Справа № 148/1437/17
Провадження №1-кп/148/226/17
06 вересня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
24 липня 2017 року близько 23:30 ОСОБА_4 , перебуваючи біля стоянки Тульчинського маслосирзаводу, розташованого по вул. П.Ганжі, 16 в м. Тульчині Вінницької області, побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2104» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , після чого у нього виник умисел на крадіжку чужого майна, яке знаходилось в даному автомобілі. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 з корисливих спонукань, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов ближче до автомобіля ОСОБА_5 та взявся за дверну ручку, яка виявилась не зачиненою. Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу відчинив водійські дверцята автомобіля та проник у середину. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_4 почав шукати щось цінне, де в панелі автомобіля побачив автомагнітолу марки «TONXIN» Т-768 та від`єднавши її забрав із його салону. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 відчинив капот, звідки скоїв крадіжку акумуляторної батереї марки «VARTA Silver Dynamic С6 52 АН520 А». Після чого викрадену ним акумуляторну батарею продав, а автомагнітолу заніс до свого домогосподарства, де зберігав, розпорядився в такий спосіб викладеним за власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 2042 грн.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
З обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 31 липня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 під час досудового розслідування.
За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, укладеної з підозрюваним ОСОБА_4 , визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, йому зрозумілі. Просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.
У пункті 1 ч.1 ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки його невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Форма та зміст угоди про примирення відповідають вимогам статті 471 КПК України. Зазначене в угоді узгоджене сторонами угоди покарання для обвинуваченого встановлене в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб та відповідають вимогам КПК України та КК України.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення обов`язки, очевидно можливі для виконання.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 31 липня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілимОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 473-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 липня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілимОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом 30-ти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1