Справа № 308/7670/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , угорки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст. 366 КК України,-
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:

З внесеного клопотання, яке погоджено з прокурором та матеріалів справи вбачається, що посадові особи Управління Держземагентства у Берегівському районі та Головного управління Держземагентства в Закарпатській області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст.ст. 20, 77, 84 Земельного кодексу України, ст. З Закону України «1 Іро використання земель оборони», ст. 22 Закону України «Про державний кордон України», Постанови КМУ №1147 від 27.07.1998 «Про прикордонний режим», впродовж 2014 - березня 2015 року, передали 27 громадянам в приватну власність 52 га землі для ведення особистого селянського господарства із земель оборони, які розташовані за межами населеного пункту с. Дийда, Берегівського району, в межах прикордонної смуги за лінією інженерних споруд державної прикордонної служби України.

16.11.2017 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28 - ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Так, ОСОБА_5 , 27.12.2012 призначена на посаду начальника Управління Держземагенства у Берегівському районі Закарпатської області, державний службовець 11 рангу, на даний час працює на посаді головного спеціаліста відділу кадрового забезпечення Берегівської міської ради. Несучи персональну відповідальність за погоджені нею документи, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок складання технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність та оренду земельних ділянок, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника Управління Держземагенства у Берегівському районі, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах третіх осіб за попередньою змовою з першим заступником начальника Головного управління Держземагенства у Закарпатській області ОСОБА_7 та іншими службовими особами, діючи умисно, групою осіб, використала службове становище всупереч інтересам служби, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, шляхом підписання ряду документів, внаслідок чого незаконно, безоплатно передано у власність фізичних осіб, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів с. Дийда, Берегівського району із земель розташованих у Державній прикордонній смузі. У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 виготовила, підписала та видала викопіювання з картографічних матеріалів бажаного місця розташування земельних ділянок (схеми розміщення земельних ділянок на території Дийдянської сільської ради, за межами населеного пункту, масштаб 1:10 000), які являються не від`ємними додатками до клопотань громадян ОСОБА_8 , мешканки АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , мешканки АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 , мешканця АДРЕСА_5 , ОСОБА_12 , мешканки АДРЕСА_5 , ОСОБА_13 , мешканки АДРЕСА_5 , ОСОБА_14 , мешканця АДРЕСА_6 , ОСОБА_15 , мешканця АДРЕСА_7 , ОСОБА_16 , мешканки АДРЕСА_8 .

Після чого, перший заступник начальника Головного управління Держземагенства у Закарпатській області ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з іншими службовими особами, у порушенні ч.2 ст.77, ч.5 ст.118 Земельного кодексу України, ст.ст.1,3 Закону України Про використання земель оборони, ст.ст.1, 18, 22 Закону України «Про Державний кордон України», постанови КМУ «Про прикордонний режим» №1147 від 27.07.1998 маючи відповідно до займаної посади доступ до документації місцево земельного фонду, будучи достовірно обізнаними, що вказані земельні ділянки розташовані в межах державної прикордонної смуги, тобто являються землями оборони, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, шляхом підписання ряду документів підготували, погодили та підписали накази про надання дозволів на розроблення проектів відведення земельних ділянок у власність вищевказаних громадян.

Продовжуючи свої злочинні дії направленні на незаконну передачу у власність земельних ділянок фізичним особам, начальник управління Дерземагенства у Берегівському районі ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими службовими особами, у порушенні ч.2 ст.77 Земельного кодексу України, ст.ст.1,3 Закону України Про використання земель оборони, ст.ст.1, 18, 22 Закону України «Про Державний кордон України», постанови КМУ «Про прикордонний режим» №1147 від 27.07.1998 маючи відповідно до займаної посади доступ до документації місцево земельного фонду, будучи достовірно обізнаною, що вказані земельні ділянки розташовані в межах державної прикордонної смуги, тобто являються землями оборони, використала службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, шляхом підписання ряду документів у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, а саме: засвідчила відтиском печатки, плани відведення, збірний кадастровий план земельної ділянки, кадастровий план щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .

