печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000368 ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
03.04.2018 Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 10.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.
Так, 10 січня 2016 року близько 19 години 45 хвилин ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на автомобілі Volkswagen Touareg, яким керував ОСОБА_8 , рухаючись вулицями м. Кропивницький, побачили автомобіль BMW-745, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_7 та іншим невстановленим особам вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , маючи при собі невстановлену досудовим розслідуванням вогнепальну зброю, спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами на автомобілях Volkswagen Touareg, яким керував ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , яким керував ОСОБА_10 , під?їхали до автомобіля BMW-745 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв на проїзній частині дороги, біля приміщення ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого по вул. Преображенська, 26/70 у м. Кропивницький.
Після цього ОСОБА_3 та інші невстановлені особи вийшли з указаних автомобілів та підійшли до автомобіля BMW-745, за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , а на передньому пасажирському сидінні сиділа його дружина ОСОБА_13 . ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, зневажаючи на присутність сторонніх осіб в громадському місці, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, діючи з особливим буйством та безчинством, із не встановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї умисно здійснив декілька пострілів по автомобілю BMW-745. Тоді ж ОСОБА_3 та інші невстановлені особи, зневажаючи на присутність сторонніх осіб в громадському місці, виражаючись нецензурною лайкою, почали погрожувати ОСОБА_9 вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень і вимагати відчинити двері та вийти з автомобіля.
У продовження хуліганських дій з автомобіля Volkswagen Touareg вийшов ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 на вказаному автомобілі під?їхав та зупинився перед автомобілем BMW-745, перекривши цьому автомобілю можливий напрямок руху. ОСОБА_7 , підійшовши до автомобіля BMW-745, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, зневажаючи на присутність сторонніх осіб в громадському місці, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, діючи з особливим буйством та безчинством, умисно дулом не встановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї наніс численні удари у переднє ліве бокове скло автомобіля BMW-745, вимагаючи від ОСОБА_9 відчинити двері та вийти з автомобіля.
У той же час ОСОБА_3 , не припиняючи своїх хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, зневажаючи на присутність сторонніх осіб в громадському місці, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, діючи з особливим буйством та безчинством, умисно наніс декілька ударів прикладом не встановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї в лобове скло автомобіля BMW-745, після чого умисно здійснив ще декілька пострілів по автомобілю BMW-745, у якому на той час продовжували знаходитись ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .
Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи умисно пошкодили автомобіль BMW-745, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого заподіяли ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 133419,27 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб та із застосуванням вогнепальної зброї, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 03.04.2018.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили задовольнити, зазначивчи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Підозрюваний вказав, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України в кримінальному провадженні № 0000368 від 10.01.2016, про що останньому повідомлено 30.03.2018
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 11.01.2016 місця вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду місця події від 11.01.2016 автомобіля BMW-745; протоколом огляду предметів від 14.01.2016; оптичним диском з відеозаписом подій 10.01.2016; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 12.01.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 15.01.2016; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.04.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.04.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.04.2016; протоколом перегляду відеозапису ( з участю свідка ОСОБА_8 ) від 07.04.2016; висновком експерта №73 від 08.02.2016; висновком експерта № 26 від 12.02.2016; висновком експерта № 27 від 15.02.2016; висновком експерта № 290 від 27.10.2016; іншим матеріали кримінального провадження.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000368.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000368 ОСОБА_3 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000368, а саме до 30.05.2018 включно.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися із м. Кропивницького Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим чи прокурором, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України.
Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1