Справа № 739/1866/17 Номер провадження 1-кп/739/11/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2018 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю; - прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого- ОСОБА_6 представника потерпілого-адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новгород-Сіверський кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 000087 від 25.02.2016 року по обвинуваченню: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностаївка Ленінського району Кримської респупліки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого сортувальником ДП «Новгород- Сіверське лісове господарство», раніше не судимого;
у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч. 1 ст.135 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
25 лютого 2016 року, близько 18:10 год., ОСОБА_9 керуючи належним йому технічно-справним автомобілем марки DAEWOO LANOS державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби по автодорозі вулиці Вокзальна у м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, біля будинку № 15-а, порушив вимоги п.п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), 12.2. (у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) та 19.3 (у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення) Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , який рухався краєм проїжджої частини в попутному напрямку, не прийняв своєчасних заходів до зменшення швидкості та безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на останнього передньою правою частиною автомобіля.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав комплекс тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної карніоскелетної травми: відкрита ЧМТ забій головного мозку важкого ступеню, травматичний вентикулярний крововилив в латеральні шлуночки з формуванням згустків в правому шлуночку, лікворо-гіпертензивний синдром, фаза клінічної помірної декомпенсації, забійні рани в ділянці скроні та потилиці, ЗХСТ шийного відділу хребта, розтягнення м`язово-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, котрий, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25 від 22.04.2016, в сукупності, за ознакою небезпеки для життя та здоров`я в момент спричинення, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Окрім цього, 25 лютого 2016 року, близько 18:10 год., ОСОБА_9 , керуючи належним йому автомобілем марки DAEWOO LANOS державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на авто дорозі вулиці Вокзальна у м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, біля будинку № 15-а, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , чим поставив потерпілого у небезпечний для життя стан. Одразу після цього, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 унаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження та залишився на місці події, не надав потерпілому першу медичну допомогу, не доставив останнього до лікувального закладу, хоча мав об`єктивну можливість це зробити, натомість продовжуючи керувати автомобілем, самовільно залишив місце події. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою вину у скоєному в повному обсязі, пояснивши в суді, що дійсно в цей день та час він, керуючи автомобілем, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , у зв`язку із поганими погодними умовами. Заподіяну ним шкоду він частково відшкодував потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд застосувати до нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що має на утриманні двоє малолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав. Цивільні позови прокурора визнав в повному обсязі. Цивільний позов потерпілого визнав частково, а саме всі матеріальні збитки в повному обсязі, цивільний позов просив зменшити, оскільки для нього зазначена сума є завеликою. Крім показань самого ОСОБА_9 винність його у скоєному підтверджується і іншими перевіреними судом доказами: - Показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 який повідомив, що він потрапив в ДТП та отримав тяжкі тілесні ушкодження; - Протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення по факту ДТП від 26.10.2017 року від потерпілого ОСОБА_10 ; - Даними протоколу огляду місця події від 25.02.2016 р. з схемою ДТП та фототаблицями, яким зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Вокзальна в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, розташування пошкодженої металевої тачки належної потерпілому, слідів крові; - Протоколом додаткового огляду місця події від 26.02.2016 року та фототаблицями, автодороги по вул.Вокзальна м. Новгород-Сіверський; - Протоколом огляду від 26.02.2016 року та фототаблицями речових доказів; - Даними протоколу огляду від 18.08.2016 року речових доказів, а саме вернього одягу потерпілого; - Даними протоколу огляду від 05.08.2016 року речових доказів, а саме пошкодженої металевої тачки; - Даними протоколу огляду від 27.02.2016 року автомобіля марки DAEWOO LANOS з фототаблицями, яким зафіксовано зовнішні механічні пошкодження транспортного засобу. - Даними протоколу огляду від 18.08.2016 року вітрового скла автомобіля марки DAEWOO LANOS з фототаблицями, яким зафіксовано зовнішні механічні пошкодження ; - Протоколом проведення слідчого експеримента від 22.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_11 , та схемою ДТП, який на місці показав та розповів про обставини ДТП, що мала місце 25.02.2016 року; - Протоколом проведення слідчого експеримента від 07.08.2017 року та ілюстрованою фототаблицею за участю ОСОБА_9 ; Відповідно до даних висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 164 від 06.05.2016 року та ілюстрованої фототаблиці, відповідно до якої, на момент огляду робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля DAEWOO LANOS державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,перебували в працездатному стані та виконували функції, що передбачені їх конструкцією. Під час досліджень ознак, які б свідчили про несправності вказаних систем, що мали місце до ДТП і впливали на керованість транспортного засобу не встановлено. Відповідно до даних висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 163 від 10.05.2016 року та ілюстрованої фототаблиці, відповідно до якої : - Механічні пошкодження на металевому візку та автомобілі, виникли в результаті їх контактної взаємодії, відбулось зіткнення передньої правої частини кузову автомобіля DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою габаритною частиною металевого візка, з взаємним перекриттям приблизно 27-28 см.; - Первинний контакт відбувся між лівою стороною металевої пластини візка яка приварена до осі коліс, ділянкою цієї пластини яка знаходиться на висоті приблизно 21-24 см від рівня опорної поверхні та на відстані приблизно 10 см від лівого габариту металевого візка та нижньою кромкою переднього бампера автомобіля DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 , на висоті від рівня опорної поверхні приблизно 21-22 см та на відстані приблизно 17-18 см від правого габариту кузову. Подальше контактування відбулось між частинами транспортних засобів і в послідовності яка перелічена в таблиці дослідницької частини (додаток 1 рисунки 1.18М .21); - Відповідно до даних висновку експерта №402 від 21.09.2017 року, згідно якого вбачається, що в умовах місця події викладених в постанові про призначення експертизи водій автомобіля DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 ; - Протоколом проведення слідчого експеримента від 22.