Справа №718/2725/17
Провадження №1-кп/718/217/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018 рокуКіцманський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000158 від 03.10.2017 року, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Киселиці, Путильського району, Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середньо спеціальна, не одруженого, працюючого природоохоронником 5 розряду НПП Черемошський, не військовозобов`язаного, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
03.10.2017 року близько 18 год. 50 хв. в смт. Путила, Путильського району Чернівецькій області по вул. Українській, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-2121, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в напрямку з сторони смт. Путила в сторону с. Киселиці Путильського району, Чернівецької області, на автомобільній дорозі сполученням Чернівці Руська на 109+250 км. зі швидкістю 60 км. на год., не впорався з керуванням автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з підводою конем, припаркованої на обочині, а також погоничем ОСОБА_7 , 1984 року народження, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП.
Згідно висновку експерта № 1008-А від 23.11.2017 року встановлено, що під час руху автомобіля водій ОСОБА_4 , порушивши вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що в разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку експерта № 61 від 02.11.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала від відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалось переломом кісток основи та склепіння черепа з розчавленням речовини головного мозку.

В громадянина ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, що виникли незадовго до моменту настання смерті, від дії тупих твердих предметів, або ударів об такі, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, і дав суду добровільно показання аналогічні фабулі обвинувачення. При цьому зазначив, що дана подія сталася в день його народження 03 жовтня 2017 року , у зв`язку із чим він перебував в стані сп`яніння, однак на прохання товариша про допомогу його дружині, яка перебувала в лікарні, сів за кермо того дня. Він, керуючи автомобілем ВАЗ-2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в смт.Путила по вул. Українській, коли раптово кінь вискочив йому на дорогу і він відчув зіткнення, потерпілого погонича він не бачив, так як було темно пора добри. Одразу ж як вибрався із перекинутого автомобіля, підбіг до потерпілого, який лежав на обочині, кричав про допомогу. Одразу ж після події він звернувся до родичів померлого, допомагав організовувати похорон, частково відшкодував моральну шкоду, купив коня, допомагав по господарству потерпілій сім`ї та купував речі дітям померлого. Зобов`язується також підтримувати та матеріально допомагати трьом дітям померлого до досягнення ними повноліття. Шкодує, що його неуважність призвела до таких важких наслідків, готовий нести відповідальність за вчинене, але просить суд його суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мати та дружина померлого ОСОБА_7 просили суд суворо обвинуваченого не карати, претензій до нього вони не заявляють. Пояснили, що обвинувачений одразу ж звернувся до них з пропозиціями допомоги, з того часу надавав матеріальну допомогу, а тому ОСОБА_6 просить залишити заявлений нею цивільний позов без розгляду.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , як особи, яка керує транспортним засобом, у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно розяснень, даних в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Так, як вбачається із наданих в судовому засідання показань самого обвинуваченого та потерпілих, ОСОБА_4 одразу визнав свою провини, виявляв жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалась, вживав заходів для повного відшкодування заподіяної членам потерпілої сім`ї та близьким родичам матеріальної і моральної шкоди, та в судовому засіданні зобов`язувався так вчиняти і надалі.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд вважає, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння .
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, проте вчиненим з необережності; обставини наїзду на погонича підводи і характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину; особу винного, який раніше не судимий, не одружений, працює, на спеціальних обліках не перебуває, проте зареєстрований в Путильській ЦРЛ 03.10.2017 року з діагнозом «Гостра алкогольна інтоксикація», згідно наданої характеристики за місцем проживання та роботи, обставини, які б негативно характеризували ОСОБА_4 відсутні.
Виходячи з наведеного, беручи до уваги відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілим, враховуючи думку потерпілих матері та дружини померлого, які претензій до обвинуваченого не пред`являють, оскільки останній добровільно надає матеріальну допомогу, просять суворо не карати обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України строком на чотири роки.
Між тим, суд, приймаючи до уваги наведені обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Разом з тим, зважаючи на наявність обтяжуючої обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, перебування обвинуваченого на реєстрації в Путильській ЦРЛ з діагнозом «Гостра алкогольна інтоксикація» з 03.10.2017 року, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення Чернівецьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судових експертиз в кримінальному провадженні в загальному розмірі 1384 грн.18 коп.
На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід залишити без розгляду за клопотанням позивача.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 1384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) гривні 18 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває на зберіганні на штраф майданчику Путильського ВП, - повернути законному власнику ОСОБА_4 за належністю.

Речовий доказ: гужовий транспортний засіб, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1