Справа № 158/2493/17 Провадження №11-сс/773/467/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні № 00000749 від 22 вересня 2017 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Човниця, Ківерцівського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, в порядку ст. 89 раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся в суд з клопотанням, погодженим прокурором Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000749 від 22 вересня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, у вчиненні яких 03 жовтня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2017 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.
Застосовано відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, до 02 грудня 2017 року включно.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_9 залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , у певний період доби, зокрема з 20 год. 00 в. до 07 год. 00 хв.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором об`єктивно не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні та враховуючи міцність соціальних зв`язків останнього, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виляді триманні під вартою. Посилається на те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану ним скаргу підтримав, підозрюваного та його захисника, які відносно її задоволення заперечили та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, правильно дійшов висновку про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та про те, що прокурор не довів що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував більш м`який запобіжний захід.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Інші доводи апеляції прокурора є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.
А твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як превентивного заходу для запобігання вчинення ним нових злочинів та забезпеченню неможливості протидії досудовому розслідуванню, в даному випадку, на думку суду, з огляду на домашній арешт, є безпідставними.
Водночас, слідчим суддею правильно враховано те, що ОСОБА_9 в порядку ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, що свідчить про міцність соціальних зв`язків останнього, має незадовільний стан здоров`я, в період з 12 листопада 2014 року по 12 лютого 2015 року проходив лікування з діагнозом туберкульоз.
А тому, висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту є правильним та достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрав інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали з мотивів наведених в апеляційній скарзі підозрюваного, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від від 04 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 без змін.
Головуючий
Судді: