Провадження № 1-кп/761/1181/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження № 0001356 від 03 лютого 2017 року

по обвинуваченню ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розсішки Христинівського району Черкаської обл., громадянин України, проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.286 КК України,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Острог Ровенської області, громадянин України, проживає: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Шевченківського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 не заперечували щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник вважають, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, підлягає поверненню, оскільки в ньому містяться викладення фактів, по яким не прийняті процесуальні рішення щодо учасників ДТП, що не пов*язані з кримінальним правопорушенням, мають ознаки адміністративного правопорушення щодо події зіткнення автомобілів « Volkswagen Polo», «Hyundai Tucson», «Kia Cerato», «Toyota Camry».

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, матеріали судового провадження, які наявні в розпорядженні суду, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.2, 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також анкетні відомості кожного обвинуваченого, в тому числі місце проживання.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кожен окремо обвинувачуються у вчиненні дій, які утворюють склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, який передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Проте в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини та формулювання обвинувачення стосовно кожного з обвинувачених щодо конкретних обставин, які утворюють склад вказаного злочину, зокрема щодо тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинені потерпілій ОСОБА_7 внаслідок дій кожного з обвинувачених. Натомість в обвинувальному акті зазначено формально про завдання тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій, без зазначення, в чому саме такі тілесні ушкодження полягають, з яких ушкоджень складаються. Таким чином, обставини, які утворюють об*єктивну сторону злочину, за ознаками якого кваліфіковані дії обвинувачених, - не викладені в обвинувальному акті, в цій частині відсутнє формулювання обвинувачення.

Крім того, в обвинувальному акті викладені обставини фактів зіткнення автомобілів «Volkswagen Polo», «Hyundai Tucson», «Kia Cerato», «Toyota Camry», правова кваліфікація щодо яких з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність відсутня в обвинувальному акті. Одночасно зі змісту викладених зазначених обставин не убачається, що вони охоплюються Законом про кримінальну відповідальність як суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб*єктом злочину, за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність.

Такі обставини в своїй сукупності не дають повне та чітке уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , що у свою чергу не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Одночасно слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов*язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Такі недоліки обвинувального акту позбавляють суд можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися з вирішенням питань, передбачених ч.3 ст. 290 КПК України, щодо прийняття передбачених судових рішень, позбавляє суд можливості визначити межі обвинувачення та судового розгляду стосовного кожного з обвинувачених та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Такі фактичні обставини є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак вимоги ст.ст.91,291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті.

Статтею 338 КПК України передбачене право прокурора змінити обвинувачення в суді, проте зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді, оскільки статтею 338 КПК України не передбачене усунення недоліків обвинувального акту в суді.

Крім того, до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік» про відшкодування завданої шкоди, визнання юридичної особи потерпілим.
Проте вказана заява не підлягає задоволенню, а цивільний позов не може бути прийнятий до розгляду у даному кримінальному провадженні, позовну заяву необхідно повернути виходячи з таких підстав.
У відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди.
У відповідності до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Як убачається зі змісту обвинувального акту, обвинуваченим висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Тобто суспільно небезпечні наслідки за вчинення даного кримінального правопорушення полягають у заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинило інші наслідки, легке тілесне ушкодження потерпілому або майнову шкоду (пошкодження транспортного засобу, вантажу, дорожніх споруд чи іншого майна) є адміністративним правопорушенням.
Як убачається з позовних вимог, позивач просить розглянути позовну заяву в межах даного кримінального провадження, у зв`язку із заподіянням майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля.
Отже, враховуючи, що у кримінальному провадженні можуть бути розглянуті цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяні безпосередньо вчиненим кримінальним правопорушенням, а шкода, про яку йдеться у цивільному позові в зазначеній частині такою не є, тому слід відмовити у визнанні ТОВ «Нік» потерпілим та цивільним позивачем, повернути в цій цивільний позов, роз`яснивши право звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.55, 128, 314, 371-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001356 від 03 лютого 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.286 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.286 КК України, - повернути прокурору.

Відмовити у визнанні Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік» потерпілим, цивільний позов повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1