Справа №766/205/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2018 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_4 ,

встановив:
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просив: надати дозвіл на привід підозрюваної ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Урожайне Радянського району АР Крим, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на час вчинення злочину - військовослужбовця Державної прикордонної служби України, яка перебувала в посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника 2 зміни групи технічних засобів охорони державного кордону (місце дислокації н.п. Судак) відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації н.п. Судак) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІ категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , сержанта, на цей час тимчасово безробітної, до військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України (м. Херсон, пров. Портовий, 1), для участі у слідчих та процесуальних діях.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України розслідується кримінальне провадження №0000177 від 19 жовтня 2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що сержант ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) проходила військову службу за контрактом у Державній прикордонній службі України в посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника 2 зміни групи технічних засобів охорони державного кордону (місце дислокації н.п. Судак) відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації н.п. Судак) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІ категорії (тип Б)

ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовцем військової служби за контрактом, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) згідно вимог ст. ст. 11, 16, 41, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, була зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, не допускати негідних вчинків самій та утримувати від них інших військовослужбовців.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) вчинила військовий злочин за наступних обставин.

Так, згідно наказів Адміністрації ДПС України №23 від 22.03.2014 року та №11т від 27.03.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_4 та Азово-Чорноморському регіональному управлінню було змінено місце дислокації в м. Сімферополі, з переведенням цих підрозділів до м. Херсона.

Накази про переведення вказаних підрозділив, з необхідністю прибуття військовослужбовців до м. Херсона в термін до 31 березня 2014 року встановленим порядком було доведено до ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 )

Проте, сержант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи службу в посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника 2 зміни групи технічних засобів охорони державного кордону (місце дислокації н.п. Судак) відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації н.п. Судак) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІ категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 31 березня 2014 року, з метою ухилитися від військової служби, вчинила дезертирство, а саме не з`явилась вчасно на службу у разі переведення до розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 з місцем дислокації за адресою: АДРЕСА_2 та була незаконно відсутня на службі до 23 квітня 2014 року включно.

У відповідності до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №2-вв від 23.04.2014 року, сержанта ОСОБА_4 , яка перебувала у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, звільнено із військової служби та виключено зі списків особового складу з 24.04.2014.

31 січня 2016 року у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України та того ж дня постановою прокурора у кримінальному провадженні підозрювану ОСОБА_4 оголошено у розшук.

25 жовтня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

27.12.2017 за допомогою телефону, підозрювану ОСОБА_4 було викликано до військової прокуратури Херсонського гарнізону на 28.12.2017 о 14.00 год., однак остання не з`явилась, мотивуючи свою відсутність підготовкою клопотань у кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, 29.12.2017 в адресу підозрюваної, поштовим зв`язком направлено письмову повістку про необхідність явки до військової прокуратури Херсонського гарнізону 03.01.2018 об 11.00 год., про що додатково повідомлено захисника, адвоката ОСОБА_7 .

На визначену у виклику дату підозрювана ОСОБА_4 не з`явилась, про причини неявки не повідомила, на телефонні дзвінки не відповідає, на зв`язок із захисником також не виходить, фактично ухиляючись від явки до органу досудового розслідування.

В судове засідання прокурор не з`явився, причини не явки суду не пояснив, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був у встановлений цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлений з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття до нього може бути застосований привід.
Згідно ч. 1 ст. 140 КПК України рішення про здійснення приводу приймається під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотання слідчого, прокурора або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.
Слідчим суддею встановлено, що подане клопотання не містить жодного доказу отримання ОСОБА_4 повістки про виклик до прокурора, у зв`язку із чим вважати, що вона була належним чином повідомлена про виклик до прокуратури та на виклик не з`явилася, не можна, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про її привід.
На підставі викладеного, керуючись ст. 225 КПК України, -
ухвалив:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_4 відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддяОСОБА_1