АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/3655/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/790/1569/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

представника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2017 року повернуто скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківської області ОСОБА_8 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Як вбачається зі змісту ухвали, приймаючи рішення про повернення скарги, слідчий суддя керувався положеннями п.1 ч.2 ст.304 КПК України, у відповідності до якого скарга повертається, якщо вона подана особою, що не має права подавати скаргу.
Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 є представником та діє в інтересах ОСОБА_7 , а представник власника майна не є учасником кримінального провадження та його право на подання скарги на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,не передбачено.

Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_8 , який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000265 від 13.12.2016 року, повернути ОСОБА_7 або її представнику тимчасово вилучені речі 12.07.2017 року по ухвалі слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11.07.2017 року. Вважає оскаржуване судове рішення необґрунтованим, постановленим з порушенням вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_6 в підтримку апеляційної скарги; перевіривши матеріали за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому, виходячи з наступного:
За правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 04.09.2017 року представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скарго на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Рішення ЄСПЛ «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини».)
Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 КУ покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги, а відсутність приписів, спрямованих на реалізацію такого права, не повинна призводити до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.
Галузевими, кримінальними процесуальними нормами щодо реалізації конституційних гарантій права на правову допомогу в контексті розглядуваноїсправи є такі положення.
Згідно з ч.4 ст.64-2 КПК України представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Відповідно до змісту ч.4 ст.20 КПК України участь у кримінальному провадженні представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не звужує процесуальних прав цієї особи.
Отже, надаючи ОСОБА_7 професійну правову допомогу, адвокат ОСОБА_6 здійснює захист прав і законних інтересів власника майна, на яке накладено арешт під час досудового розслідування, у зв`язку з чим істотно обмежено його конституційне право на таку допомогу. Здійснення захисту прав і законних інтересів ОСОБА_7 передбачає необхідність вчинення адвокатом-представником певних процесуальних дій. При вирішенні питання щодо можливості оскарження адвокатом в інтересах свого довірителя ухвали слідчого судді про бездіяльність слідчого видається за можливе врахування загального підходу законодавця до унормування процесуального статусу захисника і представника інших учасників кримінального провадження, який полягає у наданні йому процесуальних прав особи, інтереси якої він представляє.
За таких обставин висновок слідчого судді про повернення її адвокату ОСОБА_6 є необґрунтованим, а ухвала підлягає скасуванню.
Оскільки, встановивши помилковість висновків суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості постановити судове рішення за скаргою без розгляду її по суті слідчим суддею, а тому, за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України), колегія суддів повертає скаргу для розгляду по суті до суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 року є передчасною і підлягає скасуванню, а матеріали поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості розгляду справи по суті за відсутності інших процесуальних перепон.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 року про повернення скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківської області ОСОБА_8 скасувати, а матеріали повернути до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості розгляду справи по суті за відсутності інших процесуальних перепон.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді