Ухвала
іменем україни
08 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0002228 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и л а:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) надійшло клопотання прокурора про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 із Теребовлянського районного суду Тернопільської області до Шевченківського районного суду м. Києва.
Суть доводів клопотання зводиться до того, що жоден із місцевих судів Тернопільської області не забезпечить повний та неупереджений розгляд даного кримінального провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час працював на різних керівних посадах в органах прокуратури Тернопільської області, співпрацював і мав службові чи дружні відносини з працівниками та суддями різних судів цієї області, що може вплинути на об`єктивність розгляду вказаного кримінального провадження.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення і цей принцип має важливе значення для належного відправлення правосуддя й прямо випливає з основних засад судочинства, передбачених ст. 125 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, що тягне за собою безумовне скасування ухвалених у подальшому у такому провадженні судових рішень.

Частиною 1 ст. 34 КПК України визначено перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Разом із цим положеннями абзацу шостого вказаної статті визначено, що до початку судового розгляду з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тільки у виняткових випадках, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.

З обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002228 вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, які скоєно у межах територіальної юрисдикції Чортківського районного суду Тернопільської області.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 серпня 2017 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 передано з Чортківського районного суду Тернопільської області до Теребовлянського районного суду Тернопільської області у зв`язку з неможливістю утворити склад суду.
З того часу ВССУ вже двічі розглядав клопотання прокурора про направлення вищезазначеного кримінального провадження з Теребовлянського районного суду Тернопільської області до Шевченківського районного суду м. Києва28 вересня та 05 жовтня 2017 року, які були залишені без задоволення.

Виходячи з аналізу норм статей 32, 34 КПК України, подання та розгляд клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів можливо за умови настання чи виявлення нових обставин, передбачених ст. 34 цього Кодексу, які були невідомі суду раніше.
Як убачається з клопотання прокурора підставою для передачі провадження на розгляд іншого суду він указує ті ж самі обставини, які були предметом дослідження ВССУ при розгляді попередніх клопотань.
Нових обставин, які дають підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, у клопотанні прокурором не наведено.
З огляду на викладене та враховуючи положення ч. 5 ст. 34 КПК України, відповідно до якої спори про підсудність між судами не допускаються, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора відділу Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0002228 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, із Теребовлянського районного суду Тернопільської області до Шевченківського районного суду м. Києва залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3