В подальшому, начальник управління Держземагенства у Берегівському районі ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими службовими особами, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, будучи достовірно обізнаними внаслідок виконання своїх службових обов`язків про те що земельна ділянка розташована у прикордонній смузі, тобто відноситься до земель оборони та не підлягає передачі у приватну власність, підготували та підписали наступні документи:

-довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту на території Дийдянської сільської ради щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6264/2-14, ОСОБА_13 від 18.02.2015 № 24-702-0.1-1301/2-15, ОСОБА_15 від 18.02.2015 № 24-702-0.1-1307/2-15, ОСОБА_9 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6253/2-14, ОСОБА_12 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6283/2-14, ОСОБА_14 від 18.02.2015 № 24-702-0.1-1308/2-15, ОСОБА_11 від 29.12.2014 3 24-702-0.1-6286/2-14, ОСОБА_16 від 24.02.2015 № 24-702-0.1-1436/2-15, ОСОБА_10 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6259/2-14, в які внесли відомості щодо її основного цільового призначення землі сільськогосподарського призначення. Також до даного документу ними було внесено відомості щодо того, що вказана земельна ділянка не надана у користування, хоча фактично вона перебуває у постійному користуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

-висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 від 29.12.2014 3 24-702-0.4-6266/2-14, ОСОБА_13 від 19.02.2015 № 24-702-0.4-1334/2-15, ОСОБА_15 - від 19.02.2015 № 24-702-0.4-1363/2-15, ОСОБА_9 від 29.12.2014 № 24-702-0.4-6251/2-14, ОСОБА_12 від 29.12.2014 № 24-702-0.4-6285/2-14, ОСОБА_14 від 19.02.2015 № 24-702-0.4-1361/2-15, ОСОБА_11 від 29.12.20114 № 24-702-0.4-6288/2-14, ОСОБА_16 від 24.02.2015 № 24-702-0.4-1438/2-15, ОСОБА_10 від 29.12.2014 № 24-702-0.4-6258/2-14 в якому вказали, що вказані земельні ділянки відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

-перелік обмежень у використанні земельних ділянок громадян ОСОБА_8 від 29.12.2014 3 24-702-0.1-6265/2-14, ОСОБА_13 від 19.02.2015 № 24-702-0.1-1333/2-15, ОСОБА_15 від 19.02.2015 № 24-702-0.1-1364/2-15, ОСОБА_9 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6252/2-14, ОСОБА_12 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6284/2-14, ОСОБА_14 від 19.02.2015 № 24-702-0.1-1362/2-15, ОСОБА_11 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6287/2-14, ОСОБА_16 від 24.02.2015 № 24-702-0.1-1437/2-15, ОСОБА_10 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6260/2-14 в яких внесені відомості про відсутність обмежень (обтяжень) сервітутів на використання земельної ділянки, зокрема про відсутність зон особливого режиму використання земель.

Зазначені документи є невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян.

