Справа № 467/1478/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000435 від 12.09.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта повна загальна середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 органами досудового розслідування обвинувачується у тому, що 08 вересня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в мережі Інтернет на сайті інтернет-магазину «OLX» знайшов оголошення про продаж ОСОБА_6 золотої каблучки вагою до 4,91 г. В цей час у нього виник умисел на шахрайське заволодіння зазначеною каблучкою, а саме: її підміни при отримані у відділенні служби поштової доставки «Нова Пошта».

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та замовив золоту каблучку за 4200 грн., вказавши при цьому анкетні дані свого знайомого ОСОБА_8 .

В свою чергу, ОСОБА_6 відправила золоту каблучку на відділення «Нової Пошти» № 1, що розташоване по вул. Соборна, 22 в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, про що 11 вересня 2017 року ОСОБА_4 на мобільний телефон прийшло СМС повідомлення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 в м. Южноукраїнську Миколаївської області в магазині «Крок» придбав дві каблучки (біжутерія) та разом з ОСОБА_8 попрямував до відділення «Нової Пошти» № 1 в смт. Костянтинівка.

11 вересня 2017 року близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у вищезазначеному відділенні, шляхом обману, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що за ним ніхто не спостерігає, під час перевірки посилки за накладною № 5911, намагався підмінити золоту каблучку вагою 4,91 г, але його дії були помічені керівником відділення ОСОБА_5 , якою він і був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим не зміг довести свій злочинний умисел до кінця по причинам, що від нього не залежали.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого юридичної особи ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що вони примирились, збитків матеріального і морального характеру їй не завдано.

Обвинувачений в судовому засіданні просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності, покаявся у скоєному.

Прокурор проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з представником потерпілого не заперечував.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши доводи клопотань, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У пункті 4 постанови Пленуму від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» Верховний Суд України роз`яснив, що примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів.
Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України можливе за наявності таких умов:
1)особа вперше вчинила злочин невеликої або необережний середньої тяжкості;
2)примирилася з потерпілим;
3)відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 січня 2016 року за ч.2 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн.
Вказаний штраф у визначеному судом розмірі було сплачено ОСОБА_4 16 лютого 2016 року, що підтверджується копією квитанції «ПриватБанку» №0.0 506099407.1 від 17 лютого 2016 року.
За правилом ч.1 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.
Згідно п.5 ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Тож враховуючи, що 16 лютого 2016 року ОСОБА_4 сплатив штраф в розмірі 850,00 грн., що визначений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 січня 2016 року, відомостей про вчинення ним іншого кримінального правопорушення протягом року, починаючи від дати сплати штрафу, в матеріалах кримінального провадження немає, то в силу положень п.5 ч.1 ст. 89 КК України він є таким, що не має судимості.
Вирішуючи питання про те, чи є ОСОБА_4 за таких обставин особою, яка вперше вчинила злочин, суд ураховує роз`яснення, що містяться в абзаці другому пункту третього постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких такою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості (ч.1 ст. 88 КК України).
За такого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 з урахуванням ч.2 ст. 12 КК України, є особою, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості.
Щодо наявності другої умови звільнення від кримінальної відповідальності, то суд виходив з того, що примирення це акт прощення потерпілим винного в результаті вільного волевиявлення.
А тому, переконавшись, що воно було добровільним, за відсутності будь-якого стороннього примусу, має відповідне процесуальне закріплення, в той час як представник потерпілого розуміє наслідки закриття провадження з цих підстав, суд приходить до висновку, що потерпілий в особі свого представника примирились з обвинуваченим.
Також суд ураховує, що діями обвинуваченого у цій ситуації збитків не завдано, цивільний позов на даному етапі не пред`явлено, будь-яких претензій матеріального чи іншого характеру представник потерпілого юридичної особи до обвинуваченого не має.
Тож суд приходить до висновку про наявність сукупності усіх встановлених законом умов для застосування ст. 46 КК України, ураховує згоду обвинуваченого на його звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав, виходячи з інтересів потерпілого, який у даному випадку не бажає звернення до заходів кримінально-правового переслідування обвинуваченого, і вважає, що клопотання представника потерпілого юридичної особи та обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням підлягає задоволенню.
Окрім викладеного, суд враховує, що за роз`ясненнями абз. 5 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12 за наявності передбачених у ст. 46 КК підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
За правилами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Із положень ч. 3 ст. 288 КПК України вбачається, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

З огляду на таке, суд, встановивши передбачені законом України про кримінальну відповідальність підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності вважає можливим задовольнити подані сторонами кримінального провадження клопотання, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 376 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з примиренням винного з представником потерпілого.

Кримінальне провадження № 0000435 від 12.09.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1