АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/341/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/65/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2018 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000597, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Степове Широківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не заперечуючи фактичних обставин кримінального провадження та правильність кваліфікації його дій, просить вирок змінити та застосувати належним чином положення ч.5 ст.72 КК України, що впливає на строк відбуття ним покарання. Вважає, що суд повинен був зарахувати йому в строк відбуття покарання період з 09 грудня 2014 року по день набрання вироком законної сили, тобто розгляду його скарги апеляційним судом, а не по 21 червня 2017 року, оскільки згідно ст.5 КК України, закон України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ має зворотну дію у часі, у зв`язку з тим, що поліпшує його становище.
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року ОСОБА_6 , визнано винуватим та призначене узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання: за ч.2 ст.185 КК України виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України, зараховано у строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 09 грудня 2014 року по 21 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За обставин викладених у вироку, ОСОБА_6 , повторно, 25 жовтня 2014 року приблизно о 21.30 годині, шляхом вільного доступу через не замкнену хвіртку, увійшов на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , демонтував з фасаду будинку та викрав майно, що належало Широківському РЕА ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» на загальну суму 138,93 грн., та з викраденим зник, спричинивши Широківському РЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» майнову шкоду на цю суму.
Повторно, 03 листопада 2014 року, приблизно о 13.00 годині ОСОБА_6 , знаходячись в каб.№5 Широківської районної центральної лікарні розташованої за адресою: вул. Казбек, 17а, смт. Широке, Дніпропетровської області, скориставшись тим, що в кабінеті нікого не було, викрав жіночу сумку вартістю 80 грн., гаманець вартістю 63 грн. з грошима в сумі 150 грн., що належали ОСОБА_10 , та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись цим майном на свій розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 293,00 грн.
Окрім того, повторно, 01 грудня 2014 року, приблизно о 10.40 годині ОСОБА_6 , знаходячись у будинку, що належить ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, з кімнати будинку викрав мобільний телефон «Самсунг ОТ -Е 1200І», вартістю 239,00 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн., з викраденим зник, спричинивши майнову шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 249,00 грн.
Окрім того, повторно, 03 грудня 2014 року, приблизно о 16.00 годині ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу через не замкнену хвіртку увійшов на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом пошкодження скла у віконній рамі проник в приміщення літньої кухні, де викрав 2 кг. м`яса, вартістю 44 грн., та дріль - перфоратор «Зіегп» вартістю 483,00 грн. та з викраденим зник, спричинивши майнову шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 527,00 грн.
Окрім того, повторно 05 грудня 2014 року, приблизно о 03.00 годині ОСОБА_6 , шляхом подолання огорожі проник на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження скла у віконній рамі проник в приміщення літньої кухні, де викрав майно, що належало ОСОБА_14 , на загальну суму 1213,00 грн. Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав майнову шкоду ОСОБА_14 на вказану суму.
Також, повторно 27 вересня 2014 року, приблизно о 02.00 годині ОСОБА_6 , підійшов до торгівельного кіоску «Островок», який орендувала ОСОБА_15 розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де, за допомогою металевого лому, який приніс з собою, розігнув прути на металевій решітці, якою обгороджені холодильні вітрини, та проник всередину, і зірвав навісні замки на трьох холодильних вітринах, викравши алкогольне пиво, що належало ОСОБА_15 , на загальну суму 1454,28 грн. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_15 на вказану суму.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник обвинуваченого, доводи апеляційної скарги підтримав та наполягав на їх задоволенні.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін, як законний та обґрунтований.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При проведенні апеляційного розгляду скарги обвинуваченого, колегія суддів виходить з такого.
Згідно з вимогами п.1 ч.4 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Відповідно до положень п.п.14,17 ст.7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження віднесено доступ до правосуддя і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.
Згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження. Крім того, має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Під доступом до правосуддя розуміється наявність у особи можливості безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що питання правильності застосування до ОСОБА_6 , вимог ч.5 ст.72 КК України впливає на остаточний строк покарання, який підлягає відбуттю обвинуваченим за вироком суду, колегія суддів вважає, що подана ним апеляційна скарга підлягає розгляду за загальною процедурою, визначеною ст.405 КПК України. Відмова у відкритті апеляційного провадження або його закриття на підставах, зазначених у ст.394 та ч.4 ст.399 КПК України, на думку колегії суддів, призведе до обмеження права обвинуваченого у доступі до правосуддя.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, належним чином перевіривши укладену угоду на відповідність вимогам ст.ст.469, 470, 472 КПК України, добровільність її укладення та можливість виконання її умов обвинуваченим, дійшов вірного висновку, про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, й можливість її затвердження вироком, з призначення узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому злочинів, із застосуванням положень ч.ч.1, 4 ст.70 КК України, що учасниками провадження не оспорюється.
Разом з цим, перевіряючи доводи скарги обвинуваченого щодо неправильного зарахування судом строку його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
Виходячи з приписів абз.1 ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, проводиться у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» ч.5 ст.72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування 21 червня 2017 року.
Згідно матеріалів цього кримінального провадження, в його межах будь-який запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
Разом з цим, з ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року слідує, щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження №0000679 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, за результатами розгляду якого 17 лютого 2015 року цим же судом ухвалено вирок щодо обвинуваченого, яким його визнано винним та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 , призначено остаточне покарання, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого задоволенню не підлягають, оскільки судом, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, з урахуванням змін, внесених Законом України №2046-VIII від 18 травня 2017 року, було прийнято вірне рішення про зарахування ОСОБА_6 в строк відбування покарання строку його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, саме за період з 09 грудня 2014 року по 21 червня 2017 року.
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, та підстав для зміни або скасування вироку не має.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Кримінального касаційного Суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3