Справа № 761/2324/18
Провадження № 1-кс/761/1836/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 420 161 010 700 002 47, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хмельницький, громадянин України, українець, з вищою освітою, заступник директора ТОВ «ФК Конкорд», перебуває у зареєстрованому шлюбі, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , не судимий;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 189 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Київській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 11.10.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 189 КК України, що вчинене за таких обставин.

ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи під керівництвом ОСОБА_9 , створили фінансову установу ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд», основним видом діяльності якої є фінансовий лізинг, інші види кредитування, надання фінансових послуг.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «ФК «Конкорд», спільно з переліченими вище особами, здійснювали тиск на осіб, їх близьких родичів та знайомих, що виражалось у заздалегідь підготовлених, систематичних телефонних дзвінках із висловлюванням погроз заподіяння насильства, небезпечного для життя і здоров`я останніх, пошкодження їх майна.

Вказаними діями підозрювані вимагали від потерпілих грошові кошти, які останні перераховували на розрахункові рахунки ТОВ «ФК «Конкорд».

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2017 до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжений до 01.02.2018.

Постановою прокурора Київської області від 23.01.2018 строк досудового розслідування продовжений до шести місяців, тобто до 11.04.2018.

На переконання слідчого, раніше встановлені ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знищення чи спотворення речей та документів, що мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися.

З огляду на неможливість завершити розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на необґрунтованості висунутої підозри та відсутності наведених стороною обвинувачення ризиків не процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Крім того, захисник просив слідчого суддю врахувати, що підозрюваний тривалий час перебуває під вартою, має певні проблеми із здоров`ям, тому просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням останнього в ізоляції від суспільства, оскільки останній наміру переховуватись не має, має постійне місце проживання у Київській області, міцні соціальні зв`язки, сім`ю, на його утриманні перебувають батьки похилого віку.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого злочину.

Водночас, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що обґрунтованість підозри не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу та продовження його строку. Так, у рішеннях «Тірон проти Румунії», «Смірнов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що прецедентне право Конвенції сформувало чотири основні причини продовження строку триманні під вартою: ризик, що підозрюваний не прибуде до суду; ризик, що після звільнення особа вчинить дії, спрямовані на переховування від правосуддя; вчинить інше кримінальне правопорушення; буде причиною суспільного безладу.
Викладене покладає на слідчого суддю обов`язок під час розгляду клопотання про продовження строку тримання особи під вартою встановити наявність наведених ЄСПЛ ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.
Як вбачається з попередньої ухвали слідчого судді, якою продовжений строк застосування вказаного запобіжного заходу, ризиками неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; здійснення незаконного впливу на учасників кримінального провадження.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, наявність у підозрюваного сім`ї та постійного місця проживання хоча і свідчить про його певні сімейні зв`язки, у той же час зазначений чинник не є таким, що повністю усуває або значно мінімізує ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання захисника на те, що на утриманні підозрюваного перебувають хворі батьки, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували наведене, слідчому судді не надано.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваному злочину, який має корисливу спрямованість та вчинений шляхом висловлювання погроз застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, надає підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_5 та підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також реально існуючим є ризик, що ОСОБА_5 , у разі не застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків та співучасників злочинних дій, оскільки на теперішній час не встановлене коло посадових осіб ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд», причетних до вчинення інкримінованого злочину.

Водночас, слідчий суддя вважає не доведеним ризик, що підозрюваний може знищити або приховати речі і документи, що мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, тому що на цей час органом досудового розслідування проведенні слідчі дії, спрямовані на мінімізацію вказаного ризику.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, у подальшому необхідно встановити та допитати свідків та осіб, причетних до організації та вчинення вказаного вище злочину, провести огляд вилучених документів, ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання особи під вартою може бути продовжений у межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що постановою прокурора Київської області від 23.01.2018 строк досудового розслідування продовжений до шести місяців, тобто до 11.04.2018, отже саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений із погрозою застосування насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою по 30 березня 2018 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1