Справа № 761/6929/18
Провадження № 1-кп/761/1299/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012385 від 20 жовтня 2017 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, яка є інвалідом ІІІ групи, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

27 лютого 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012385 від 20 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_3 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012385 від 20 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_3 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_6 надала через канцелярію суду письмове клопотання, яке підтримала в судовому засіданні, в якому просила повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України. Так, захисник зазначила, що клопотання не відповідає вимогам ст. 291, 292, 503, 504, 505 та 511 КПК України. Крім того, просила вирішити питання про скасування арешту на майно, накладеного в межах вказаного кримінального провадження.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 та особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , підтримали позицію захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

За приписами ст. 511 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру є затвердження прокурором складеного слідчим або самостійне складання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надіслання його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

За змістом п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Судом встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012385 від 20 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Так, за змістом клопотання вбачається, що слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Чичерина, 84.

В порушення вимог ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 не містить позиції щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Отже, відомості щодо можливості участі ОСОБА_3 у розгляді клопотання про застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру, з огляду на характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання, мають бути відображені у клопотанні про застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру.

Окрім того, вирішення питання про можливість участі особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, брати участь у судовому розгляді є важливою гарантією дотримання права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд відзначає, що відповідно до положень ст. 503 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Однак, не дивлячись на таку вимогу кримінального процесуального закону, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 не міститься жодних посилань на те, що ОСОБА_3 є суспільно небезпечною, а також на ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, що має значення при прийнятті рішення судом про застосування певного, визначеного Кримінальним кодексом України, виду примусових заходів медичного характеру.

Окремо суд звертає увагу на неприпустимі формулювання, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , які суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України в частині поняття та мети примусових заходів медичного характеру та особливого порядку здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , зокрема, містяться такі формулювання: «встановлені під час проведення досудового розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення», « ОСОБА_3 вчинила умисне вбивство малолітньої дитини, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тим самим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене п.2 ч.2 ст. 115 КК України». Також викладено формулювання обвинувачення, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, зазначено, що вина ОСОБА_3 повністю доведена та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, з наведенням переліку таких доказів та їх змісту.

Наведення таких відомостей у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру суперечить вимогам КК України та КПК України.

Так, відповідно до ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно положень ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється зокрема за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

За змістом ст. 504 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

За таких обставин посилання у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру на винуватість особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, у вчиненні кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, те, що вина ОСОБА_3 повністю доведена та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами з наведенням переліку таких доказів та їх змісту, не відповідає вимогам закону, оскільки не враховує особливостей здійснення досудового розслідування стосовно осіб, які в стані неосудності вчинили діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, не відповідає вимогам КПК України, у зв?язку із чим підлягає поверненню прокурору.

Оскільки судом не прийнято рішення про призначення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 до судового розгляду, клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна є передчасним та підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 92 КК України, ст. ст. 291, 292, 314, 315, 369-372, 395, 503, 504, 505, 511, 512 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012385 від 20 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_3 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 .

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту на майно залишити без розгляду.

Повний текст ухвали оголосити 16 березня 2018 року о 15 год. 40 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1