УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/6605/18-к 1-м/521/53/18

19 квітня 2018 року
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

затриманого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою відносно:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ
Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, зі слів: розлученого, який має двох дітей 2001 та 2014 р.н., з неповною вищою освітою, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого на території Республіки Білорусь
В С Т А Н О В И В :
У своєму клопотанні керівник Одеської місцевої прокуратури № 2 просить визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту до моменту фактичної передачі Республіці Білорусь.

Як вбачається із клопотання, співробітниками УКР ГУ НП в Одеській області 29.09.2017 о 00:49, за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні 49, затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_4 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 (співучасть у злочині), ч. 2 ст. 431 (надання неправомірної винагороди), ст. 14 (замах на злочин), ч. 4 ст. 209 (шахрайство), ч. 2 ст. 203 (порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфних та інших повідомлень), ч. З ст. 427 (зловживання владою або службовими повноваженнями) КК Республіки Білорусь, про що 29.09.2017 складений протокол затримання в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.
Постановою слідчого по особливо важливим справам ГУ по розслідуванню злочинів у сфері організованої злочинності та корупції Слідчого комітету Республіки Білорусь (далі - постановою слідчого СК) від 22.11.2016, ОСОБА_4 залучений в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 431, ст. 14 та ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь.
Постановою слідчого СК від 22.11.2016 ОСОБА_4 оголошений у розшук.
Постановою слідчого СК від 22.11.2016, яка 23.11.2016 санкціонована Генеральним прокурором Республіки Білорусь, відносно ОСОБА_4 заочно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого СК від 17.02.2017 з кримінальної справи № 4 виділена в окреме провадження кримінальна справа відносно ОСОБА_4 з присвоєнням їй номеру № 4.
Постановою слідчого СК від 01.03.2017 ОСОБА_4 залучений в якості обвинуваченого та йому пред`явлено нове обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 431, ст. 14 та ч. 4 от. 209, ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 203, ч. 5 ст. 16 та ч. З ст. 424 КК Республіки Білорусь.
За ініціативою компетентних органів Республіки Білорусь, 31.03.2017 відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_4 внесені до міжнародної бази Інтерпол.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2017 у відношенні ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, до 08.11.201 7.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.10.2017 скарга захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 залишена без задоволення, ухвала слідчого судді - без змін.
До Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Республіки Білорусь надійшов запит про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачений ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 209, ч. 5 ст. 16 ч. 2 ст. 203, ч. 5 ст. 16 ч. З ст. 424, ч. 5 ст. 16 ч. 2 ст. 431 КК Республіки Білорусь.
З матеріалів запиту вбачається, що ОСОБА_4 у серпні - жовтні 2016, знаходячись у м. Мінськ, отримав від ОСОБА_9 інформацію, про можливу наявність в останнього проблем з
правоохоронними органами в частині можливого притягнення до кримінальної відповідальності, та його бажанням уникнути у зв`язку з цим негативних для себе наслідків.
В подальшому, ОСОБА_4 , спільно із співробітником Слідчого комітету ОСОБА_10 , з якою він перебував у близьких стосунках, прийняли рішення про вчинення активних умисних дій, які направлені на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру в дійсності вчиняти якісь дії в інтересах останнього.
Так, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_10 (яка використовувала своє службове становище для виготовлення підробних документів) переконали ОСОБА_9 про наявність відносно нього кримінальної справи та підштовхували останнього до вирішення цього питання шляхом передачі грошових коштів у розмірі 25 000 доларів СПІА посадовим особам Слідчого комітету Республіки Білорусь через ОСОБА_10 .
ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_9 частину оговореної суми, у розмірі 8 500 доларів США, якими розпорядився на власний розсуд. Умисел на заволодіння 25 000 доларів США ОСОБА_4 та ОСОБА_10 не довели до кінця, по незалежним від них обставинам, оскільки 19.10.2016 були затримані співробітниками міліції.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні замаху на заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому групою осіб в особливо великому розмірі.
Крім цього, виходячи з вищевикладених обставин, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 шляхом переконання та психічного впливу, вселили ОСОБА_9 думки про бажаність, необхідність, потребу та вигідність вчинення злочину, та схилили його до дачі хабара через ОСОБА_10 посадовим особам СК, в результаті чого отримали від нього частинами 8 500 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у підбурюванні до дачі хабара у великому розмірі.
Крім цього, ОСОБА_4 , шляхом вмовлянь та обіцянки винагороди у розмірі 50 доларів США, переконав посадову особу Слідчого комітету ОСОБА_10 , з якою перебував у близьких стосунках, до зловживання службовими повноваженнями шляхом отримання інформації про фактичне місцезнаходження, приватне життя та майновий стан за допомогою автоматизованих ресурсів «Паспорт», «ДАІ-Центр» та Єдиного державного банку даних про правопорушення МВС Республіки Білорусь громадянина ОСОБА_11 , в результаті чого, ОСОБА_10 21.06.2016, 28.07.2016 та 18.08.2016, знаходячись у службових кабінетах СК, зловжила своїми службовими повноваженнями по використанню інформаційних ресурсів відомчої мережі передачі даних СК, у зв`язку з чим, умисно, незаконно отримала інформацію про приватне життя ОСОБА_11 та його дружини ОСОБА_12 .
Крім цього, ОСОБА_4 , у липні 2016 року, знаходячись на території м. Мінськ, схилив ОСОБА_10 шляхом вмовлянь та переконань, до зловживання своїми службовими повноваженнями, в результаті чого ОСОБА_10 21.07.2016, будучи слідчим, вчинила ряд незаконних дія для отримання інформації про телефонні з`єднання номерів телефонів, наданих ОСОБА_4 .
Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 , відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. З ст. 369, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 163 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року.
Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчилися.
В матеріалах запиту про видачу містяться відомості щодо ухилення ОСОБА_4 від правоохоронних органів Республіки Білорусь.
Так, ОСОБА_4 був затриманий 18.10.2016 у м. Мінськ за безпосередньо виниклою підозрою у вчиненні злочину, однак постанова про його затримання органом дізнання не виносилась. В ході допиту, ОСОБА_4 визнав провину, давав правдиві покази та приймав участь в оперативному експерименті, сприяв виявленню інших злочинів, викривав інших учасників злочину. Також ОСОБА_4 являвся за викликом до слідчого, мав постійне місце проживання у м. Мінськ, мав постійне місце роботи та двох малолітніх дітей на утриманні. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, до нього не був застосований запобіжний захід, а лише 21.10.2016 відібрано письмове зобов`язання являтися за викликом до органу ВС.
Проте, вже за місяць ОСОБА_4 покинув територію Республіки Білорусь, у зв`язку з чим, 22.11.2016 оголошений у розшук.
Таким чином, на теперішній час існують ризики, що ОСОБА_4 , з метою уникнення видачі та в подальшому притягнення до кримінальної відповідальності на території Республіки Білорусь, знаходячись на свободі, спробує переховуватись, тобто ризик, передбачений п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України.
Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Республіки Білорусь сер. НОМЕР_1 від 02.08.2016.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.11.2017року у відношенні ОСОБА_4 застосований екстрадиційний арешт.
Генеральною прокуратурою України 15.12.2017 прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності. Вказане рішення 19.12.2017 вручено ОСОБА_4 під розписку та оскаржено останнім.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2018 скарга ОСОБА_4 на рішення Генеральної прокуратури України про його видачу до Республіки Білорусь залишена без задоволення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2018 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою.
Генеральною прокуратурою України від 26.03.2018 санкціонована видача ОСОБА_4 до Республіки Білорусь до 04.05.2018, а також зазначено про необхідність продовження строку екстрадиційного арешту перед його відправкою.
Таким чином, підстав для звільнення ОСОБА_4 з-під варти, а також для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземній державі, відповідно до ст. 585 КПК України не встановлено, обставини, які гарантують запобігання втечі ОСОБА_4 та забезпечення у подальшому його видачу відсутні.

