Справа № 716/1220/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заставна кримінальне провадження за № 0000413 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 11.06.2017 року біля 19 год перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 , яка також перебувала в зазначеному житловому будинку, залишила свій мобільний телефон марки NOMI на підзарядці в кухні будинку, переслідуючи умисну та корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки NOMI 15031 ІМЕі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю 2545 грн, на якому знаходився силіконовий чохол вартістю 99 грн., стартовий пакет оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_3 , вартістю 50 грн., на рахунку якого були грошові кошти в сумі 64 грн. Після чого з викраденим ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій збитків на загальну суму 2758 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення та пояснив, що дійсно, він 11.06.2017 року викрав мобільний телефон, який належав ОСОБА_5 . Після чого даний телефон продав, а отримані кошти витратив на власні потреби. На момент розгляду справи відшкодував потерпілій матеріальні збитки. Зазначив, що щиро кається у скоєному, зробив для себе відповідні висновки, просив суд суворо його не карати, призначити покарання у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував їй завдані матеріальні збитки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, просила суд суворо його не карати, призначити останньому покарання у виді штрафу.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, всі зібрані по кримінальному провадженню докази повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна, крадіжка і суд вважає, що його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, що воно відноситься згідно ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості; наслідки, які наступили, не є тяжкими; що він повністю визнав свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, своїми показами сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся в скоєному, потерпіла претензій морального та матеріального характеру до нього не має, відшкодовані збитки, що судом визнаються як обставини, які пом`якшують його покарання; обставини скоєння кримінального правопорушення, а також особу винного, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, його молодий вік, працює не офіційно, одружений та на утриманні має неповнолітню доньку. Суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та покарання належить призначити у виді штрафу у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при ухваленні вироку, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1