Справа № 742/1329/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/962/2017
Категорія - ст. 121 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 01 березня 2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 липня 2017 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_6 ,що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігів, українця з середньою освітою, гр. України, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 липня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 121 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі

Зараховано засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання період його затримання і тримання під вартою з 1 березня 2017 року по 20 червня 2017 року (із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України) а в подальшому з 21 червня 2017 року зараховувати засудженому попереднє ув`язнення у строк покарання день за день відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, враховуючи внесені до зазначеної статті зміни.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, приблизно 22 лютого 2017 року та на протязі наступних днів, точної дати в ході судового слідства не встановленою також 28 лютого 2017 року близько 17 години, за спільним місцем проживання у приміщенні житлового будинку за АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 і ОСОБА_9 виникали сварки.

У ході вказаних сварок ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілої, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс останній численні удари руками, ногами та удари дерев`яною палицею в область життєво важливого органу - голови потерпілої, заподіяв таким чином потерпілій тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 померла на місці подій в ніч з 28 лютого по 01 березня 2017 року. Смерть ОСОБА_9 наступила від набряку-набухання головного мозку внаслідок закритої черепно- мозкової травми з крововиливимами під тверду та м`які мозкові оболонки.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок стосовно нього скасувати та ухвалити новий, яким перекваліфікувати його дії на ст. 119 КК України та застосувати ч. 5 ст. 72 КК України.

Вказує, що вирок районного суду є незаконний, необґрунтований, вина його не доведена, а доводи суду не відповідають фактичним обставинам справи. Наявні матеріали справи не в повній мірі досліджені та не оцінені в повній мірі. Вказав, що його дії не правильно кваліфіковані, та визнає свою вину за ч. 1 ст. 119 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, його захисника ОСОБА_8 , який також підтримав позицію свого підзахисного, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується доказами зібраними у кримінальному провадженні.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами по справі.

Сам обвинувачений ОСОБА_6 , як в суді першої інстанції та апеляційної, не заперечував, що завдавав удари потерпілій ОСОБА_9 .

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , які вона давала в суді першої інстанції, що 1 березня 2017 року сільському голові зателефонував депутат і повідомив про вбивство в будинку за АДРЕСА_1 в якому проживав обвинувачений ОСОБА_6 і його співмешканка ОСОБА_11 .. Особою, яка була вбита виявилась ОСОБА_9 , яку ніхто в селі не знав і не бачив. Оскільки в ОСОБА_9 не було ніяких родичів то її, як представника ради було визнано потерпілою по даній справі.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , які вода давала в районному суді, що обвинувачений ОСОБА_6 є її співмешканцем з яким вона проживала в житловому будинку за АДРЕСА_1 , куди вони переїхали проживати з м. Чернігів, продавши вимушено квартиру обвинуваченого в якого були наявні великі борги. Переїжджаючи на постійне місце проживання в с. Нова Гребля, вони забрали з собою для проживання матір товариша ОСОБА_6 , за ініціативою обвинуваченого, якою була потерпіла ОСОБА_12 , яка стала проживати разом з ними в одному будинку за АДРЕСА_1 . В ніч з 28 лютого на ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 померла в їх будинку.

Слідчим експериментом, під час проведення якого ОСОБА_11 , в присутності понятих, у подробицях розповіла про обставини нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 удари кулаком руки і палицею, що підтверджується протоколом та фіксацією даної слідчої дії технічними засобами, яка була досліджена в судовому засіданні,яка є належним і допустимим доказом.

Протоколом огляду місця подій від 1 березня 2017 року старшим слідчим за участю понятих, судово-медичного експерта, спеціалістів та власника в будинку за АДРЕСА_1 , було виявлено труп ОСОБА_9 з наявними тілесними ушкодженнями та плямами бурого кольору на стіні біля місця розташування трупа, змиви яких були вилучені,про що свідчить протокол та фототаблиці до нього.

Висновком експерта № 53 від 1 березня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мали місце тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.

Із цього ж висновку експерта вбачається, що тілесні ушкодження наявні у потерпілої могли утворитися за 5-7 діб до настання смерті. Тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки,садна тім`яної ділянки, саден лобної ділянки, садна ділянки лівої набрівної дуги, забійної рани з синцем навколо спинки носа, синця підборіддя, субдурального крововиливу, субарахноїдальних крововиливів обох потиличних доль та лівої скроневої долі з переходом на тім`яну долю,виникли на протязі 1-єї доби до настання смерті. Тілесні ушкодження у виді синців в правій підколінній ямці, в верхній третині задньої поверхні правої гомілки могли виникнути за 7-10 діб до настання смерті. Причиною смерті явився набряк-набухання головного мозку внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під тверду та м`які мозкові оболонки. Всі тілесні ушкодження, окрім забійної рани потиличної ділянки голови, виникли від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими могли бути, як руки і ноги сторонньої особи (осіб) так і торцева частина дерев`яної палиці (поліна), а забійна рана потиличної ділянки голови виникла від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, по краях рани виявлено залізо. На тілі ОСОБА_9 виявлені ознаки не менше 24-х травматичних дій, з яких в ділянку голови не менше 8-ми. Між тілесними ушкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми та смертю існує причинно - наслідковий зв`язок. Після отримання тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми ОСОБА_9 могла залишатися живою деякий проміжок часу, який вимірюється від декількох хвилин до декількох годин. Смерть ОСОБА_9 могла настати орієнтовно за 8-12 годин до початку судово-медичної експертизи (01.03.2017 р. 11 год. 30 хв.).

