Дата документу 12.10.2017 Справа № 554/7986/17
Провадження №1-кс/554/7031/2017
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2017 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0001030 від 30.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на майно, а саме на кросівки ОСОБА_4 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001030 від 30.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що 29.09.2017 року до Полтавського РВП від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що 29.09.2017 маловідома особа шляхом розбиття вікна проникла до магазину в кооперативі «Дзержинець» в с. Їжаківка Полтавського району, звідки викрала ТМЦ, завдавши своїми діями матеріального збитку.

Слідчий зазначає, що 29.09.2017 року під час проведення огляду місця події за вказаною адресою було виявлено та вилучено слід взуття.

10.10.2017 року в ході огляду у ОСОБА_4 було вилучено кросівки з метою подальшого направлення їх до Полтавського НДЕКЦ МВС України для проведення трасологічної експертизи.

Вилучені речі є тимчасово вилученим майном, на яке потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що зазначені речі є предметами, які мають сліди кримінального правопорушення, речовими доказами по даному кримінальному провадженню, та є тимчасово вилученим майном, слідчий вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно та просить задовольнити клопотання.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Власник майна, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся, про що слідчим надані відповідні пояснення та долучено відповідне підтвердження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути клопотання за вказаної явки учасників судового провадження.

Заслухавши пояснення слідчого, розглянувши клопотання про арешт майна, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, в клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на кросівки ОСОБА_4 , які були вилучені 10.10.2017 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 та зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0001030.

За змістом клопотання 29.09.2017 року до Полтавського РВП від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що 29.09.2017 маловідома особа шляхом розбиття вікна проникла до магазину в кооперативі «Дзержинець» в с. Їжаківка Полтавського району, звідки викрала ТМЦ, завдавши своїми діями матеріального збитку.

30.09.2017 року за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0001030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно копії протоколу огляду від 29.09.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: кооператив «Дзержинець», с.Їжаківка, Полтавського району було виявлено та вилучено зліпок сліду взуття.

До клопотання слідчим долучено копію протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 03.10.2017 року, яка пояснила про обставини подій, що мали місце 29.09.2017 року щодо крадіжки майна.

Як вбачається із пояснень опитаного ОСОБА_4 від 04.10.2017 року, останній пояснив, що вказану крадіжку вчинив він. Під час її вчинення був взутий у кросівки.

Відповідно до копії протоколу від 10.10.2017 року в ході огляду у ОСОБА_4 було вилучено кросівки чорного з білим кольорів, які мають ознаки використання з написом «КМВ».

Постановою слідчого від 10.10.2017 року кросівки, вилучені у ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001030.

З матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що вказані речі мають ознаки речових доказів, а метою арешту зазначеного майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, проведення експертизи, а також виключення можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно, є предметами, які зберегли на собі сліди злочину, можуть бути доказами кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку про доцільність накладення арешту на вищезазначене майно, а саме кросівки, що належать ОСОБА_4 для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення, а також проведення судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на кросівки ОСОБА_4 , які були вилучені у останнього 10.10.2017 року, та зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0001030 від 30.09.2017 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1