У Х В А Л А
Іменем України
05.10.2017 Справа №607/12336/17

провадження № 1-кс/607/7502/2017

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Хмельницький, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючій по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, адвокату (свідоцтво №455 від 25.07.2005 видане Рівненською обласною КДКА), громадянці України, українці, не судимій, на утриманні неповнолітня дитина,

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.286 та ч.2 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.2 ст.121 КК України, звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 та ч.2 ст.121 КК України, існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, зазначив, що підозрювана має посвідчення водія, навики керування транспортним засобом, працює адвокатом, та тому вказані обставини підтверджують ризики зазначені в клопотанні.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, вивчивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.

СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000250, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.2 ст.121 КК України.

03 жовтня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 та ч.2 ст.121КК України.

Відповідно до повідомлення, ОСОБА_5 , 18 вересня 2015 року, в період часу з 20 до 23 години (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), керуючи автомобілем «NISSAN-MURANO ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , рухалась ділянкою автодороги між с. Котюжини Збаразького району, та с. Манево Лановецького району Тернопільської області. Під час такого руху між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з іншої сторони, виник конфлікт в ході якого останні, використовуючи автомобіль «CHEVROLET-NIVA», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , переслідували та блокували її автомобіль «NISSAN-MURANO ЗНГ», шляхом здійснення його обгону та зупинки перед ним. Під час останнього блокування вказаного вище транспортного засобу, що відбулось неподалік с. Котюжини, після зупинки автомобіля «CHEVROLET-NIVA» попереду автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» ОСОБА_5 зупинилась. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийшли з салону свого автомобіля та підійшли до передньої частини автомобіля під керуванням ОСОБА_5 . Надалі, в ході конфлікту ОСОБА_8 , перебуваючи навпроти передньої правої частини автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» заліз на капот його моторного відсіку та почав завдавати ударів руками по передньому вітровому склі та капоті цього автомобіля. У зв`язку з вище вказаними діями ОСОБА_5 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 розпочала рух на автомобілі «NISSAN-MURANO ЗНГ» назад, в результаті чого ОСОБА_8 зіскочив з капоту та надалі стояв навпроти передньої правої частини вказаного автомобіля, на незначній відстані від нього. Надалі ОСОБА_5 , проїхавши незначну віддаль назад зупинила автомобіль «NISSAN-MURANO ЗНГ» та після зупинки розпочала рух автомобіля вперед, при цьому змінила напрямок свого руху ліворуч з метою об`їзду автомобіля «CHEVROLET-NIVA». Перед початком цього руху ОСОБА_5 не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а під час руху не була достатньо уважна, належно не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, чим порушила вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д), 10.1 Правил дорожнього руху України, які зобов`язували її не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Виконуючи маневр об`їзду автомобіля «CHEVROLET-NIVA» водій ОСОБА_5 в порушення вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» і виконання його вимог), 12.3 ПДР України не здійснила безпечний об`їзд перешкоди, а саме ОСОБА_8 , який стояв навпроти передньої правої частини автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ», на час його руху вперед, хоча мала об`єктивну можливість бачити ОСОБА_8 перед керованим автомобілем. Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 не забезпечила безпеку дорожнього руху та під час руху допустила наїзд передньою правою частиною автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» на ОСОБА_8 , який внаслідок цього наїзду отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки та садна і розлитого синця на правій гомілці, які належать до середньої тяжкості. В результаті описаного наїзду автомобілем «NISSAN-MURANO ЗНГ», під керуванням водія ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_8 , не з власної волі, потрапив на капот вказаного транспортного засобу та надалі перебував на ньому схопившись обома руками за виступаючі краї капоту моторного відсіку. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» і виконання його вимог), 2.3. (б, д), 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_5 , як особа, яка керувала транспортним засобом, підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Надалі, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 18 вересня 2015 року в період часу з 20 до 23 години (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), після вчинення наїзду автомобілем «NISSAN-MURANO ЗНГ» на потерпілого ОСОБА_8 , в час коли останній перебував на капоті вказаного транспортного засобу (утримуючись обома руками за виступаючі краї капоту моторного відсіку), продовжила рух цим автомобілем ділянкою автодороги неподалік с. Котюжини Збаразького району Тернопільської області, а саме в напрямку від с. Котюжини до с. Манево Лановецького району Тернопільської області, збільшуючи його швидкість, хоча об`єктивно бачила та, відповідно, розуміла, що на капоті її автомобіля знаходиться потерпілий ОСОБА_8 . Таким чином ОСОБА_5 усвідомлювала, що своїми умисним протиправними діями створює пряму загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_8 . Однак, ігноруючи це, не зупинила керований автомобіль, а продовжила його рух та провезла ОСОБА_8 на капоті по автодорозі близько 700 метрів. Рухаючись ділянкою автодороги з заокругленням ліворуч та наближаючись до мосту через канал річки Горинь, ОСОБА_5 , маючи на меті скинути ОСОБА_8 з капоту свого автомобіля та спричинити останньому умисних тілесних ушкоджень, застосувала гальмування та різко змінила траєкторію руху автомобіля ліворуч. Внаслідок описаних вище дій ОСОБА_5 позбавила потерпілого ОСОБА_8 можливості втриматись на капоті автомобіля та безпечно його залишити, що призвело під час руху автомобіля «NISSAN-MURANO ЗНГ» до падіння потерпілого на проїзну частину дороги неподалік розташування вказаного мосту. У результаті цього падіння ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження відкриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонки головного мозку, в його речовину і в м`які тканини голови; крововиливів у корені легень та в зв`язки печінки згруповані у смуги внутрішньо-шкірні крововиливи на лівому плечі, садно лівого ліктя, садно лівої гомілки. 24 вересня 2015 року, о 02 год. 22 хв., настала смерть потерпілого ОСОБА_8 під час перебування останнього на стаціонарному лікуванні в КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня». Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонки головного мозку, в його речовину і в м`які тканини голови; крововиливів у корені легень та в зв`язки печінки; згрупованих у смуги внутрішньо-шкірних крововиливів на лівому плечі, садна лівого ліктя, садна лівої гомілки, що характерні для транспортної травми. Між умисним протиправними діями ОСОБА_5 , які вона вчинила 18 вересня 2015 року за вказаних вище обставин, та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень з подальшим настанням смерті ОСОБА_8 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Тому, ОСОБА_5 у зв`язку з вчиненням нею вказаних вище умисних, протиправних дій підозрюється в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, є достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінального правопорушення, що підтверджується наданими слідчому судді та дослідженими в судовому засіданні доказами: огляди місця події від 18 та 19 вересня 2015 року в ході яких зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення та вилучено сліди злочину; огляди транспортних засобів в ході яких автомобілі вилучені та поміщені на зберігання на території Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції ГУНП в Тернопільській області; показами потерпілого ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_9 ; висновком експерта №708 від 23 жовтня 2015 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала віл відкритої черепно-мозкової травми перелому кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонки головного мозку та в його речовину, що в перерізі травматичного процесу призвело до набряку-набубнявіння речовини головного мозку з вклиненням його стовбурових структур у великий потиличний отвір.

