Провадження № 1-кп/200/171/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження №1-кп/200/171/17 (кримінальне провадження №0000418) за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 199, ч.3 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні з врахуванням не можливості призначити наступне судове засідання в межах строків тримання обвинуваченого під вартою, прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

В обгрунтування даного клопотання прокурор послався на ту обставину, що існує ризик, що в разі не продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, останній може продовжити переховуватися від суду. Обгрунтовуючи даний ризик, прокурор послався на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 тривалий час, майже півтора роки переховувався від суду. Також прокурор пояснив, що існують ризики того, що опинившись на волі обвинувачений ОСОБА_5 може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора в частині продовження строків тримання під вартою обвинуваченого. Вважав, що продовжувати міру запобіжного заходу його підзахисному недоцільно, оскільки прокурор не навів доказів, що існують ризики того, що обвинувачений опинившись на волі, розпочне переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора. Заявив, що він ніяких злочинів не вчиняв. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Вислухавши сторони судового провадження, вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд виходть з наступного.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до суду 31.07.2015 року.

З того часу обвинувачений ОСОБА_5 переховувався від суду майже півтора роки, на виклики суду не з`являвся, з місця постійного проживання виїхав, не повідомивши про це суд.

Судом двічі ухвалювалося рішення про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_5 до суду.

Згідно рапорту інспектора Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , виходом за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , йому двері будинку ніхто не відчинив, встановити місце знаходження ОСОБА_5 не вдалося.

Обвинуваченому надсилалися судові повістки за місцем проживання, секретар судового засідання ОСОБА_7 двічі намагалася викликати обвинуваченого ОСОБА_5 до суду телефонограмами за номером телефону, зазначеному в обвинувальному акті. На дзвінки суду абонент не відповів.

Аналогічно не вдалося встановити місце знаходження та викликати обвинуваченого ОСОБА_5 до суду і секретарю судового засідання ОСОБА_8 під час знаходження даного судового провадження на розгляді під головуванням судді ОСОБА_9 ..

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 тривалий час переховувався від суду, в результаті чого його було оголошено в розшук та обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199 та ч.3 ст. 204 КК України за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

Прокурором доведено, а судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі переховувався від суду.

Більш того, згідно пояснень прокурора даних під час минулих судових засідань, під час знаходження суду в нарадчій кімнаті 27.07.2017 року, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в залі суду, в присутності свідків висловлював погрози фізичної розправи на адресу прокурора та суду. За даним фактом прокурор звернуся із заявою про внесення відомостей до ЄРДР до Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області.

З врахуванням викладених обставин, на думку суду, існують ризики, що в разі не продовження ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або зміни такої міри запобіжного заходу на більш м`яку, обвинувачений ОСОБА_5 , опинившись на волі може продовжити переховуватися від суду, розпочне впливати на свідків та буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Саме в зв`язку із наявністю даних обґрунтованих ризиків, суд вважає клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 140-143, 177, 183, 331, 350 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Дніпровській установі виконання покарань №4 строком на два місяці до 03.02.2018 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1