АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2606/17 Номер провадження 11-кп/786/169/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. КременчукаПолтавськоїобластівід 25.07. 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, місцевий суд послався на те, що згідно медичного висновку лікарської комісії про медичний огляд ОСОБА_7 станом на 24.07.2017 року діагноз засудженого не підпадає під дію п.1.2 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріали про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`яУкраїни від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767.

Не погоджуючись з таким рішення суду засуджений ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання та звільнити від відбування покарання за хворобою.

Апеляцію обґрунтовує тим, що судом не було враховано того, що він має тяжкі невиліковні хвороби, зокрема ВІЛ/Снід 4 ст., гепатит С, рецедивуючий кандидоз порожнини рота, волосату лейкопатію язика та інші поточні спричинені вищевказаними захворюваннями хвороби. Також,посилається на тяжкий стан здоров`я , який постійно погіршується , відсутність у виправній колонії умов для лікування, відповідного харчування та наявність оточення засуджених з тяжкими хворобами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду ,засудженого в режимі відеоконференції, який підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити, думку захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора, який просив відмовити у задоволенні поданої апеляційної скарги, вважаючи ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК Українисудоверішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якомунаведеніналежні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає ,що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Київського районного суду міста Полтава від 21 листопада 2016 року, який було змінено ухвалою Апеляційного Полтавської області від 18 січня 2017 року, за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за частиною 2 статті 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі частини 1 статті 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі частини 5 статті 72 КК України ОСОБА_7 зараховано в термін відбування покарання строк попередньогоувязнення з 21 листопада 2016 року по 18 січня 2017 року із розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 21 листопада 2016 року, кінець строку покарання 24 березня 2020 року.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_7 , він з 10 лютого 2017 року відбуває покарання у Державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)», характеризується посередньо.

Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 перебуває під постійним медичним наглядом з діагнозом В23.8 ІV клінічнастадія; рецидивуючий кандидоз порожнини рота (ремісія); волосата лейкоплакіяязика; хронічний вірусний гепатит С, нестійкаремісія, що вбачається із Медичного висновку лікарської комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 від 24 липня 2017 року.

До установи виконання покарань прибув із вказаними захворюваннями.

Статтею 116 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що лікувально-профілактична і санітарно-протиепідемічна робота в місцях позбавлення волі організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Адміністрація колоній зобов`язана виконувати необхідні медичні вимоги, що забезпечують охорону здоров`я засуджених.

Згідно вказаного вище Медичного висновку лікарської комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 , станом на 24 липня 2017 року діагноз засудженого не підпадає під дію пункту 2.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоровя України №1348/5/527 від 15 серпня 2014 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за №990/25767.

Відповідно до положень ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненного злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КВК України клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що звільнення засудженого від відбування покарання внаслідок тяжкої хвороби є правом суду, а не обов`язком.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали місцевим судом, розглядаючи відповідне клопотання засудженого, було дотримано приписів спеціальних норм щодо детального вивчення усіх необхідних обставин, а саме: правильно враховано особу засудженого, тяжкість вчиненого ним злочину, характер захворювання, стан його здоров`я.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Доводи апеляції ОСОБА_7 щодо погіршення стану його здоров`я, відсутності у виправній колонії умов для лікування ,відповідного харчування тощо спростовуються наведеними висновками суду першої інстанції, з якими погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07. 2017 року стосовно ОСОБА_9 відповідає вимогам закону і підстав для її зміни чи скасування не вбачає, у зв`язку з чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2017 року стосовно нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3