АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено наявності всіх обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а надані стороною обвинувачення матеріали не є переконливими та достатніми для того, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_10 . Так, слідчий суддя зазначив, що дані матеріали в сукупності з викладеними у повідомлені про підозру обставинами та правовою кваліфікації є вкрай обмеженими в частині особи відносно якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу. Що стосується заявлених прокурором ризиків, то суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність будь-яких підтверджень зі сторони обвинувачення на обґрунтованість наявності ризиків визначених ст. 177 КПК України, та можливість їх запобігання виключно шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. В обґрунтування свої вимог апелянт посилається на незаконність постановленого судом рішення, оскільки вважає, що воно прийнято без врахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, та без оцінки існуючих ризиків. Так апелянт зазначає, що у поданому клопотанні прокурор довів належними доказами наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 та існування ризиків, які дають достатні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зокрема, прокурор вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами ГУ СБ України у місті Києві та Київській області від 06 жовтня 2017 року; матеріалами ГУ СБ України у місті Києві та Київській області, які отримані в результаті виконання доручення прокурора від 11 жовтня 2017 року, 28 та 29 листопада 2017 року; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом огляду та вилучення грошових коштів від 11 та 19 жовтня 2017 року; протоколом огляду автомобіля Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 ; постановою про визнання речових доказів від 04 грудня 2017 року; протоколом огляду речей і документів від 05 грудня 2017 року; матеріалами, які отримані в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими належними і допустимими матеріалами кримінального провадження отриманими в ході досудового розслідування. Також, апелянт зазначає, що надані стороною обвинувачення матеріали підтверджують існування таких ризиків, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення або спотворення речей та документів, які мають важливе значення для кримінального провадження; незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. Як на обставини, якими обґрунтовується наявність вище вказаних ризиків, прокурор послався на: тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_10 , за яке передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі; обставини втечі ОСОБА_10 від працівників Служби безпеки України та слідчих Генеральної прокуратури України під час конвоювання для проведення слідчих і процесуальних дій; продовження останнім своєї діяльності після втечі, погрози з боку співучасників ОСОБА_10 на адресу слідчого; наявність інших осіб причетних до інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, які на теперішній час можуть організувати та координувати із останнім дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності правоохоронних органів, а також сприяти ОСОБА_10 продовжувати злочинну діяльність.

Таким чином, прокурор вважає, що викладені вище обставини, які не були належним чином враховані судом першої інстанції, дають достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На апеляційну скаргу прокурора, ОСОБА_10 та його захисниками ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , були подані заперечення, в яких вказані особи зазначають про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак просять відмовити в задоволенні апеляційних вимог сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, ОСОБА_10 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Так, Генеральною прокуратурою України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0004873 від 04 грудня 2017 року, зокрема і за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 256 КК України.

В рамках даного провадження прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Як на підстави для застосування даного запобіжного заходу, прокурор послався на обґрунтованість підозри останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення або спотворення речей та документів, які мають важливе значення для кримінального провадження; незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вказане клопотання, під час розгляду в суді першої інстанції, слідчий суддя залишив без задоволення мотивувавши це тим, що прокурором не доведено наявності всіх обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а надані ним матеріали не містять достатньо переконливих доказів того, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_10 можливо виключно шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З вказаними висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя, суд, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, не вправі вирішувати питання щодо наявності чи відсутності в діях особи винуватості, а лише зобов`язаний встановити, що сукупність зібраних доказів дає підстави вважати про ймовірну причетність особи до інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Дослідивши надані апеляційному суду матеріали у відповідності до вище зазначених вимог закону, не вдаючись до оцінки наявності чи відсутності в діях ОСОБА_10 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 256 КК України, а лише перевіряючи зібрані докази з точки зору наявності чи відсутності обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що ті факти та інформація, яка в них міститься, є достатньою для того, щоб вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 256 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується:

- протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з яких вбачається, що їм добре знайомий громадянин ОСОБА_14 . Також, їм відомо, що на даний час він займається політичною кар`єрою в команді ОСОБА_10 . Вказані особи та їх оточення активно розвивають створену політичну партію "Рух нових сил" та найближчим часом їх політична партія на чолі з ОСОБА_10 прийде до влади здійснивши державний переворот. При цьому, згідно наданих свідками пояснень, ОСОБА_15 надає їм грошові кошти для організації масових акцій протесту у містах України та місті Києві для схилення громадян до акцій непокори діючій владі з метою подальшого її зміщення та захоплення влади. ОСОБА_10 і ОСОБА_14 та члени їх команди за рахунок отриманих грошових коштів зобов`язуються сприяти діяльності учасників злочинної організації, вживати заходів до закриття кримінальних проваджень щодо її учасників, зняття арештів з їх майна та створення умов для подальшого безперешкодного вчинення її учасниками злочинів на території України. Також, вказані особи зазначили, що їх просили допомогти у передачі грошових коштів від ОСОБА_15 для ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та їх оточення в сумі понад 100 000 доларів США та більше 100 000 Євро.

