УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування доводів скарги заявник зазначив про те, що 8 вересня 2017 р. ним було подано до прокуратури Запорізької області заяву про вчинення прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 юристом 2 класу ОСОБА_5 та слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України. В своїй заяві він просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та повністю виклав обставини вчинення злочину. Проте, під час розмови з працівником СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 стало відомо, що його заяву про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.
Вважаючи оскаржувані дії незаконними, оскільки відмова у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не допускається, заявник просить зобов`язати уповноважених осіб слідчого відділу прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення відповідно до його заяви від 8 вересня 2017 р. та розпочати досудове розслідування.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав із підстав, викладених у ній, просив скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, просив в задоволенні скарги відмовити, мотивуючи свою позицію тим, що заява ОСОБА_3 від 8 вересня 2017 р. не містила обставин та об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 юристом 2 класу ОСОБА_5 та слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.
Вислухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Слідчим суддею встановлено, що 8 вересня 2017 р. ОСОБА_3 на ім`я прокурора Запорізької області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якої заявник просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 юристом 2 класу ОСОБА_5 та слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.
Заяву ОСОБА_3 зареєстровано прокуратурою Запорізької області 8 вересня 2017 р. за вихідним № 1135.
Як пояснив у судовому засіданні прокурор та випливає з листа прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 № 17/2-4384-17, заява ОСОБА_3 від 8 вересня 2017р. не містила обставин та об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 юристом 2 класу ОСОБА_5 та слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, а тому підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування були відсутні.
Відповідно до п. 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.
Системний аналіз положень ст. 214 КПК України, свідчить про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Положеннями ч. 2 ст. 372 КК України встановлює кримінальну відповідальність притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором іншою уповноваженою на те законом особою, поєднане з обвинуваченням у вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, а також поєднане зі штучним створенням доказ обвинувачення або іншою фальсифікацією.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. При цьому умислом винного охоплюється те, що насправді відсутні докази, які вказують на вчинення даної злочину саме цією особою. Склад цього злочину утворює також і притягнення особи до кримінальної відповідальності за злочин, якого вона завідомо не вчинювала.
З урахуванням положень КПК України, а саме ст. 91 КПК України, у кримінального провадженні зокрема підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинень кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форм вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінальної правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриті кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що відомості за заявою ОСОБА_3 від 8 вересня 2017 р. не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки, на думку органу досудового розслідування, у її змісті не вбачалось ознак кримінального правопорушення.
Слідчий суддя погоджується із такимивисновками органу досудового розслідування, та вважає, що ті обставини події, про які повідомив ОСОБА_3 органу прокуратури у своїй заяві, за своїм змістом не є повідомленням про злочин, так як не містять відомостей, які характеризують кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 372 КК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 юристом 2 класу ОСОБА_5 та слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 .
Внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві, в якій відсутні ознаки складу злочину є недопустимим, а тому слідчий суддя вважає, що невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 відповідає вимогам закону.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що уповноваженою особою прокуратури Запорізької області не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Згідно із ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд учасниками судового процесу, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України), перевіривши надані докази, не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак дійшов до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 13 жовтня 2017 р.

Повний текст ухвали виготовлено протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1