Справа №489/796/18 02.03.2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у письмовому провадженні кримінальне провадження №40004997 за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2018 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2018 року клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про накладення арешту задоволено. Постановлено накласти арешт на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 25 листопада 2014 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користуватись та розпоряджатись ним до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 повернути їй, як власнику майна, паспорт серії НОМЕР_1 , виданого 25 листопада 2014 року Арбузинським РС УДМС України в Миколаївській області.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею під час постановлення ухвали не враховано, що факт її законної реєстрації підтверджується довідками управління державної реєстрації департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 11.08.2017 р. та 06.10.2017 р. в яких зазначено, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 03.10.2016 р.

Також зазначає, що на момент постановлення слідчим суддею ухвали про арешт майна, вона вже більше трьох місяців проживає без паспорту, через що не може отримати соціальні виплати на другу дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, позбавлена можливості реалізовувати свої права через цивільно-правові угоди, зокрема не має змоги реалізувати своє законне право на отримання спадщини від її діда, який передав їй майно у спадщину на підставі заповіту.

Апелянт вказує на те, що за результатами висновку експерта від 01.12.2017 р. виявлено відсутність факту підробки штампу про місце проживання та реєстрації у паспорті, на який було накладено арешт.

Також додає, що в судове засідання суду першої інстанції з`явитися не мала змоги, оскільки доглядала за своєю малолітньою донькою та, через брак часу, не мала можливості передати своєму представнику додані до апеляційної скарги документи.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Інгульським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відомості щодо якого 06.10.2017 р. року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 40004997 за фактом підроблення документів про реєстрацію місця проживання, а саме штампу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в паспорті серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20.01.2018 р. постановою слідчого визнано речовим доказом паспорт серії НОМЕР_2 на її ім`я ОСОБА_5 , який остання видала добровільно.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що урахуванням проведеної почеркознавчої експертизи та пояснень свідка щодо рукописних написів у паспорті, достатньо підстав вважати, що паспорт серії НОМЕР_2 зберіг на собі сліди вчинення злочину, а отже є речовим доказом. У зв`язку із цим, з метою збереження даного речового доказу на нього необхідно накласти арешт.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_8 просять розглянути апеляційну скаргу без їх участі. Прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінальне провадження № 40004997 зареєстровано за заявою начальника Інгульського РВ в м. Миколаєві УДМС України ОСОБА_9 про виявлення в паспорті серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 штампу про місце проживання та реєстрації «Департамент з надання адміністративних послуг ММР», який має явні ознаки підроблення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за даними УДМС, штампи реєстрації та зняття з реєстрації поставлені в паспорті серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 не відповідають штампам встановленого зразка. Також, в ЦНАП Миколаївської області документи (заява на реєстрацію від заявника, згода власника) на підставі чого ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Із відповіді на запит слідчого до Департаменту надання адміністративних послуг ММР від 18.01.2018 р. слідує, що в реєстрі територіальної громади міста Миколаєва відсутні відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріали справи в паперовому варіанті, про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 відсутні.

Крім того, допитана в ході досудового розслідування сідок ОСОБА_10 повідомила, що наявні на штампі Департаменту з надання адміністративних послуг ММР запис про реєстрацію та підпис виконаний від імені реєстратора ОСОБА_10 , їй не належать.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що вчинено злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, та, що паспорт серії НОМЕР_1 виданий ОСОБА_5 зберіг на собі сліди вчинення злочину.
Постановою від 20.01.2018 р. добровільно виданий ОСОБА_5 паспорт серії НОМЕР_2 на її ім`я, визнано речовим доказом.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що є обґрунтовані підстави вважати, що вказаний паспорт може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що наявний ризик того, що вилучене майно може бути приховано, відчужено, пошкоджено або знищено. Окрім того, паспорт є предметом експертного дослідження. За такого, є достатні підстави для накладення арешту.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту, та є достатні підстави вважати, що виявлене майно, відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 407 ч. 3, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2018 року про накладення арешту на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 25 листопада 2014 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3