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 19 жовтня 2017 року, відповідно до якого, оглянуті грошові кошти належать ОСОБА_15 , які останній передав через невстановлену особу на ім`я " ОСОБА_16 " громадянину ОСОБА_12 . Вказані грошові кошти після огляду були передані громадянину ОСОБА_11 для подальшої передачі ОСОБА_14

- протоколом огляду місця події від 04 грудня 2017 року, а саме автомобіля Porsсhe Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено і вилучено гаманець ОСОБА_14 , в якому знаходилися його документи, банківські картки, візитки, а також грошові кошти.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04 грудня 2017 року, в якому даний свідок зазначила, що ОСОБА_14 працює в політичній партії "Рух нових сил", а також вказаний свідок підтвердила, що під час обшуку її автомобіля, окрім її особистих речей, було виявлено гаманець ОСОБА_14 , в якому знаходилися його документи, банківські картки, візитки, а також грошові кошти.

- постановою про визнання речовим доказом від 04 грудня 2017 року, відповідно до якої, вилучене в ході огляду автомобіля Porsсhe Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 майно визнане речовим доказом.

- протоколом огляду речей і документів від 05 грудня 2017 року, відповідно до якого, об`єктом огляду являється протокол огляду та вручення грошових коштів від 19 жовтня 2017 року. Згідно даних цього протоколу, грошові кошти, які були предметом огляду, належать громадянину ОСОБА_15 , які останній передав через невстановлену особу на ім`я " ОСОБА_16 " громадянину ОСОБА_12 . Вказані грошові кошти після огляду були передані громадянину ОСОБА_11 для подальшої передачі ОСОБА_14 . Крім того, об`єктом огляду були матеріали огляду місця події 04 грудня 2017 року (автомобіля Porsсhe Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 ), а саме грошові кошти, які знаходилися в чорному гаманці, який, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , належить ОСОБА_14 . Оглядом вище вказаних речей і документів встановлено, що грошові кошти, які були оглянуті та вручені ОСОБА_11 , відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 19 жовтня 2017 року, в подальшому, відповідно до протоколу огляду місця події від 04 грудня 2017 року, вилучені в особистих речах ОСОБА_14

- матеріалами, які отримані в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими належними і допустимими матеріалами кримінального провадження отриманими в ході досудового розслідування, зокрема: інформаційним листом Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області від 05 жовтня 2017 року щодо виявлення кримінального правопорушення, відповідно до якого в ході проведення заходів спрямованих на виявлення фактів порушення норм діючого законодавства України було встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які увійшовши у злочинну змову з невстановленими на даний час представниками бізнесових кіл України та Російської Федерації, виношують наміри вчинити насильницьку зміну та повалення конституційного ладу України, а також захоплення державної влади України, які заручились підтримкою ОСОБА_15 ; рапортом від 06 жовтня 2017 року відповідно до якого, в ході проведення заходів, спрямованих на виявлення можливих фактів порушення норм законодавства України встановлені наступні громадяни - ОСОБА_14 та ОСОБА_10 ; рапортом від 06 жовтня 2017 року, відповідно до якого, в ході проведення контррозвідувальних заходів, спрямованих на виявлення фактів порушення норм діючого законодавства України, отримано дані щодо намірів групи осіб, до якої входять і ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які увійшли у злочинну змову з невстановленими на даний час представниками бізнесових кіл України та Російської Федерації, виношують наміри вчинити насильницьку зміну та повалення конституційного ладу України, а також захоплення державної влади України; повідомленням Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київської області від 12 жовтня 2017 року, відповідно до якого, на виконання доручення з встановлення осіб причетних до протиправних намірів ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які увійшли у злочинну змову з ОСОБА_15 , а також невстановленими на даний час службовими особами ФСБ РФ, виношують наміри вчинити насильницьку зміну та повалення конституційного ладу України, а також захоплення державної влади України, а також встановлено, що ОСОБА_15 , через власних довірених осіб, налагодив контакти з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , у ході яких досяг домовленості щодо фінансування компанії ОСОБА_10 та його політичної сили "Рух нових сил" в Україні спрямованої на насильницьку зміну конституційного ладу та повалення державної влади в Україні; листом СБУ від 28 листопада 2017 року про отримання даних щодо проведення ОСОБА_10 та ОСОБА_14 чергової акції протесту з метою досягнення своїх злочинних намірів щодо зміни (повалення) державної влади в Україні та її захоплення.