Згідно висновків комплексної земельно-технічної експертизи Закарпатського відділення ЛНДІСЕ МЮ України: №9770 від 31.07.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0353 відведена громадянину ОСОБА_11 площею 1, 8875 га, №9766 від 25.07.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0349 відведена громадянину ОСОБА_10 площею 1, 8364 га, №9771 від 31.07.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0354 відведена громадянину ОСОБА_12 площею 1, 8874 га, №9772 від 31.07.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0355 відведена громадянину ОСОБА_8 площею 1, 8875 га, №9775 від 31.07.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0358 відведена громадянці ОСОБА_9 площею 1, 8873 га, №9782 від 04.09.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :01:000:0194 відведена громадянину ОСОБА_15 площею 1, 9300 га, №9783 від 04.09.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :01:000:0195 відведена громадянину ОСОБА_14 площею 1, 9300 га, №9789 від 28.08.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :01:000:0198 відведена громадянці ОСОБА_13 площею 1, 9298 га, №9794 від 08.09.2017 земельна ділянка за кадастровим номером :01:000:0204 відведена громадянину ОСОБА_16 площею 1, 9053 га - вказані земельні ділянки знаходяться в межах Державної прикордонної смуги. Таким чином, всупереч ст. ст. ч.2 ст.77, 116, ч.5 118, 193, 196, 198 Земельного Кодексу України, ст. 9, ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст.ст.1, 3 Закону України Про використання земель оборони, ст.ст.1, 18, 22 Закону України «Про Державний кордон України», постанови КМУ «Про прикордонний режим» №1147 від 27.07.1998, внаслідок умисних дій службових осіб начальника управління Держземагенства у Берегівському районі ОСОБА_5 , заступника начальника Головного управління Держземагенства у Закарпатській області ОСОБА_7 та інших службових осіб, земельні ділянки за кадастровими номерами: :02:000:0353 площею 1, 8875 га, :02:000:0349 площею 1, 8364 га, :02:000:0354 площею 1, 8874 га, :02:000:0355 площею 1, 8875 га, :02:000:0358 площею 1, 8873 га, :01:000:0194 площею 1, 9300 га, :01:000:0195 площею 1, 9300 га, :01:000:0198 площею 1, 9298 га, :01:000:0204 площею 1, 9053 га, які незаконно перейшли у приватну власність громадян ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 чим спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на загальну суму 519 245, 64 (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч двісті сорок п`ять гривень 64 копійки).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: довідками з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту на території Дийдянської сільської ради щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6264/2-14, ОСОБА_13 від 18.02.2015 № 24-702-0.1-1301/2-15, ОСОБА_15 від 18.02.2015 № 24-702-0.1-1307/2-15, ОСОБА_9 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6253/2-14, ОСОБА_12 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6283/2-14, ОСОБА_14 від 18.02.2015 № 24-702-0.1-1308/2-15, ОСОБА_11 від 29.12.2014 3 24-702-0.1-6286/2-14, ОСОБА_16 від 24.02.2015 № 24-702-0.1-1436/2-15, ОСОБА_10 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6259/2-14, в які внесли відомості щодо її основного цільового призначення землі сільськогосподарського призначення. Також до даного документу ними було внесено відомості щодо того, що вказана земельна ділянка не надана у користування, хоча фактично вона перебуває у постійному користуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновоками про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 від 29.12.2014 3 24-702-0.4-6266/2-14, ОСОБА_13 від 19.02.2015 № 24-702-0.4-1334/2-15, ОСОБА_15 - від 19.02.2015 № 24-702-0.4-1363/2-15, ОСОБА_9 від 29.12.2014 № 24-702-0.4-6251/2-14, ОСОБА_12 від 29.12.2014 № 24-702-0.4-6285/2-14, ОСОБА_14 від 19.02.2015 № 24-702-0.4-1361/2-15, ОСОБА_11 від 29.12.20114 № 24-702-0.4-6288/2-14, ОСОБА_16 від 24.02.2015 № 24-702-0.4-1438/2-15, ОСОБА_10 від 29.12.2014 № 24-702-0.4-6258/2-14 в якому вказали, що вказані земельні ділянки відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Переліками обмежень у використанні земельних ділянок громадян ОСОБА_8 від 29.12.2014 3 24-702-0.1-6265/2-14, ОСОБА_13 від 19.02.2015 № 24-702-0.1-1333/2-15, ОСОБА_15 від 19.02.2015 № 24-702-0.1-1364/2-15, ОСОБА_9 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6252/2-14, ОСОБА_12 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6284/2-14, ОСОБА_14 від 19.02.2015 № 24-702-0.1-1362/2-15, ОСОБА_11 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6287/2-14, ОСОБА_16 від 24.02.2015 № 24-702-0.1-1437/2-15, ОСОБА_10 від 29.12.2014 № 24-702-0.1-6260/2-14 в яких внесені відомості про відсутність обмежень (обтяжень) сервітутів на використання земельної ділянки, зокрема про відсутність зон особливого режиму використання земель. та іншими матеріалами кримінального провадження. Висновками комплексної земельно-технічної експертизи Закарпатського відділення ЛНДІСЕ МЮ України: №9770 від 31.07.2017, №9766 від 25.07.2017, №9771 від 31.07.2017, №9772 від 31.07.2017, №9775 від 31.07.2017, №9782 від 04.09.2017, №9783 від 04.09.2017 №9789 від 28.08.2017, №9794 від 08.09.2017 .
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Клопотання мотивує тим, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків кримінального провадження, схиливши їх до дачі неправдивих показів, зробити спробу знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та, перебуваючи на волі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим, підозрювана може впливати на співучасників вчинення кримінального правопорушення, які ще не встановлені слідством схилити їх до дачі неправдивих показів тощо.

На підставі викладеного просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили та просили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, підозрюваної та її захисника, приходжу до наступного висновку:
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що гр.. ОСОБА_17 , має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , від слідства та суду не переховується, є одинокою матір`ю та на утриманні має одну неповнолітню дитину, що підтверджується рішенням Берегівського районного суду від 21.02.2005 р. та довідкою про склад сім`ї, має постійне місце роботи працює у Берегівській міській раді на посаді головного спеціаліста відділу кадрового забезпечення, раніше не судима.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 у 22.05.2015 р., а слідчий звернувся до суду з клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_17 через два роки після внесення відомостей про вказану подію до ЄРДР.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.
Отже, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_17 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини, зазначені у ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість скоєного правопорушення, наявність постійного місця проживання , наявність на утриманні неповнолітніх дітей та жінки.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваної ОСОБА_17 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту і застосуванням електронних засобів контролю.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що з врахуванням особи підозрюваного, наявна достатність підстав для покладення на ОСОБА_17 обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, а саме:
-не відлучатися з місця фактичного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;
-носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій закордонний паспорт для перешкоджання виїзду ОСОБА_5 за кордон.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити

Застосувати щодо підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст. 366 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , угорки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обовязки:
-не відлучатися з місця фактичного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;
-носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій закордонний паспорт для перешкоджання виїзду ОСОБА_5 за кордон.
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 передати для виконання до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 15 січня 2018 року, включно.
Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1