Справа № 163/2778/17
Провадження № 1-кп/163/165/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000388 про обвинувачення
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , україн-
ця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою,
непрацюючого, розлученого, не військовозобов`язаного,
раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),
передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 28 вересня 2017 приблизно о 21-й годині, знаходячись біля провулку Ветеранів в с. Бережці Любомльського району Волинської області, під час словесної суперечки схопив рукою за ліве плече ОСОБА_4 , після чого наніс їй один удар дерев`яною палицею в праву частину живота, заподіявши в такий спосіб потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді синця середньої третини лівого плеча та синця передньої черевної стінки справа.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в умисному нанесенні потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень визнав повністю та показав, що з потерпілою, яка є його сусідкою, упродовж тривалого часу не спілкується, хоча неприязних відносин між ними немає. 28.09.2017 після 20 год. він, вийшовши з будинку на вулицю, почув жіночі голоси та зрозумів, що по дорозі йдуть його колишня дружина ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 . Підійшовши до них, запитав у потерпілої, коли вона «відчепиться» від його сім`ї, а остання, на такі його слова, почала кричати. В цей час під ногами він відчув дерев`яну палицю, яку взяв та наніс нею удар в праву частину живота ОСОБА_4 . Остання кинула на нього велосипед, який тримала в руках, та, відбігши на певну відстань, почала кричати. Після цього він викинув палицю та пішов додому. У вчиненому розкаявся, пообіцяв в подальшому не вчиняти аналогічних дій та у потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні попросив вибачення. Просив суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 суду дала показання про те, що 28.09.2017 року, приблизно о 20 год. 30 хв., разом з колишньою дружиною обвинуваченого - ОСОБА_6 , прямуючи в сторону провулку Ветеранів в с. Бережці та тримаючи в руках велосипед, побачили на повороті обвинуваченого, який почав йти їм назустріч, при цьому тримав в руках дерев`яну палицю довжиною орієнтовно 70 см. Наблизившись до неї, останній висловив претензію з приводу «залишення в спокої» його колишньої дружини, після цього, замахнувся палицею, однак їй вдалося уникнути удару. Тоді шарпнув її за ліву руку та в подальшому, вдруге замахнувся палицею, якою наніс їй удар в ділянку живота, від чого вона відчула біль. Злякавшись обвинуваченого, кинула велосипед на землю та почала втікати, а останній намагався її наздогнати, при цьому бив по дорозі «кілком». Вказала, що попередньо обвинувачений вибачення не просив, а висловлене ним в судовому засіданні - не приймає. Щодо призначення останньому виду та міри покарання погодилась з позицією прокурора, який просив призначити обвинуваченому 200 годин громадських робіт.
З висновку судово-медичного експерта Любомльського відділення СМЕ від 03.10.2017 року за №141 встановлено, що виявлені у потерпілої ОСОБА_4 синець середньої третини лівого плеча та синець передньої черевної стінки справа відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України та у суду немає об`єктивних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у його вчиненні.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , обвинуваченням не інкриміновано та судом не встановлено.
При цьому, висловлене обвинуваченим в судовому засіданні каяття, суд не розцінює пом`якшуючою обставиною, оскільки поведінка останнього, на переконання суду, засвідчила лише словесну формальність, яка не відповідає його внутрішньому відношенню до скоєного.
Разом з тим, суд приймає до уваги вік, спосіб життя, сімейний та майновий стан обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також наслідки вчиненого злочину та позицію потерпілої.
Враховуючи причини та обставини заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 в їх сукупності з вищенаведеними обставинами та даними про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що останньому слід призначити покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 125 КК України.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1