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_9 та схемою ДТП, який на місці показав та розповів про обставини ДТП, що мала місце 25.02.2016 року; - Висновком експерта №25 від 25.04.16 року згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 внслідок ДТП отримав комплекс тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної карніоскелетної травми: відкрита ЧМТ забій головного мозку важкого ступеню, травматичний вентикулярний крововилив в латеральні шлуночки з формуванням згустків в правому шлуночку, лікворо-гіпертензивний синдром, фаза клінічної помірної декомпенсації, забійні рани в ділянці скроні та потилиці, ЗХСТ шийного відділу хребта, розтягнення м`язово-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, які в сукупності, за ознакою небезпеки для життя та здоров`я в момент спричинення, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю та його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження та ч.1 ст.135 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан. При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Обставин що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне розкриття злочину та часткове відшкодування матеріальної шкоди. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, враховуючи при цьому досвід, періодичність в керуванні транспортним засобом, вік та загальний стан обвинуваченого. Враховуючи характеризуючі дані ОСОБА_9 те, що він раніше не судимий, обставини вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного, наявність на утриманні малолітньої дитини, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні покарання з реальним позбавленням волі суд вважає, що обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням певних обов`язків, оскільки він як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку. Міра запобіжного заходу не обиралась. В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши від відбування покарання, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має малолітню дитину, батьківських прав відносно яких не позбавлений, вчинив тяжке кримінальне правопорушення з необережності, повністю визнає свою вину. Прокурор та потерпілий в судовому засіданні не заперечували проти звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України "Про амністію у 2016 році" -звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані що ОСОБА_9 позбавлений батьківських прав стосовно ОСОБА_12 відсутні. Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України). Відповідно до ч. ч 1, 2 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. 06 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону). Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_9 вчинив 25.02.2016 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_9 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання. Обвинуваченому ОСОБА_9 роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії. Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як встановлено судом, дії ОСОБА_9 є неправомірними, чим були порушені законні права та інтереси потерпілого, а тому вимоги потерпілого в цій частині є законними та обґрунтованими. Позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням уточненої позовної заяви обвинуваченим визнаються в повному обсязі. Обговорюючи питання про цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди потерпілого ОСОБА_6 суд вважає, що позов про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди 100 000 гривень є занадто завеликими про те, вони обґрунтовуються моральними стражданнями з приводу втрати майна працездатності та погіршення свого здоров`я суму та вважає суму моральної шкоди знизити до 40000 тисяч гривень, врахувавши і часткове відшкодування в розмірі більше 30000 тисяч гривень обвинуваченим ОСОБА_9 . Задовольняючи заявлені вимоги у вказаному розмірі суд, враховуючи майновий стан відповідача обвинуваченого ОСОБА_9 знаходження на його утриманні малолітньої дитини, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер негативних наслідків та вважає таке відшкодування на користь потерпілого буде реальним при виконанні, не призведе до збагачення потерпілого, а тільки об`єктивно в повній мірі компенсує завдану моральну шкоду, згладить, зменшить або взагалі усуне негативні наслідки від даної події. Цивільні позови прокурора задовольнити в повному обсязі. Судові витрати за проведення судових експертиз слід стягнути з ОСОБА_9 на користь держави. Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376 КПК України, суд

З А СУ Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2, ст. 135 ч.1 КК України і на підставі санкції даних статей призначити йому покарання: -за ст. 135 ч.1 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі. -за ст. 286 ч.2 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки; Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_9 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від основного та додаткового покарання, призначеного вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17.01.2018 року згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Витрати на провадження експертиз під час здійснення досудового розслідування у сумі 7312 (сім тисяч триста дванадцять) гривень 10 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 36383 (тридцять шість тисяч триста вісімдесят три) гривні та 40000 (сорок тисяч) гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_9 «ідн. НОМЕР_3 » на користь держави, в особі фінансового управління Новгород-Сіверської районної державної адміністрації, (р/р 0576 в ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, код 02006403) 1637 (одну тисячу шістсот тридцять сім) гривень 23 копійки на відшкодування витрат за лікування потерпілого від злочину. Стягнути з ОСОБА_9 «ідн. НОМЕР_3 » на користь держави, в особі фінансового управління Чернігівської обласної державної адміністрації, (р/р 0001 в ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) 5247 (п`ять тисяч двісті сорок сім) гривень 42 копійки на відшкодування витрат за лікування потерпілого від злочину. Речові докази по справі: - металеву тачку та дві спинки (бильця) від ліжка, що зберігаються в кімнаті речових доказів Новгород-Сіверського ВП - передати потерпілому ОСОБА_6 ; - автомобіль DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в розпорядженні власника ОСОБА_9 ; - пошкоджене вітрове скло від автомобіля DAEWOO LANOS - знищити, після набрання вироком законної сили. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1