АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/171/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
11 січня 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 в місті Києві ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 год. 00 хв. 08 січня 2018 року, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 гривень, щодо
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бугаївка Іллінецького району Вінницької області, громадянки України, з вищою освітою, вдови, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому їй повідомлено про підозру.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваної та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та підозрювана ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
В своїх апеляційних скаргах захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрювана ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо неї більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, та зменшити розмір застави з 80 до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Зокрема, в апеляційних скаргах захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_9 зазначають, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, оскільки не містить в собі мотивувальної частини. До того ж, слідчий суддя при застуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який регулюється ст. 183 КПК України, послався на ст. 181 КПК України, яка регулює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також апелянти стверджують, що органом досудового розслідуванням не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Крім того, автори апеляцій вважають, що старшим слідчим і прокурором не доведено достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також існують обставини, які свідчать про недостатність застосування щодо підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Далі захисники звертають увагу, що підозрювана ОСОБА_8 була оголошена у розшук через два роки після повернення кримінального провадження на додаткове досудове розслідування та, на думку апелянтів, постанови старшого слідчого стосовно оголошення розшуку та зупинення досудового розслідування були постановлені всупереч вимог ч. 6 ст. 110 КПК України. Більш того, апелянти стверджують, що ОСОБА_8 постійно прибувала в судові засідання суду першої інстанції та Апеляційного суду міста Києва, з моменту порушення кримінального провадження постійно прибувала на проведення слідчих дій, а також під час знаходження у розшуку будь-яких повісток про виклик до органу досудового розслідування остання не отримувала. При цьому автори апеляцій запевняють, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, на якій працює тривалий час, характеризується виключно позитивно та до будь-якої відповідальності не притягувалась.
В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_8 зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не було наведено вагомих доводів щодо обґрунтованості повідомленої їй підозри та, на думку останньої, в її діях відсутній склад інкримінованого кримінального правопорушення, а наявні лише цивільно-правові відносини. Як вважає автор апеляції, жодних ризиків, наведених слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, не існує. Крім того, апелянт стверджує, що у період із січня 2013 року по 05 жовтня 2015 року вона з`являлась як до органу досудового розслідування, так і до Голосіївського районного суду міста Києва, з країни не виїжджала та місце проживання не змінювала. При цьому ОСОБА_8 вказує, що слідчим суддею при прийнятті рішення не було взято до уваги, що вона раніше не судима, перенесла мікроінсульт та гіпертонічний криз, внаслідок чого потребує постійного вживання ліків, має постійне місце проживання в місті Києві, працює в ПАТ "Давенто Україна" на посаді менеджера відділу оренди, має на утриманні сина, 1996 року народження, та батьків пенсіонерів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
08 грудня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
25 липня 2017 року старший слідчий СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 в місті Києві ОСОБА_6 , звернувся до Голосіївського районного суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому їй повідомлено про підозру.
Того ж числа ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
10 листопада 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 липня 2017 року ОСОБА_8 була затримана.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 гривень.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч ствердженням захисників і підозрюваної, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.
Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників та підозрюваної про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винною у вчиненому злочині, а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана, всупереч посилань сторони захисту, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому їй повідомлено про підозру.
Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним вище ризикам, а у даному кримінальному провадженні необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій, пов`язаних із проведенням досудового розслідування. Тому ствердження сторони захисту про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, є непереконливими.
В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційних скаргах.
З огляду на наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв обґрунтоване рішення про необхідність застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, визначив підозрюваній ОСОБА_8 в якості альтернативного запобіжного заходу розмір застави, який відповідає положенням п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. Саме такий розмір застави, зокрема, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 гривень, здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_8 .
Отже, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів, а тому доводи захисників та підозрюваної про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів вважає безпідставними.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_8 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 в місті Києві ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 год. 00 хв. 08 січня 2018 року, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 гривень, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4