунути виявлені суперечності, пославшись при цьому на ст. 332 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений, заперечив проти заявленого клопотання, заявивши, що дане клопотання не обґрунтовано, не вмотивоване, не конкретне, та суперечить вимогам п. 2 ст. 332 КПК України, оскільки дана частина норми процесуального закону надає право призначати експертизу виключно суду, і не може бути застосована іншими сторонами процесу як процесуальна норма при обґрунтуванні своїх процесуальних заяв та клопотань, зокрема прокурором, а заявлене клопотання не містить конкретизації що до того які саме експертизи і в яких експертних установах необхідно провести, а також які питання та яким експертам необхідно поставити відповідно до заявленого клопотання.
Вислухавши думку сторін, розглянувши заявлене стороною обвинувачення клопотання, та заперечення сторони захисту, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних причин.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова оцінка.
Виконання судами цих завдань вимагає, щоб постановлені судові рішення були законними й обґрунтованими, а це в свою чергу обумовлено правильним застосуванням норм матеріального і процесуального закону.
Для постановлення законного судового рішення необхідно, щоб зібрані в ході досудового і судового слідства докази були оцінені в сукупності, і з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
У ст. 84 КПК України визначено поняття доказів у кримінальному провадженні, є фактичні дані, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
З огляду на викладене, одним із джерел доказів у справі є висновок експерта.
Судова експертиза - це процесуальна дія, яка полягає в дослідженні експертом, за завданням слідчого або судді, речових доказів та інших матеріалів з метою встановлення фактичних даних та обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Призначення і проведення експертиз в кримінальному судочинстві регулюється: статтями 69, 101-102, 242-243, 245, 332, 356, 509 КПК України, Законом України «Про судову експертизу» № 4038-ХІІ від 25 лютого 1994 року (зі змінами від 19 грудня 2006 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами від 25 травня 1998 року), відомчими Правилами і Інструкціями Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України з питань проведення експертизи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні досудового розслідування чи суду.
Отже, висновок експерта є найбільш кваліфікованою формою використання наукових, технічних та спеціальних знань у кримінальному судочинстві, який сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.
Ураховуючи значимість висновку експерта як джерела доказу в кримінальному судочинстві, суд при розгляді справ, використовуючи надані йому законом повноваження, за клопотанням сторін або за власною ініціативою призначає експертизи.
Відповідно до вимог кримінально-процесуального закону у разі, якщо питання про необхідність призначення експертизи виникне під час судового розгляду кримінального провадження, суд повинен з`ясувати можливість її проведення в судовому засіданні, а це значить, що її призначення повинно здійснюватися з додержанням вимог статтей 242, 332, 371 КПК України із виконанням встановлених законом процесуальніх дій.
Зокрема, суд зобов`язаний з`ясувати обставини, що мають значення для складання експертного висновку, а саме: - яку експертизу вважає за необхідне провести сторона, що заявляє відповідне клопотання;
- перелік питань, що необхідно поставити на вирішення експерту;
- якій саме експертній установі доручити проведення експертизи.
З пояснень прокурора, які були отримані судом при з`ясуванні мотивації, обґрунтування заявленого клопотання, зокрема було встановлено, що він посилається конкретно на ст. 332 КПК України, і саме нею він мотивує своє клопотання що до проведення повторної експертизи. Це зокрема випливає з самої мотивувальної частини заявленого прокурором клопотання.
Суд вважає, що посилання прокурора на п. 2 ст. 332 КПК України є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Дана норма містить виключно право суду за своєю ініціативою, без клопотання інших сторін на доручення експертиз під час судового розгляду у випадку, якщо суд вважатиме це за необхідне.
В клопотанні прокурора про проведення повторної експертизи не зазначено конкретно яке питання на вирішення якої експертної установи має бути поставлене судом. В прохальній частині клопотання прокурором по суті заявлено про проведення двох окремих експертиз, а саме про проведення повторної судово-технічної та повторної економічної експертизи, виконання якої необхідно доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. При цьому, не конкретизовано які питання, в якій експертизі необхідно поставити.

Дане клопотання не містить конкретизації того, які протиріччя були на думку прокурора встановлені під час вивчення наявних в матеріалах справи експертиз, та під час допиту експертів, та які мають бути усунуті при проведені повторної експертизи.

Суд роз`яснює, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
Таким чином клопотання прокурора не підлягає задоволенню в зв`язку із тим, що воно не конкретизоване за змістом, не обґрунтоване щодо необхідності повторного проведення експертиз, не вмотивоване відповідно до норм чинного процесуального закону, зокрема на підставі певної частини статті 332 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 242, 332, 350 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної судової економічної експертизи в кримінальному провадженні № 0001022 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СУДДЯ