Справа № 296/2127/18
УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВС ТАНОВИВ:

У провадженні військової прокуратури Житомирського гарнізону знаходяться матеріали досудового розслідування, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України.

Прокурор звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 та надати дозвіл на затримання останнього, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що 18 листопада 2014 року, близько 08:00 години, військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 67 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою ухилення від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, без дозволу командування та інших поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, та самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з метою ухилитися від проходження військової служби. Організовані командуванням військової частини пошукові заходи позитивного результату не дали. До цього часу військовослужбовець до військової частини не повернувся, обов`язки військової служби не виконує, проводить час на власний розсуд, місце його перебування не відоме.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав подане клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу по мобілізації 20.03.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 60 від 20.03.2014 року він зарахований до списків частини, призначений на посаду водія відділення підвозу та перевезень взводу управління командира батареї мінометної батареї 1 аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ). З того ж часу він поставлений на всі види забезпечення.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

19 грудня 2014 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000246 в порядку ст.ст. 111, 278 старшому солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 від 27.12.2014 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

В разі успішного розшуку ОСОБА_4 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, що стверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 18.12.2014 року; ОСОБА_7 від 24.04.2016 року, зважаючи на те, що ОСОБА_4 відсутній на військовій службі тривалий час і до військової частини з моменту не прибуття не повертався та наявність ризику, передбаченого п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Беручи до уваги викладене, дослідивши матеріали клопотання та враховуючи те, що підозрюваний, який переховується від органів досудового розслідування та суду підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від двох до п`яти років, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання в частині надання дозволу на його затримання.

Оскільки, затримання підозрюваного ОСОБА_4 та його привід до суду не здійснено станом на 14.03.2018, не надано доказів того, що він оголошений у міжнародний розшук, клопотання в частині обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176178, 188190 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

З метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надати співробітникам військової прокуратури Житомирського гарнізону дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії ухвали шість місяців з дня її винесення.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її постановлення безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області. Ухвала в частині дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1