АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0015189 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чіатура Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12 липня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15,ч.3 ст.185, ст. 69 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі, звільненого14 листопада 2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обраховувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі. На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та
Справа № 11кп/796/398/2018
Категорія: ч.1 ст. 162КК України
Суддя у першій інстанції ОСОБА_9
Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року) зараховано у строк покарання ОСОБА_6 час йогопопереднього ув`язнення під вартою у період з 27 листопада 2016 року по 13 грудня 2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі та на підставі ч.1 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання ОСОБА_6 час його попереднього ув`язнення під вартою у період з 03 серпня 2017 року по 08 вересня 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, у виді особистого зобов`язання, залишено без зміни.
Згідно з вироком суду, 27 листопада 2016 року, приблизно о 21 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Салютна,5, звернув свою увагу на двері балкону квартири АДРЕСА_2 , і після їх огляду у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла громадян з особистих мотивів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне проникнення до житла громадян, 27 листопада 2016 року, приблизно о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , утримуючи при собі металевий предмет схожий на ніж, заліз на дах балкону квартири, що розташована на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , та, переконавшись що його дії залишаються непоміченими мешканцями сусідніх квартир, за допомогою металевого предмету, схожого на ніж, який заздалегідь вийняв із карману одягу, шляхом віджиму, відчинив двері балкону квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , та проник у середину.
Незаконно проникнувши до вищевказаної квартири, тим самим вторгнувшись в житло всупереч волі володільця за відсутності визначених законом прав та з порушенням визначеного законом порядку, ОСОБА_6 помітив, що вікна вищевказаної квартири облаштовані датчиками сигналізації. Після цього, зрозумівши, що його злочинні дії виявлені іншими особами, ОСОБА_6 покинув приміщення квартири АДРЕСА_2 , а саме вистрибнув через вікно на вулицю, де відразу був затриманий працівниками Шевченківського районного відділу управління поліції охорони в м. Києві, при спробі покинути місце вчинення кримінального правопорушення.
Не погодившись з вироком суду захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року та, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, зарахувати обвинуваченому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 03 серпня 2017 року по 08вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі.
В обгрунтування апеляційної скарги захисник посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки, на його думку, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року потрібно зарахувати ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі час попереднього ув`язнення не лише з 27 листопада 2016 року по 13 грудня 2016 року, як це зробив суд, а і з 03 серпня 2017 року по 08вересня 2017 року, так як відповідно до положень ч.2 ст. 4 КК України в даному випадку до обвинуваченого має застосовуватися закон, що діяв на час вчинення злочину. Набрання 21 червня 2017 року чинності ЗакономУкраїни №2046-УІІІ від 18 травня 2017 року, згідно якого ч.5 ст.72 КК України викладена в новій редакції, на думку захисника, не повинно впливати на зарахування часу попереднього ув`язнення ОСОБА_6 після 20 червня 2017 року, оскільки суд, відповідно до вимог ч.2 ст.5 КК України, повинен був застосовувати більш м`який закон, який діяв на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Крім цього, 23.01.2018 року захисником подано до апеляційного суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.8 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.11.2016 року, оскільки на день набрання чинності цим Законом невідбута ОСОБА_6 частина покарання становила менше одного року і обмеження щодо застосування до нього акту амністії відсутні.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого, за згодою сторін кримінального провадження визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
У зв`язку з цим суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини та правова кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 162 КК України, вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на один рік учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ст. 404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.
Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині правильності зарахування судом першої інстанції терміну попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки суд дотримався вимог ст.ст. 4, 5, 72 КК України при вирішенні цього питання.

Так, на підставі ч.ч.1, 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року) зараховано у строк покарання ОСОБА_6 час йогопопереднього ув`язнення під вартою у період з 27 листопада 2016 року по 13 грудня 2016 року, включно, що в апеляційній скарзі не оскаржується.
У зв`язку із набранням з 21.06.2016 року чинності змінами до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 18.05.2017 року №2046-VII) порядок зарахування попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11. 2015 року №838- VIII) перестав діяти і судом першої інстанції правомірно, на підставі ч.1 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання ОСОБА_6 час його попереднього ув`язнення під вартою у період з 03 серпня 2017 року по 08 вересня 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі, що відповідає вимогам ч.1 ст. 72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що судом не порушено.
Посилання при цьому захисника на положення ч.2 ст. 4КК України, згідно якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв а час вчинення цього злочину, у системі з положеннями ст. 5 КК України, на думку колегії суддів, не створює підстав для зарахування терміну попереднього ув`язнення за правилами, які на час застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_6 (з 03 серпня 2017 року по 08 вересня 2017 року) уже не діяли.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Що стосується клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.8 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.11.2016 року, оскільки на день набрання чинності цим Законом невідбута ОСОБА_6 частина покарання становила менше одного року і обмеження щодо застосування до нього акту амністії відсутні, то колегія суддів позбавлена можливості його розглянути, так як ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання (а.с.107) до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, і колегія суддів позбавлена можливості розглянути зазначене клопотання з дотриманням вимог ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", згідно яких особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Нерозгляд вказаного вище клопотання не позбавляє ОСОБА_6 права на звернення до відповідного суду першої інстанції з клопотанням про застосування до нього акта амністії.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі залишити без змін.

Ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

________________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3