АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 658/1862/17
Номер провадження : 11-кп/791/821/17 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : повернення обвинувального акту Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року листопада місяця 09 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001115 від 04.05.2017 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України повернуто прокурору Каховської місцевої прокуратури Херсонської області для виконання вимог, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

В апеляційній скарзі прокурор який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції вказує, що вказана ухвала є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні вимогам кримінального процесуального закону та його невірним застосуванням.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що згідно з ухвалою суду - обвинувачений не має документу що дає суду можливість його ідентифікувати.

Проте стороною обвинувачення надано довідку голови Чорноморівської сільської ради від 26.05.2017 з фотокарткою обвинуваченого, що підтверджує факт проживання та особу останнього і не ставить під сумнів його особу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» Особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України.

Довідка сільської ради підтверджує факт постійного проживання на території України та мешкання на території Херсонської області.

Також ОСОБА_7 раніше судимий Каховським міськрайонним судом Херсонської області 05.06.2013 та 30.07.2015, що не виключає той факт, що особа без паспорта громадянина України, стосовно якої обвинувальний акт надійшов для розгляду в Каховський міськрайонний суд, саме ОСОБА_7 .

Також при встановлені вказаних обставин судом порушено ст. 10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. Тобто судом надано привілеї особі без документу, що посвідчує особу громадянина України над потерпілою стороною.

Також головуючий в порушення ст. 314, 345 КПК України - не з`ясував у обвинуваченого чи зрозумілі йому його права та обов`язки, не роз`яснив їх.

В ухвалі суду зазначено, що порушені вимоги ст. 59, ч.2 ст. 63, ч.3 ст. 129 КПК України та не забезпечено право на захист в той час як ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря - нарколога з діагнозом «епізодичне вживання алкоголю».

При вирішенні питання про наявність психічних чи фізичних вад, внаслідок яких особа нездатна повною мірою реалізувати свої права, суддям доцільно керуватись п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року N 8 "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві", згідно з яким під особами, які через свої фізичні або психічні вади не можуть самі реалізувати право на захист, необхідно розуміти, зокрема, осіб з істотними дефектами мови, зору, слуху тощо, а також осіб, які хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.

Потрібно враховувати, що питання наявності психічних вад, які перешкоджають самостійній реалізації своїх прав, має вирішуватись суддею у кожному конкретному випадку.

Зокрема, слід враховувати, що для здатності особи самостійно здійснювати своє право на захист потрібен такий стан психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення) та емоційно-вольової сфери обвинувачених, що забезпечить правильне відображення дійсності і створить передумови для повноцінної інтелектуальної діяльності.

Обставини, які впливають на здатність особи здійснювати право на захист, можуть бути з`ясовані з документально підтверджених відомостей: що особа інвалід певної групи, встановленої щодо психічного захворювання; особа перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері або навчається в школі для розумово відсталих дітей; визнана медичною установою такою, що страждає хронічним алкоголізмом, наркоманією, а тому має певні розлади поведінки та психіки.

Проте обвинувачений ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Епізодичне вживання алкоголю», що не тягне за собою хронічний алкоголізм, а лише його вживання.

Вважає, що усі наведені обставини, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Просить ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02.08.2017 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001115, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для проведення нового розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції а справу повернути для розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі вірно зазначив, що відповідно ч.2 абз.6 п.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 визначено, що суд вправі повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено не допустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Так колегія суддів вбачає, що дійсно судом не вказано яким чином допущено порушення вищевказаних вимог ст.291, 292 КПК України в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , а підстави повернення обвинувального акту є формальними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції не навів достатніх підстав та не мотивував своє рішення, щодо повернення обвинувального акту прокурора.Відповідно до п.3 ч.1 ст.411 КПК України у мотивувальній частині рішення суду дійсно не зазначено, чому взято до уваги одні докази та відкинуто інші, що свідчить про відсутність об`єктивності при винесенні рішення.

Крім того прокурор вірно зазначив, що суд, в порушення вимог ст. 89, 314 КПК України заздалегідь наперед надав оцінку доказам, а саме документам, що характеризують особу обвинуваченого.

Доводи прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції знаходять своє відображення в матеріалах кримінального провадження та є такими що заслуговують на увагу. Так невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні вимогам кримінального процесуального закону та його невірне застосування, є підставою повернення обвинувального акту до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Таким чином, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження порушено основні засади кримінального провадження, передбачені ст. 7 КПК України, - законність і справедливість. А тому ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 407 КПК України колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 - задовольнити. Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді, але в іншому складі суду. Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2