Справа №201/696/18
Провадження № 1-кс/1733/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши за участю скаржника та прокурора ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 16.11.2017р., відомості про яке 28.04.2017р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485.
В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню №0000485 було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, є передчасною та підлягає скасуванню. Зокрема, скаржник посилається на те, що в рамках даного кримінального провадження його не було допитано як потерпілого, не проведено одночасних допитів скаржника та інших учасників ДТП, не проведено автотранспортну експертизу.

Скаржник у судовому засіданні подану ним скаргу підтримав та просив суд скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

08.02.2018р. прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, при цьому пояснив, що постанова слідчого є обґрунтованою, всі учасники кримінального провадження допитані, встановлено факт алкогольного сп`яніння. Крім того, скаржник пропустив строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, при цьому будучі обізнаним про винесене рішення. Також прокурор зазначив, що скаржник зловживає своїми процесуальними правами, здійснює тиск на слідство, намагається приховати вчинене ним правопорушення.

13.02.2018р. прокурор надав до суду заперечення на скаргу, в яких зазначив, що, на його думку, під час досудового розслідування слідчим здійснені всі можливі дії з метою встановлення істини, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволення скарги.

Вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження та скарги, суд приходить до наступного.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у провадженні слідчих першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження №0000485 від 28.04.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 256 КК України.

Кримінальне провадження розпочато прокуратурою Дніпропетровської області на підставі численних звернень ОСОБА_4 про кримінальні правопорушення вчинені, на його думку, працівниками правоохоронних органів Дніпропетровської області та суду стосовно нього.

За результатами проведення досудового розслідування слідчий в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_5 16.11.2017р. прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Процесуальним керівником у кримінальному проваджені відповідно до вимог ч. 5 ст. 284 КПК України перевірено постанову слідчого про закриття кримінального провадження та не скасовано.

На підставі ст. 284 КПК України досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, зокрема слідчим з`ясовані всі обставини, що мають значення для повного розслідування кримінального провадження. На виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим всебічно, повно досліджено обставини кримінального провадження та відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого є вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Отже, судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що слідчим були вжиті всі процесуальні дії для всебічного повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, тому оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами у справі доводи скаржника про безпідставність закриття провадження, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки посилання скаржника носять загальний, неконкретний характер, доказів того, що слідчим не досліджено фактичних обставин справи скаржником не надано, а судом не встановлено, доводи скаржника не дають підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства, а зводяться до переоцінки скаржником доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 9, 92 94, 110, 220, 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 5 днів з часу отримання повного тексту ухвали.
Резолютивна частина ухвали проголошена 13.02.2018 року після виходу суду з нарадчої кімнати. Повний текст ухвали виготовлено 15.02.2018р.
Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1