Провадження № 11-кп/792/231/18
Категорія: на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2018 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому та в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Райківецька виправна колонія №78» кримінальне провадження за апеляційною скаргоюзасудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2017 року,
у с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14 вересня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

У жовтні 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він відбув більше двох третин покарання, за час відбування покарання сумлінно ставився до праці, не допустив жодних порушень режиму утримання.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 відмовлено, бо ним у суді не доведено своє виправлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив ухвалу суду скасувати як незаконну, прийняту з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону та постановити нову, якою застосувати до нього ст.81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Посилався на невідповідність фактичним обставинам провадження висновку суду про те, що він не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення.

Стверджував, що він за час відбування покарання режиму не порушував, працював на швейному виробництві з березня по травень 2017 року, однак адміністрація колонії не надала правдивих документів щодо його працевлаштування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду заміни покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Цей висновок повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване за певних умов.
Як убачається з особової справи, вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14 вересня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Під час відбування покарання у Райківецькій виправній колонії № 78 ОСОБА_7 заохочень і стягнень не мав, характеризується посередньо, працевлаштований не був.
Згідно характеристик, затверджених адміністрацією виправної колонії, ОСОБА_7 не працевлаштований, залучається до робіт із благоустрою установи, до праці ставиться безініціативно. За характером неконфліктний. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, соціально-корисної активності в організація самодіяльних організацій не бере. Відсутні дані про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Будь-які докази щодо працевлаштування ОСОБА_7 в матеріалах особової справи відсутні.
Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а тому підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення не убачається.

Отже, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2017 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2