Справа № 359/4419/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/995/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 31.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
31 серпня 2017 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2017, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку, 3 квітня 2017 року ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вживаючи алкогольні напої із потерпілим ОСОБА_9 , який заснув на ліжку, в приміщенні зали вищезазначеної квартири помітив на столі мобільний телефон Philips S 337 Black+Red, разом з чохлом-книжкою з віконцем «Universal». Вказане майно, яке належить ОСОБА_9 обвинувачений викрав та розпорядився ним на власний розсуд. Вартість викраденого майна згідно висновку товарознавчої експертизи від 30.04.2017 станом на 03.04.2017 складає 2274 гривні.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання щодо покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України, ухвалити новий вирок за яким засудити ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними у справі доказами і не оспорюються в апеляційній скарзі.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, та за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та застосуванням до нього положень ст. 75 КК України.

Проте, заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.76 КК України при покладенні на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених вказаною нормою кримінального закону, при звільненні його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Аналіз положень ч.1 ст.76 КК України свідчить про імперативний характер зазначеної норми кримінального закону, що означає його обов`язкове застосування у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався не в повній мірі та при звільненні ОСОБА_8 від відбування призначеного вироком суду покарання на підставі ст.75 КК України поклав на обвинувачену лише один обов`язок з двох, визначених ч.1 ст.76 КК України як обов`язкових, що призвело до прийняття рішення, яке в цій частині не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. На думку колегії суддів, допущене порушення свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та є підставою для ревізії вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2017 року. В той же час, виправити помилку суду 1-ї інстанції шляхом винесення вироку не представляється можливим, оскільки перелік підстав для винесення нового вироку чітко визначений в ст. 420 КПК України і є вичерпним. Винести вирок з інших підстав, не передбачених в ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції не має законних підстав, не наведені вони і в апеляційній скарзі прокурора.

На переконання колегії суддів, покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язку, передбаченого п.1 ч.1 ст.76 КК України у виді необхідності періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не погіршує його становища, так як не тягне за собою необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, збільшення обсягу обвинувачення чи необхідності застосування більш суворого покарання, а також не свідчить про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання відповідно до ст.75 КК України, що на думку колегії суддів дає підстави для виправлення помилки шляхом винесення ухвали відповідно до п. 4 ч.1 ст.409 КПК України.

Покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, які визначені вказаною нормою кримінального закону як обов`язкові, лише сприяє реалізації уповноваженим органом з питань пробації своїх повноважень щодо нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, дисциплінує засудженого і має кінцевою метою виправлення засудженого без направлення в місця позбавлення волі, що відповідає як інтересам засудженого так і інтересам суспільства.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та необхідність змінити вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2017 року, який ухвалений відносно ОСОБА_8 змінити в частині покладених обов`язків.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4