Справа № 495/4512/17
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
17.01.2018 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
провівши у судовому засідання у залі суду м. Білгород-Дністровського по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР № 0000363 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 187 КК України.
Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, спливає 26.01.2018 року.
Прокурор Білгород-Дністровської міської прокуратури ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на період не більше ніж на шістдесят днів.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому заперечував проти заявленого клопотання прокурора, просив врахувати наявність у обвинуваченого малолітньої дитини та постійного місця проживання на території України. Просив обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання прокурора. Підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжний захід застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушень, може не законно вливати на потерпілих та свідків, обвинувачений мешкає за межами території України, у зв`язку з чим, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також враховуючи те, що по даному кримінальному провадженню є ще двоє невстановлених осіб, причетних до скоєння злочину, у зв`язку з чим, обвинувачений ОСОБА_5 може схиляти їх, свідків та потерпілих до дачі неправдивих свідчень, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час по зазначеному кримінальному провадженню не допитані усі учасники судового процесу, не досліджені письмові докази, а тому є усі підстави вважати, що ризики, які були встановлені у ході досудового розслідування та передбачені п. п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зникли та не зменшились.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, з метою запобігання зазначених ризиків, у тому числі скоєння ним інших кримінальних правопорушень, тому маються всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з триманням під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період не більше ніж на шістдесят днів, який діє включно до 17.03.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3