Справа № 346/5883/17
Провадження № 1-кс/346/1329/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого СВ Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кримінальне провадження № 0001500 від 22.12.2017 року.

Клопотання надійшло до суду 24.12.2017 р.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду,-

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 доставлений в суд після фактичного затримання о 12 год. 30 хв. 22 грудня 2017 року.
Документами, які підтверджують надання ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, що обгрунтовують клопотання про запобіжний захід є розписка підозрюваного.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що ОСОБА_4 23.06.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.296 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000364 від 07.04.2017, досудове розслідування по якому здійснювалося СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та яке 04.07.2017 з обвинувальним актом направлено до Коломийського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Крім цього, ОСОБА_4 10.11.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженні №0001068 від 26.09.2017, досудове розслідування по якому здійснювалося СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та яке 13.11.2017 з обвинувальним актом направлено до Коломийського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Однак, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:

20.12.2017 приблизно о 23.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи біля Народного Дому, що по вулиці С. Стрільців у с. Мишин Коломийського району, де діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, погрожуючи ОСОБА_7 застосуванням щодо нього фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, усвідомлюючи те, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу відкрито викрав вживаний спортивний велосипед марки «GHOST» чорного кольору. Після чого, ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, а викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 6680 (шість тисяч шістсот вісімдесят гривень).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

22.12.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, з середньою освітою, непрацюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз 12.04.2017 вироком Коломийського міськрайонного суду за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Підозра оголошена ОСОБА_4 , на думку сторони обвинувачення є обґрунтованою, оскільки вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доводиться цілим рядом доказів, зокрема протоколом огляду місця події в ході якого були зафіксовані відомості, які матимуть важливе значення для даного кримінального провадження та в ході якого виявлено та вилучено велосипед марки «GHOST» чорного кольору; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який розповів про всі обставини, за яких відбувалося дане кримінальне правопорушення, зокрема розповів як саме та чим саме ОСОБА_4 погрожував йому, а також в чому саме проявлялися дані погрози, які зі слів потерпілого він сприйняв як реальні та такі, що могли зашкодити його життю та здоров`ю; протоколом пред`явлення речей для впізнання в ході якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав свій спортивний велосипед марки «GHOST» чорного кольору, який було виявлено та вилучено під час огляду місця події в господарстві по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом огляду та постановою про визнання речовим доказом вищевказаного велосипеда; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ході яких останні вказали, що 21.12.2017 коли вони приїхали до ОСОБА_4 по місцю його проживання, щоб опитати з приводу поданої ОСОБА_7 заяви, то ОСОБА_11 вийшов до них на вулицю до містка перед господарством де після нетривалої розмови повернувся в господарство та через декілька секунд вивів спортивний велосипед марки «GHOST» чорного кольору та залишив його на містку перед своїм господарством, а сам втік у невідомому напрямку та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі Харченко проти України та у п. 170 рішення Суду у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні,відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, оскільки уже утікав від працівників поліції; знищити, сховати або спотворити речі, які можуть мати істотне значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення, зокрема предмет, за допомогою якого ОСОБА_4 погрожував життю та здоров`ю ОСОБА_7 ; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 з метою схилити його до зміни раніше наданих свідчень, щоб уникнути кримінальної відповідальності за даний злочин, оскільки йому відоме місце проживання потерпілого, а також під час вчинення кримінального правопорушення погрожував життю та здоров`ю ОСОБА_7 , крім цього зі слів потерпілого перед даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 уже неодноразово бив його; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на свідка, який на даний час із об`єктивних причин не допитаний по даному кримінальному провадженні для того, щоб схилити його до дачі свідчень на свою користь з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки в основу підозри буде покладено показання потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, зокрема виїхати за межі України до своєї матері, яка перебуває за кордоном; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки уже неодноразово усвідомлюючи те, що відносно нього кримінальні провадження направлені до Коломийського міськрайонного суду із обвинувальним актом продовжує вчиняти умисні злочини проти власності.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів неможливо, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є об`єктивно неможливим через матеріальний рівень підозрюваного та відсутність осіб, які мають намір внести заставу; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, з огляду на антигромадський образ життя та відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання є неможливим через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, враховуючи вимоги п.п. 3,4,5 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечили. Просять застосувати більш м"який запобіжний захід. Підозрюваний пояснив, що давно знайомий з потерпілим ОСОБА_7 . Останній влітку позичив у нього 1000 грн., які не хотів повертати, незважаючи на неодноразові прохання, уникав спілкування з ним. Потрібні були кошти, щоб повернути потерпілим по кримінальних провадженнях, які розглядаються в суді. Тому, зустрівши потерпілого дійсно взяв у нього вживаний велосипед, пояснивши при цьому, що поверне велосипед після того, як той поверне борг. При цьому, будь-яких погроз не висловлював.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події, допиту потерпілого, свідків, пред"явлення речей для впізнання, огляду предмету, обшуку, огляду місця події, протоколу затримання.

Прокурор довів наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме ризиків передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК України, тобто: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, офіційно не працює, нерухомого чи цінного рухомого майна не має, раніше судимий, має закордонний паспорт.
Разом з тим, беручи до уваги неконкретизованість клопотання в частині застосування погрози насильства та особи свідка на якого можливий вплив підозрюваного, враховуючи пояснення підозрюваного щодо обставин справи та характеру його взаємовідносин з потерпілим, що підозрюваний молодого віку, неофіційно працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з жінкою, яка виховує дитину, раніше не перебував під вартою, не допускав порушень раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту по іншому кримінальному провадженню, яке розглядається судом, і постійно з"являвся в судові засідання після закінчення строку дії запобіжного заходу, згідно протоколу допиту свідків добровільно видав вживаний велосипед «GHOST» працівникам поліції, потерпілий по справі допитаний, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК Україниа. Тому, в даному випадку слід відмовити в застосуванні запобіжного заходу у виді взяття під варту і застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181, 186, 184, 193, 194, 195, 202 КПК України,

у х в а л и в:

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 2 (два) місяці, до 24 лютого 2018 р.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 протягом дії домашнього арешту круглодобово залишати житло за місцем проживання по АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого , прокурора або суду .

Покласти на підозрюваного протягом дії домашнього арешту такі обов"язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

-носити електронний засіб контролю;

- здати закордонний паспорт слідчому при явці за викликом.

Порушення умов зобов`язання має наслідком накладення грошового стягнення у розмірі до двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб та застосування більш суворого запобіжного заходу.

ОСОБА_12 негайно доставити до місця проживання і звільнити з під варти .

Ухвала підлягає негайному виконанню Коломийським ВП ГУНП України в Івано-Франківській області після її оголошення.

Копія ухвали вручається підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1