АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/298/18 Справа № 216/653/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Центрально - Міського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хренівка Копайгородського району Вінницької області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі, з урахуванням її доповнення, потерпілий ОСОБА_10 порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження, просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді від 12.02.2018 р. та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до цього підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 12.04.2018 року та покладено наступні обов`язки: не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання або реєстрації, не залишати приміщення будинку АДРЕСА_1 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчим та прокурором не було наведено достатнього обґрунтування наявності ризиків, що не можуть бути усунуті шляхом застосування інших, менш обтяжливих запобіжних заходів. Обґрунтованим встановлено ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів слідства та суду, а ризик пов`язаний з можливістю впливання на потерпілого та свідків залишився не доведеним, оскільки на даний час родичі померлого ще не залучені в якості потерпілих, а тому невідомо, на кого може впливати підозрюваний.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_10 зазначає, що він не міг подати вчасно апеляційну скаргу, оскільки прокурор його запевнив, що він не має права її подавати. Крім того вказує, що він є хворою людиною та щойно поховав сина, у зв`язку з чим наявні поважні причини пропуску вказаного строку.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, ОСОБА_10 зазначає, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_12 органи поліції про скоєне ним вбивство не завідомив та з місця вчинення злочину скрився і був розшуканий та затриманий пізніше.

Вказує, що свідком злочину є малолітня донька потерпілого ОСОБА_13 , підліток у віці 13 років, як перебуває у стані стресу від побаченого та побоюється розправи з боку підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; представника потерпілого та прокурора, які апеляційну скаргу ОСОБА_10 підтримали з викладених у ній підстав; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обговорюючи питання про поновлення ОСОБА_10 строку апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, апелянт при постановленні оскаржуваної ухвали присутній не був та до суду для розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не викликався, копію ухвали отримав 16.02.2018 р. та згідно обліковим даним ПП «Укрпошта» апеляційну скаргу на неї здав до установи пошти 21.02.2018 р.
Таким чином, строк апеляційного оскарження не був пропущений апелянтом, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання про його поновлення.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані.

Так, колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення встановлених слідчим суддею суду першої інстанції обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що вони достатньою мірою підтверджуються наданими матеріалами та не оспорюються стороною захисту.

Що стосується необхідності застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на чому наполягає у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_10 , то достатніх підстав для цього колегія суддів не вбачає.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Доводи потерпілого щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб. Крім того, ці доводи мають ознаки суб`єктивності і не містять достатнього обґрунтування того, чому інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_7 є особою похилого віку, обтяженою міцними соціальними зв`язками, раніше не судимий та будь-які відомості про вчинення ним у минулому протиправних дій відсутні, вогнепальна зброя, з якої був вчинений постріл в ОСОБА_14 , з його володіння вибула. Також приймається до уваги, що менш обтяжливий запобіжний захід у виді домашнього арешту застосований до цього підозрюваного, на протязі часу до апеляційного розгляду довів свою дієвість та достатність.

Посилання апелянта те, що ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, колегія суддів вважає непереконливими зважаючи на те, що згідно поясненням цього підозрюваного, які наданими матеріалами не спростовуються, після здійснення пострілу в ОСОБА_14 він дочекався прибуття швидкої допомоги, а після цього пройшов до свого будинку, розташованого поруч, де і дочекався працівників поліції, при цьому він не намагався скритися або переховуватися.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо відсутності достатніх підстав для застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне апеляційну скаргу потерпілого відхилити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 183, 194, 196, 197, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді слідчого судді Центрально - Міського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4