Що стосується висновків слідчого судді з приводу того, що в протоколах допиту свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 від 28 жовтня 2017 року та 28 листопада 2017 року, останні вказують на події, які ще не відбулися на момент надання ними показів, у зв`язку з чим, на думку суду, не можуть бути визнані такими, що підтверджують обґрунтованість підозри, то слід зазначити, що дані обставини стосуються належності і допустимості доказів, які можуть бути покладені в основу обвинувачення, що вирішується судом під час розгляду справи по суті, де й буде вирішуватись питання, які докази зазначені точно, а які невірно. На стадії досудового розслідування, суд не вдається до оцінки наданих йому доказів з точки зору повноти обвинувачення, а лише встановлює наскільки вони можуть бути достатніми щоб вказувати на вірогідність причетності особи до кримінального правопорушення. На думку колегії суддів, протоколи допиту свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , в сукупності з іншими даними, якими прокурор обґрунтовує підозру, встановлюють такі обставини.

Таким чином, сукупність вище наведених матеріалів містить достатньо даних, які дають підстави вважати про ймовірну причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 256 КК України, що відповідно до норм чинного законодавства України та Європейської практики вказує на обґрунтованість підозри.

Також, є обґрунтованими і доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення або спотворення речей та документів, які мають важливе значення для кримінального провадження; незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду свідчать ті обставини, що ОСОБА_10 05 грудня 2017 року втік від працівників Служби безпеки України та слідчих Генеральної прокуратури України під час його конвоювання для проведення слідчих і процесуальних дій.

Висновки суду першої інстанції з приводу того, що в розумінні положень КПК України ОСОБА_10 не був затриманою особою, є безпідставними та спростовуються наданими суду матеріалами, відповідно до яких, 05 грудня 2017 року ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України про, що був складений відповідний протокол згідно з нормами діючого законодавства. Згідно розшифровки затримання, ОСОБА_10 було роз`яснено підстави такого затримання, а тому він був обізнаний про обставини справи. Будь-яких відомостей, які б вказували на незаконність таких дій з боку працівників Служби безпеки України та слідчих Генеральної прокуратури України, матеріали провадження не містять. Не надано таких даних і стороною захисту. Крім того, на думку колегії суддів, в матеріалах провадження та документах долучених до справи, не вбачається достатніх підстав щоб прийти до висновку, що підозра ОСОБА_10 вручена не належним чином та поза межами Глави 22 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що згідно матеріалів отриманих в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, після втечі, ОСОБА_10 використовував засоби конспірації, постійно змінював автомобілі, номера мобільних телефонів, спілкувався з іншими особами лише через спеціалізовані інтернет програми, з метою переховування від органів досудового розслідування.

Також, при встановленні ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, колегія суддів враховує і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_10 підозрюється, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії правопорушень середньої тяжкості і передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі.

На наявність таких ризиків, як знищення або спотворення речей та документів, які мають важливе значення для кримінального провадження; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, вказують ті обставини, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у складі групи до якої залучено значну кількість фізичних осіб, які на теперішній час можуть організувати та координувати разом із підозрюваним дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності правоохоронних органів по документуванню вчинення злочину з метою ухилення від кримінальної відповідальності, зокрема можуть здійснювати тиск на свідків з числа осіб, які отримали грошові кошти. Підтвердженням цього є здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження відомості про організацію погроз з боку співучасників ОСОБА_10 на адресу слідчого у кримінальному провадженні, а також про те, що після втечі від органу досудового розслідування та оголошення у розшук, ОСОБА_10 продовжував аналогічну діяльність.

Таким чином, на підставі вище наведеного, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ст. 194 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу.

Разом з тим, вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який необхідно застосувати відносно підозрюваного, колегія суддів виходить з наступних положень закону.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Не зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлені наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 256 КК України, а також існування вказаних прокурором ризиків у його поведінці, проте, оцінуючи конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не є співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, розмір покарання який загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, характер соціальних зв`язків та спосіб життя взагалі, зокрема те, що в минулому він в Україні до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання в місті Києві, відсутність відомостей про утриманців, а також враховуючи спробу ухилення підозрюваного від досудового розслідування, колегія суддів вважає, що запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 в змозі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Такий вид запобіжного заходу відповідає особі підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується останньому та є співмірним з існуючими ризиками.
Більш м`які запобіжні заходи, на думку колегії суддів, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 .
Враховуючи вище зазначені обставини, запобіжний захід у вигляді особистої поруки застосувати не можливо, а відповідно заяви ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про взяття ОСОБА_10 на поруку, не підлягають задоволенню.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.
Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів, за встановлених вище обставин, приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, визначив строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, а саме до 05 лютого 2018 року, а відтак клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.
Також, виходячи з положень ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді;

- не покидати місто Київ без дозволу прокурора у кримінальному провадженні;

- утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_14 та свідком ОСОБА_13 ;

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді;

- не покидати місто Київ без дозволу прокурора у кримінальному провадженні;

- утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_14 та свідком ОСОБА_13 ;

Строк дії ухвали визначити до 05 лютого 2018 року.

Контроль покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/69/2018 Категорія ст. 181 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_24
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1