Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1049/17
Номер провадження 1-кп/540/185/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000314 від 20.11.2017 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бесідівщина Гребінківського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, невійськовозобов`язаного, перебуваючого у цивільному шлюбі, не депутата, не інваліда, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :

06.11.2017 року між ПП «Будзабезпечення» в особі директора ОСОБА_5 (Замовник) та ОСОБА_4 (Виконавець) укладено цивільно-правовий договір на виконання робіт.

Відповідно до п.1.1 Договору від 06.11.2017 виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах, передбачених договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи).

Відповідно до п.2.1 Договору від 06.11.2017 обов`язком виконавця є керування бульдозером.

13 листопада 2017 року близько 16:30 год. ОСОБА_4 , виконуючи умови п.1.1, 2.1 Договору, на території с/г поля в межах Базилівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області, знаходячись в салоні бульдозера Т-130, днз НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 від 23.11.2005 року, власником якого являється фізична особа підприємець ОСОБА_5 , який в свою чергу передав на платній основі в оренду даний спецзасіб згідно договору оренди ПП «Будзабезпечення», виник прямий корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна дизельного палива марки ДТ-Л-К5 сорту С, належного ПП «Будзабезпечення», яке знаходилось в паливному баку бульдозера Т-130, днз НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливою метою, користуючись відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою наявного в салоні бульдозера гумового шлангу, через горловину кришки паливного баку, за рахунок власної фізичної сили, викрав, шляхом зливання, дизельне паливо марки ДТ-Л-К5 сорту С, належне ПП «Будзабезпечення», об`ємом 60 літрів.

Викраденим дизельним паливом марки ДТ-Л-К5 сорту С у подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Вартість 1 літру дизельного палива марки ДТ-Л-К5 сорту С станом на 13.11.2017 року становить 23 грн. 30 коп., вартість 60 літрів становить 1398 грн.

Вказаними протиправними діями потерпілій стороні - ПП «Будзабезпечення», завдано матеріальних збитків на суму 1398 гривень.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні ухвалою головуючого відповідно до ст.349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, проти чого не заперечували учасники судового провадження, з урахуванням зрозумілості змісту цих обставин і добровільності відповідної позиції.

Обвинувачений визнав себе винуватим по пред`явленому обвинуваченню за обставин, вказаних в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що працюючи по договору на бульдозері, на прохання товаришів злив дизельне паливо в каністри, щиро кається.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, просив провадження розглянути за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65-67 КК України, враховуючи характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який кваліфікується як середньої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий, ставлення винного до скоєного та думку представника потерпілого, який не наполягає на суворій мірі покарання, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді штрафу.

Розглядаючи клопотання представника потерпілого про закриття провадження за ст.48 КК України, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 48 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Тобто ст. 48 КК України, передбачає дві альтернативні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрату діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки і втрату особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Також, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - право, а не обов`язок суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК , у порядку, встановленому КПК.

Ураховуючи вищевикладене, клопотання представника потерпілого задоволенню не підлягає, оскільки тільки позитивна характеристика обвинуваченого не свідчить про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, прокурор наполягав на призначенні покарання.

У відповідності зі ст.100 КПК України речові докази: 60 літрів дизельного палива марки ДТ Л-К5 сорту С , яке передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Машівського ВП ГУНП, слід передати ПП «Буд забезпечення» як власнику.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: 60 літрів дизельного палива марки ДТ Л-К5 сорту С , яке передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Машівського ВП ГУНП - передати ПП «Буд забезпечення» як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1