Доводи захисника про недоведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення суд відкидає, оскільки на даному етапі слідчий суддя зобов`язаний врахувати достатність даних, які дають підстави вважати, що підозрюваний вчинив злочин, що і встановлено слідчим суддею. Доведеність вини та оцінка доказів на предмет їх належності та допустимості буде надаватися судом при розгляді кримінального провадження по суті та не є предметом дослідження слідчого судді.

Враховуючи характер інкримінованих кримінальних правопорушень один із яких є тяжким умисним злочином, внаслідок вчинення якого настала смерть людини, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винною позбавленням волі на значний строк від семи до десяти років, наявні відомості про ігнорування викликів слідчого, свідками в кримінальному провадженні є знайомі ОСОБА_5 , вона проживає не за місцем реєстрації, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, зазначені прокурором в клопотанні, про те, що підозрювана зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів.

При вирішенні питання про застосування запобіжно заходу щодо підозрюваного, слідчий суддя враховує сукупність всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: особу підозрюваної, її вік, соціальні зв`язки розлучена, сама виховує неповнолітню дитину, працює адвокатом, вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та з метою їх запобігання, а тому вважаю, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, який на думку слідчого судді, із застосування обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним, а більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме мети його застосування.
Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено необхідність цілодобового домашнього арешту, враховуючи те, що підозрювана проживає з неповнолітнім сином, що поставить її та неповнолітнього сина в скрутне становище а також те, що з моменту інкримінованих підозрюваній подій пройшло більше двох років.
Також слідчий суддя приходить до переконання, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 03 грудня 2017 року шляхом заборони залишати їй житло за адресою: АДРЕСА_2 у період доби із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 у період доби із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця своєї реєстрації чи проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками (зокрема ОСОБА_10 , а також жителями с. Котюжини Збаразького району Тернопільської області) чи експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні, як особисто так через інших осіб; здати на зберігання до уповноваженого органу Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( у разі наявності).

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та процесуального прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1