Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
11 квітня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 22 березня 2018 року (далі прокурор), який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000329, внесеного до ЄРДР від 22 березня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.240 КК України;
За участі:
секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;
за апеляційною скаргою особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, тимчасово вилученого під час огляду місця події 22 березня 2018 року, а саме: автомобіля марки «Mersedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 та 2 (двох) мотопомп кустарного виробництва на базі двигуна «Volkswagen», які йому належать, та зобов`язати слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 негайно повернути йому усе арештоване майно.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 22 березня 2018 року у ОСОБА_8 майно, а саме: автомобіль марки «Mersedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 та 2 (дві) мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна «Volkswagen»,
котрі зберігаються на території Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, який знаходиться по вул.Технічна, буд.1 у м.Сарни, Рівненської обл. та позбавлено останнього можливості розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що орган досудового розслідування вважає, що наявні достатні підстави стверджувати про те, що вилучений автомобіль марки марки «Mersedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 04 квітня 2013 року та дві мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна «Volkswagen», являються знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.240 КК України та зберегли на собі сліди вчинення злочину. Крім того, як зазначено слідчим суддею в ухвалі, вказаний автомобіль та мотопомпи кустарного виробництва являються речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому їх повернення власникам зможе негативно вплинути на подальший хід досудового розслідування.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_8 який є особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню, оскільки клопотання прокурора, на його думку, підлягало до залишення без задоволення. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що тимчасово вилучені мотопомпи, на які слідчий суддя наклав арешт, йому було доручено придбати для господарських потреб, а саме - відкачування води, оскільки він займається розведенням риби та є членом правління громадської організації «Рибалки Олевщини». Також доводить, що слідчий без наведення жодної мотивації, за яких саме обставин він прийшов до такого висновку, прийняв постанову від 22 березня 2018 року про визнання тимчасово вилученого майна та приєднання його до кримінального провадження у якості речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям ст.98 КПК України. Насамперед вказує, що усі процесуальні рішення та документи, прийняті та складені слідчим є передчасними та не грунтуються на достатніх, підтверджуючих причетність його як власника майна до злочину, за фактом якого відкрите дане кримінальне провадження і у рамках якого слідчий суддя наклав арешт на його майно.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_7 , апелянта ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора та ухвалу слідчого судді суду першої інстанції у межах, передбачених ст.404 КПК України і проаналізувавши, наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Як убачається із матеріалів провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329 22 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.240 КК України - готування до незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, було внесено відповідні відомості та розпочато кримінальне провадження.

У ході подання клопотання про арешт майна прокурор вказав, що 22 березня

2018 року приблизно о 00 год. 40 хв. працівниками патрульної поліції УПП Рівненської області було зупинено транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 та, з урахуванням добровільно наданої згоди останнього на проведення огляду, при поверхневому огляді багажного відділення даного автомобіля було виявлено дві мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна «Volkswagen», які на думку прокурора можуть бути підготовлені для використання - як знаряддя для незаконного видобування бурштину-сирцю, у зв`язку із чим вони були вилучені до Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області - у якості тимчасово вилученого майна у ОСОБА_8 ..

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обгрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідні дані повинні міститися, й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею, за підстави та доцільність арешту майна, згідно положень ст.170 КПК України, прокурор наводив відповідні обґрунтування, зокрема про те, що автомобіль марки «Mersedes-Benz», власником якого являється ОСОБА_8 , міг використовуватися для вчинення кримінального правопорушення, а саме для здійснення транспортування предмету вчинення злочину та, у подальшому, буде використаний - як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст.98 КПК України, він набуває статусу речового доказу, який з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження.

Що стосується двох мотопомп кустарного виробництва на базі двигуна «Volkswagen», то прокурором було зроблено посилання на те, що дані предмети - є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, зокрема незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення (бурштину сирцю), оскільки являються механізмами, пристосованими для здійснення гідророзмиву ґрунту під тиском води, та також можуть бути використані у якості речових доказів, оскільки на даний час органу досудового розслідування достовірно відомо, що у Сарненському районі неодноразово правоохоронними органами фіксувалися випадки незаконного видобутку бурштину-сирцю, у тому числі за допомогою мотопомп заводського та кустарного виробництва.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є

запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Однак, апеляційний суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, додані прокурором до клопотання, встановив, що ухвала слідчого судді та клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_8 , за змістом мотивування та з підстав накладення арешту на майно - є майже ідентичними, тобто, слідчий суддя у мотивувальній частині своєї ухвали формально навів мотивувальну частину клопотання прокурора, не надавши належної оцінки доводам прокурора про наявність обґрунтованих підстав для арешту майна ОСОБА_8 ..

Між тим, з огляду на наявні у клопотанні прокурора та у матеріалах провадження дані, поза увагою слідчого судді залишена законність та доказова доведеність кваліфікації слідством кримінального провадження №0000329 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.240 КК України, а саме - як готування до незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, оскільки відсутні будь-які дані щодо наявності самої події чи готування до вчинення зазначеного правопорушення затриманим 22 березня 2018 року ОСОБА_8 , автомобіль якого було зупинено працівниками поліції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на суттєві розбіжності у часі проведення зазначеного огляду події від 22 березня 2018 року, який згідно протоколу розпочато о 03 год. 10 хв. на території Сарненського ВП (а.с.11), хоча відповідно до рапорту капрала поліції ОСОБА_10 , автомобіль під керуванням ОСОБА_8 було затримано на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів поблизу с.Катеринівка, Сарненського р-ну, Рівненської обл. о 00 год. 40 хв., що обґрунтовано ставить під сумнів законність та достовірність цього протоколу огляду місця події.

З матеріалів провадження видно і те, що під час судового розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, ОСОБА_8 заперечував свою причетність до вчинення правопорушення та стверджував, що тимчасово вилучене у нього майно, а саме мотопомпи, ним придбано для власних потреб, оскільки він є членом громадської організації «Рибалки Олевщини» та займається розведенням риби.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання у розумінні вимог ст.132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст.94 КПК України,

належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про арешт майна.

Тому підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 та мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна «Volkswagen», колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладених обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, - УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 який є особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події 22 березня 2018 року у ОСОБА_8 майно, а саме: автомобіль марки «Mersedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 та 2 (дві) мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна «Volkswagen» у кримінальному провадженні №0000329 за ч.1 ст.14, ч.2 ст.240 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора від 22 березня 2018 року про арешт майна ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000329 за ч.1 ст.14, ч.2 ст.240 КК України відмовити, що тягне за собою негайне повернення ОСОБА_8 , відповідно всього тимчасово вилученого майна.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3