У відповідності до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_4 на території України раніше не судимий, стан здоров`я задовільний.
Посилаючись на вказане, прокурор просить визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту до моменту фактичної передачі Республіці Білорусь.
У судовому засідання прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, що вказані у ньому, підтвердила факт звернення ОСОБА_4 з клопотанням про набуття статусу біженця.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до нього екстрадиційного арешту, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Затриманий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника та затриманого, слідчий суддя вважає, що клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.9 ч.1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою
Слідчим суддею встановлено, що надані матеріали екстрадиційного арешту містять усі документи для задоволення вказаного клопотання.
Крім того, у судовому засіданні стороною захисту не надано жодних документів, які б підтверджували неможливість знаходження ОСОБА_4 під вартою, заява захисника про можливість мешкання ОСОБА_4 за зазначеною адресою не береться слідчим суддею до уваги, оскільки відсутня особа, яка б підтвердила свій намір та надала б право установчі документи на квартиру.

З урахуванням викладених обставин слідчий суддя обґрунтовано вважає, що є всі достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою з метою подальшого його екстрадиційного арешту і надалі забезпечення належної поведінки особи і виконання процесуальних рішень суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» /г. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року/, а також ст. ст. 541, 584, 585, КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 - задовольнити.

Визнати достатніми наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в ДУ «ОУВП (№21)» та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту, до фактичної передачі компетентним органам Республіці Білорусь.
Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 19.06.2018 року.
Копію ухвали направити в ДУ «ОУВП (№21)».
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1