Справа № 550/939/17
Провадження №1-кп/550/134/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2017 року
Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, гр. України, одруженого, не працюючого, не судимого, освіта середня спеціальна, проживаючого по АДРЕСА_1 , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України, -
у с т а н о в и в:
У січні 2014 року року ОСОБА_4 , працюючи економістом з матеріально-технічного забезпечення філії «Хлібна база №88» ДП Полтавський комбінат хлібопродуктів, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно здійснив привласнення та розтрату бюджетних коштів. Так, згідно наказу директора філії «Хлібна база №88» ДП Полтавський комбінат хлібопродуктів» від 09.01.2014р. за №6-к, ОСОБА_4 було призначено на посаду економіста з матеріально-технічного забезпечення вищевказаного підприємства. Відповідно до посадової інструкції, економіст з матеріально-технічного забезпечення даного підприємства під час виконання своїх трудових обов`язків є матеріально відповідальною особою. Так, в один із днів січня 2014 року, ОСОБА_4 виконуючи свої посадові обов`язки, отримав усну вказівку від керівництва на придбання автоматичної коробки передач до автомобіля «Kia-Sephia, 1.6, 2003 р.в., інв.. №450002z055. Після чого ОСОБА_4 діючи умисно, з метою отримання готівкових коштів, через ТОВ «АРП-трейд» м. Харків, вирішив перевести кошти філі «Хлібна база №88» ДП Полтавський комбінат хлібопродуктів» у готівку, шляхом отримання рахунку-фактури №СФ-220107 від 22.01.2014р. з ТОВ «АРП-трейд» на придбання автоматичної коробки передач на суму 14040,00 грн. Дана сума грошових коштів була перераховані філією «Хлібна база №88» ДП Полтавський комбінат хлібопродуктів» на рахунок ТОВ «АРП-трейд» та в подальшому, 24.01.2014р. в м. Харків була отримана ОСОБА_4 від невідомої особи разом з документом про придбання автоматичної коробки передач до вищезазначеного автомобіля. Після чого ОСОБА_4 за частину вказаних грошових коштів придбав через мережу інтернет автоматичну коробку передач, а решту коштів витратив на власний розсуд. Як було встановлено пізніше, дана автоматична коробка передач не підійшла до автомобіля «Kia-Sephia, в результаті чого була повернута продавцю, який в свою чергу повернув сплачені за неї грошові кошти ОСОБА_4 , які в подальшому останній розтратив на власний розсуд.
Привласненими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив філії «Хлібна база №88» ДП Полтавський комбінат хлібопродуктів» матеріальну шкоду на загальну суму 14040 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе в скоєнні кримінального правопорушення при вищевказаних обставинах визнав повністю, та пояснив, що дійсно він вчинив злочин при вказаних в обвинуваченні обставинах.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 191 ч. 1 КК України привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало у її віданні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням вищевказаних обставин справи, а також беручи до уваги висновок, викладений у досудовій доповіді органу з питань пробації, згідно з яким виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення його волі, враховуючи те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, відшкодував заподіяні збитки, представник потерпого не має претензій до обвинуваченого, суд вважає наявними достатні підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
06.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вперше вчинив кримінальне правопорушення , яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у січні 2014 року, тобто до дня набрання чинності (06.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від відбування покарання на підставі п.п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 349 ч. 3, 368, 369-371, 373-376 КПК України,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) 00 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного даним вироком суду.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд.

Суддя ОСОБА_1