Справа № 646/2223/17
№ провадження 1-кс/646/1162/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.04.18 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області від 30.11.2017 р. про закриття кримінального провадження № 00001140,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова із вказаною скаргою на постанову слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 30.11.2017 р. про закриття кримінального провадження № 00001140 від 23.12.2016р.,вважаючи її необгрунтованою у зв*язку з неповнотою досудового розслідування, просив її скасувати.

ОСОБА_3 доводи, викладені в скарзі підтримав, просив її задовольнити та в судовому засіданні пояснив, що за його заявою на виконання ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова було внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст. 382 КК України за фактом невиконання рішень суду працівниками правоохоронних органів. В 2004 -2005р.р. демонтажем магістральних трубопроводів рослинної системи КСП «Хотомлянське» з земельної ділянки, яку він орендував, йому були спричинені збитки, оскільки було пошкоджено та знищено саджанці чорної смородини та яблунь. Він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинений злочин, та працівники міліції неодноразово закривали справу з різних підстав, постанови про закриття кримінального провадження у цій справі він оскаржував та їх було скасовано, а матеріали направлялись на додаткове розслідування. Насправді додаткове розслідування не проводилось, а була тільки видимість його проведення, порушення, з підстав яких суд скасовував постанови про закриття не усувалися та слідчі і розшукові дії не проводилися, і в чергові рази кримінальна справа закривалася. Оскільки з того часу до теперішнього часу не покарано винних у вчиненні злочину осіб та не відшкодовано спричинені йому матеріальні збитки, в жовтні 2016 року він звернувся із заявою про притягнення до відповідальності осіб, винних в невиконанні рішень судів, якими скасовувались постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та її закриття. До теперішнього часу не виконано жодного з рішень судів, зазначених в його заяві, та не встановлено осіб, винуватих у невиконанні цих рішень. На його думку, закриваючи кримінальне провадження, слідчий навмисно приховує злочини органів досудового розслідування.

Прокурор в судове засідання не прибув, про місце та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Згідно ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Через канцелярію суду надано матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 00001140 від 23.12.2016р.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00001140 від 23.12.2016 року за ч.2 ст.382 КК України.
Як вбачається з витягу з ЄРДР відомості про вищевказане кримінальне правопорушення були внесені на підстави ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова за заявою ОСОБА_3 від 11.10.2016 року за фактом невиконання рішень суду працівниками правоохоронних органів.
30.11.2017 року старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 00001140 на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.
З вказаної постанови вбачається, що до такого висновку слідчий прийшов за результатом досліджених обставин кримінального провадження, у т.ч. показів ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що протягом 2006-2009 р.р. СВ Вовчанського РВ проводилось досудове розслідування по кримінальній справі за ч.1 ст. 194 КК України за фактом крадіжки зрошувальної системи під час чого були знищені сажанці, які належали ОСОБА_3 , наскільки відомо свідку, по вказаній справі за результатом досудового розслідування приймалися рішення у вигляді постанов про закриття кримінальної справи, які в подальшому ОСОБА_3 в судовому порядку оскаржувались. Також в ході досудового розслідування були досліджені додатки до заяви ОСОБА_3 , а саме: постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, постанови про закриття кримінальної справи та рішення судів про їх скасування. В постанові зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування збитків, заподіяних знешкодженням майна та відшкодування моральної шкоди було встановлено, що позивачем не було доведено неправомірність дій відповідачів, та не встановлено причинного зв*язку між діями відповідачів та обставинами, на які посилається позивач, та не було доведено вини ОСОБА_7 тощо. Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що у ході досудового слідства не здобуто даних, які б вказували на наявність події невиконання службовими особами Вовчанського РВ ГУМВСУ в Харківській області рішень судів, слідчим 30.11.2017 року було прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.
З копії ухвали апеляційного суду Харківської області від 16.07.2014р., постановленої за результатом перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.12.2013р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування збитків, заподіяних знешкодженням майна, вбачається, що у задоволенні вказаного позову ОСОБА_3 відмовлено, оскільки останній не довів належними та допустимими доказами ані розміру заподіяних йому збитків так і факту завдання йому реальних збитків саме особами, до яких був пред*явлений позов. З мотивувальної частини цієї ухвали вбачається, що рішення апеляційним судом було прийнято, враховуючи досліджені матеріали кримінального провадження, які було витребувано за клопотанням ОСОБА_3 на підтвердження спричинених йому матеріальних збитків та осіб, якими такі збитки було спричинено. З вмісту досліджених апеляційним судом матеріалів кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 за фактом знищення належного йому майна, вбачається, що матеріали кримінальної справи містять постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи та рішення судів про скасування цих постанов; під час судового розгляду справи (оскільки і при досудовому розслідуванні також) не було встановлено правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння осіб, які її завдали, причинний зв*язок між ними і вину заподіювачів шкоди, які є єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності згідно ст. 1166 ЦК України.
В мотивувальній частині вищевказаної ухвали апеляційного суду також зазначено, що постановою старшого слідчого Вовчанського РВ ГУМВС України в Харківській області від 29.05.2012 р. досудове слідство по кримінальній справі, порушеній за фактом пошкодження майна ОСОБА_3 -саджанців чорної смородини призупинено з підстав, передбачених п.3 ст. 206 КПК України, тобто у зв*язку з невстановленням осіб, які скоїли даний злочин.
В заяві про вчинення злочину за ч.2 ст. 382 КК України ОСОБА_3 зазначав, про вчинення злочину особами, що не виконують рішення судів, якими скасовувались постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи за його заявою про пошкодження майна та про закриття кримінальної справи за цією заявою. В постанові слідчого від 30.11.2017р. про закриття кримінального провадження не відображено, на якому етапі на даний час перебуває кримінальна справа за фактом пошкодження майна ОСОБА_3 , не зазначено, якими посадовими особами приймалися рішення про відмову у відкритті кримінального провадження та закриття кримінального провадження після скасування попередніх постанов слідчих рішеннями судів, не допитано цих осіб в якості свідків тощо. В постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначив про відсутність суб*єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а саме прямого умислу, направленого на невиконання або перешкоджання виконанню судового рішення, не встановивши при цьому суб*єкта злочину.
Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що слідчий під час досудового розслідування зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також ті обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого.
Зокрема, практика ЄСПЛ що до проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «ОСОБА_4 проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
Така обставина повинна застосовуватися у випадках, якщо: а) встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; б) встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; в) встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням, оскільки пов`язана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб (самогубство, нещасні випадки на підприємствах).

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Однак, в порушення вимог ст.110 КПК України, слідчим у постанові не наведено очевидних та підтверджених матеріалами провадження підстав закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень статті 9 Кримінального процесуального Кодексу України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставини кримінального провадження (ч.2 ст.9 КПК України).
Враховуючи вищевикладене, та положення ст. 94 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову про закриття кримінального провадження, як таку, що винесена передчасно, без дотримання вимог ст. 9 КПК України.
На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій на які вказує заявник, та проведення інших слідчих дій для перевірки його заяви про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області від 30.11.2017 р. ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 00001140 від 23.12.2016 р.
Матеріали кримінального провадження № 00001140 повернути слідчому для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1