Показаннями експерта ОСОБА_13 , в районному суді, який підтвердив дані відображені в зазначеному висновку експерта і показав, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_9 не могли утворитися від нанесення вдарів долонею стороннього чоловіка і при падінні. Механізмом заподіяння черепно-мозкової травми потерпілій є тупий предмет з обмеженою поверхнею. Це може бути металевий предмет, вдар кулаком руки або ноги з наступним падінням об металевий предмет при падінні. Не може бути механізмом заподіяння тілесних ушкоджень в області голови падіння на ребро металевого кутника,оскільки можливий удар об тупий предмет а ребро металевого кутника не є тупим предметом. Всі тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_9 по мірі їх заподіяння накладалися одне на інше і в комплексі призвели до смерті потерпілої. Виділити одне тілесне ушкодження, в тому числі закриту черепно-мозкову травму, яке потягло смерть неможливо, оскільки все оцінюється в комплексі. Прогноз для життя, після нанесення тілесних ушкоджень, є благоприємний у випадку надання своєчасної медичної допомоги.

Висновком експерта № 101 від 2 березня 2017 року, відповідно якого вбачається, що у ОСОБА_6 , 1983 року народження мали місце легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я у вигляді садна в ділянці ІІІ -го п`ястно-фалангового суглобу лівої кисті,садна по задній поверхні правого плеча в верхній третині, синця на задній поверхні правого плеча у верхній третині, які виникли від дії тупих предметів.

Із цього ж висновку експерта вбачається, що тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці ІІ-го п`ясно-фалангового суглобу лівої кисті могли утворитися за 1-3 доби до моменту проведення судово-медичної експертизи а тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні правого плеча в верхній третині, синця по задній поверхні правого плеча у верхній третині могли утворитись за 5-7 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи.

Із цього висновку експерта вбачається, що садно в ділянці ІІІ-го п`ястно-фалангового суглобу лівої кисті могли утворитися в тому числі від удару об тіло сторонньої особи а тілесні ушкодження у вигляді садна по задній поверхні правого плеча у верхній третині, синця по задній поверхні правого плеча в верхній третині виникли від дії тупих предметів, за механізмом удару та тертя, з обмеженою поверхнею,якими могли бути в тому числі, як руки так і ноги сторонньої особи.

Висновком експерта № 136 від 16 березня 2017 року, відповідно до якого вбачається, що в слідах на спортивних штанах вилучених у підозрюваного ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 1 березня 2017 року знайдено кров людини походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_9 ..

Висновком експерта № 37-ц від 20 квітня 2017 року, згідно якого, при дослідженні піднігтьового вмісту з рук трупу ОСОБА_9 виявлена кров людини походження якої від підозрюваного ОСОБА_6 не виключається.

Давши оцінку зазначеним вище доказам, місцевий суд обґрунтовано визнав показання свідка ОСОБА_11 , які вона давала під час проведення слідчого експерименту достовірними. При цьому суд правильно зазначив, що доводи обвинуваченого умислу завдавати тяжкі тілесні ушкодження потерпілій не є переконливими, суперечать зібраним доказам і спростовуються даними наведеними у вироку суду.

Необґрунтованим є й наведене у скаргах твердження про неповноту судового слідства та необхідності проведення судового слідства у суді апеляційної інстанції. Як видно з журналу судових засідань були досліджені усі обставини, що могли мати значення для справи.

Перевіркою матеріалів провадження не виявлено даних які б могли свідчити про штучне, як зазначено у скарзі, створення слідчими органами доказів винності обвинуваченого у вчиненні злочину або про можливу фальсифікацію доказів у справі.

Не встановлено й інших порушень вимог КПК, які згідно із законом тягнуть скасування вироку.

Не проведення у даній справи комісійної судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_9 обумовлено відсутністю похідних даних для її проведення, а існуючі протиріччя у висновку експерта були усунуті під час судового розгляду шляхом допиту експерта Ткаченка в суді.

Так, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , яке спричинило смерть потерпілої, судом першої інстанції вірно кваліфіковані як держава зрада за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував що він вперше притягується до кримінальної відповідальності та посередньо характеризується за місцем проживання і має хворобливий стан здоров`я, обставину яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Так, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції враховані всі обставини при призначенні покарання, на які посилається обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі та вважає його достатнім і необхідним для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Також не підлягають задоволенню вимоги обвинуваченого, щодо зарахування у строк відбування покарання часу перебування його під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання до постановлення рішення апеляційним судом, оскілки до ст. 72 ч. 2 КК України були внесені зміни і дана норма застосуванню вже не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 липня 2017 року, щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців, а засудженому, який перебуває під вартою на протязі такого ж строку з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4