У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2052/17

№ 1-кс/183/821/17

09 листопада 2017 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИЛА:
Захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу останньому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Своє клопотання захисник ОСОБА_3 обґрунтував тим, що при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді слідчим ОСОБА_7 не були надані докази наявності обґрунтованої підозри, а також слідчим суддею було винесено ухвалу, яка ґрунтувалася лише на припущеннях. На теперішній час слідчим ОСОБА_7 не проводяться ніякі слідчі дії, направлені на всебічність досудового розслідування. Вважає, що підозра у відношенні його підзахисного не обґрунтована, а тому у відношенні нього повинний бути змінений запобіжний захід на домашній арешт.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Доповнив своє клопотання доказами у виді показань свідків, яки були допитані під час судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час судового розгляду клопотання захисника підтримав та пояснив, що він злочин не скоював, його незаконно затримали, провели з ним слідчі дії, незаконно забрали його речі та автомобіль. Тому просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 вважала, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки не є обґрунтованим. Крім того вважала, що слідчий суддя не може давати оцінку доказам під час розгляду клопотань, не має права витребувати матеріали досудового розслідування та надавати їм оцінку.

Розглянувши клопотання, вислухавши обґрунтування захисника ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та думку прокурора ОСОБА_5 , слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

У відповідності з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу. Частина 4 ст. 201 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

На виконання цієї вимоги, задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_3 , слідчий суддя в порядку ч. 4 ст. 193 КПК України допитав під час судового розгляду свідків сторони захисту, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які показали, що знають підозрюваного ОСОБА_4 як спокійну, роботящу, добру людину, яка ніколи ні з ким у конфлікти не вступала, до відповідальності не притягувалася. Що стосується нанесення тілесних ушкоджень своїй дружині, то він це зробив, щоб зберегти сім`ю.

Крім цього свідками надавалися показання з приводу порушень, на їх думку, закону з боку правоохоронних органів.

Вислухавши показання свідків в частині порушень норм чинного законодавства з боку працівників поліції, слідчий суддя вважає, що питання допустимості та належності доказів під час досудового розслідування не є предметом розгляду слідчим суддею. Відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для застосування чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином слідчий суддя вважає, що в цій частині показання допитаних свідків не можуть бути джерелом доказування наявності підстав для зміни у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вислухавши показання допитаних свідків, щодо характеристики підозрюваного ОСОБА_4 як особистості, разом з наданими письмовими доказами, а саме двох характеристик, що позитивно характеризують ОСОБА_4 , та приймає їх як доказ особистості ОСОБА_4 . Однак слідчий суддя відносить до таких показань критично, з огляду поведінки самого підозрюваного ОСОБА_4 в залі судового засідання, оскільки останній під час судового розгляду вів себе зухвало, викрикував свою думку, заважав веденню судового процесу, на зауваження своєї матері та захисника реагував негативно. Таким чином слідчий суддя вважає, що така поведінка підозрюваного не співвідноситься з характеристикою, наданою ОСОБА_4 свідками під час судового розгляду.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_3 намагався довести суду відсутність обґрунтованої підозри у відношенні його підзахисного, однак слідчий суддя вважає, що у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що практика Європейського суду з прав людини знімає всі суперечності щодо повноважень слідчих суддів під час досудового розслідування, а саме те, що саме слідчий суддя повинен вирішувати питання щодо достатності, належності та допустимості доказів. Також слідчий суддя вважає, всі досліджені докази сторони захисту не впливають на обґрунтованість клопотання захисника ОСОБА_3 .

Як вже зазначалося вище, частиною 4 ст. 201 КПК України передбачено розгляд клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 року ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У вказаній ухвалі було вмотивовано наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що захисником ОСОБА_3 під час судового розгляду не надано доказів, які б спростували висновки, зроблені слідчим суддею в ухвалі від 14.09.2017 року.

Крім того, розглядаючи питання про можливість зміни у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 177, 178, 193, 201 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1