Справа № 572/1190/15-к
Провадження № 1-кс/565/284/17
У Х В А Л А
31 серпня 2017 року м.Вараш

Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- судді ОСОБА_2 ,
- судді ОСОБА_3 ,
з участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
- прокурора - ОСОБА_5 ,
- обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ,
- захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_17 ,
здійснивши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні розгляд клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 у кримінальному провадженні №0000617, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калинівка Васильківського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ігарка Красноярського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Користь Корецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Коростишів Житомирської області, жителя АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Коростишів Житомирської області, жителя АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Сахалін Російської Федерації, жителя АДРЕСА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м.Житомир Житомирської області, жителя АДРЕСА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м.Коростишів Житомирської області, жителя АДРЕСА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м.Житомир Житомирської області, жителя АДРЕСА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, у кримінальному провадженні №0000464, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця м.Житомир, проживаючого по АДРЕСА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, та у кримінальному провадженні №0000145, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця с.Більковці Коростишівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м.Коростишів Житомирської області, жителя АДРЕСА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, які об`єднані в одне кримінальне провадження, -
В С Т А Н О В И Л А:
27 жовтня 2016 року у Кузнецовський міський суд Рівненської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000617, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2014 року, складений стосовно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_11 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_14 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, та обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000464, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2014 року, складений стосовно ОСОБА_15 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України.
Вказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року.
30 січня 2017 року у Кузнецовський міський суд Рівненської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000145, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2016 року, складений стосовно ОСОБА_18 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України та стосовно ОСОБА_16 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2017 року матеріали кримінального провадження №0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2014 року, і матеріали кримінального провадження №0000464, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2014 року (справа №572/1190/15-к), які об`єднані в одне провадження і перебувають на розгляді Кузнецовського міського суду Рівненської області з 27 жовтня 2016 року, об`єднано в одне провадження з матеріалами кримінального провадження №0000145, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2016 року, які в подальшому надійшли на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області 30 січня 2017 року (справа №572/3994/16-к) та визначено здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_18 і ОСОБА_16 .
Підсудність вказаного кримінального провадження Кузнецовському міському суду Рівненської області визначена ухвалами апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року і від 18 січня 2017 року.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2017 року застосовано стосовно ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 липня 2017 року застосовано стосовно ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначена ухвала суду щодо продовження строку тримання під вартою закінчує свою дію 03 вересня 2017 року.
31 серпня 2017 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_19 подано в суд клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 від 17 серпня 2017 року. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено наступні обставини. На початку травня 2014 року у невстановлений час ОСОБА_16 , діючи із єдиним умислом, вступив у попередню злочинну змову із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та групою невстановлених осіб в загальній кількості близько 100-150 осіб, щодо вчинення 09 травня 2014 року терористичного акту неподалік с.Олексіївка та с.Страшеве Сарненського району Рівненської області із застосуванням зброї з метою порушення громадської безпеки, залякування населення Сарненського району Рівненської області та з метою привернення уваги громадськості до їх (терористів) поглядів щодо розподілу сфер впливу по незаконному видобутку бурштину. З цих підстав ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, про що йому повідомлено 01 серпня 2014 року у межах кримінального провадження №0000617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2014 року. Окрім цього, за даними, наведеними прокурором у клопотанні, 09 травня 2014 року приблизно о 10 год. 52 хв., перебуваючи в лісовій місцевості поблизу с.Страшеве Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_16 , маючи умисел на незаконні придбання, носіння та передачу вогнепальної зброї, невстановленим способом придбав одноствольну самозарядну нарізну багатоцільову вогнепальну зброю карабін, марки «ТS 9 TP», серійним номером НОМЕР_1 , калібру 9х21 мм, дозвіл на зберігання якої має ОСОБА_18 . У подальшому, не маючи передбаченого законом дозволу, ОСОБА_16 з 10 год. 52 хв. до 10 год. 53 хв. 09 травня 2014 року носив та передав ОСОБА_7 одноствольну самозарядну нарізну багатоцільову вогнепальну зброю карабін, марки «ТS 9 TP», серійним номером НОМЕР_1 , калібру 9х21 мм. З цих підстав ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про що йому повідомлено 23 жовтня 2014 року.

У підтвердження наявності обґрунтованої підозри і обвинувачення вчинення ОСОБА_16 злочинів, передбачених ч.2 ст.258 і ч.1 ст.263 КК України, прокурор покликається на показання свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та інших свідків, протокол огляду місця події від 09 травня 2014 року, в ході чого були вилучені речові докази (20 одиниць вогнепальної зброї, належної співучасникам, іншим особам та 2 одиниці незареєстрованої зброї, а також гільзи, калібру 7,62 мм, виданої свідком ОСОБА_38 , знайденої поблизу місця розстрілу автомобіля «Тойота Кемрі», н.з. НОМЕР_2 в урочищі «Гальбин» поблизу с.Олексіївка Сарненського району Рівненської області), протокол допиту свідка ОСОБА_6 , який долучив до протоколу допиту копію розпорядження комісії громадської ради в Міністерстві доходів і зборів України №102 від 08 травня 2014 року, протокол огляду відеозаписів з реєстратора автомобіля «Лексус» від 15 травня 2014 року, де зафіксовано схожу на ОСОБА_16 особу, яка демонструє вогнепальну зброю, незважаючи на те, що дозволу на зберігання зброї він не має, та спрямовує її у сторону великого скупчення людей, а також зафіксовано розмови, що доказують мету вчинення терористичного акту (залякування місцевого населення, застосування зброї та привернення уваги місцевих жителів до їх (терористів) погляду щодо розподілу сфер впливу по незаконному видобутку бурштину) під час виїзду ОСОБА_16 та інших осіб із м.Коростишів Житомирської області до м.Рівне та місця події в Сарненському районі, та інші докази, наявні в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з доводами прокурора, наведеними у клопотанні, 06 серпня 2014 року слідчим суддею Рівненського міського суду стосовно ОСОБА_16 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці. Однак ОСОБА_16 порушив умови домашнього арешту. 19 серпня 2014 року на номер телефону НОМЕР_3 , який ОСОБА_16 надав досудовому слідству для отримання ним телефонограм, відправлено СМС-повідомлення про необхідність явки до слідчого для проведення слідчих дій на 20 серпня 2014 року. Проте ОСОБА_16 у вказаний період часу на виклик слідчого не з`явився, не повідомив про причини неприбуття, за місцем проживання був відсутній, його місцезнаходження не встановлено, у зв`язку з чим 22 серпня 2014 року був оголошений в розшук. Згідно з твердженнями прокурора обвинувачений ОСОБА_16 після застосування до нього 06 серпня 2014 року запобіжного заходу у виді домашнього арешту переховується від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

У клопотанні прокурора також значиться, що метою тримання обвинуваченого ОСОБА_16 під вартою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: знищити, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, - вогнепальну зброю, маски, інший маскувальний одяг, який використовували терористи, та інші речові докази у вигляді засобів та знарядь злочину, місцезнаходження яких не встановлено, а також незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. У підтвердження наявності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор покликається на протокол огляду відеозаписів з реєстратора автомобіля та наданого ОСОБА_22 , наявних у матеріалах кримінального провадження, де зафіксовано значну чисельність осіб зі зброєю в масках, які на даний час не всі встановлені. Ризики, передбачені п.п.3 і 4 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з твердженнями прокурора доводяться показаннями свідків: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 та ОСОБА_31 , до яких застосовані заходи безпеки у вигляді конфіденційності відомостей про особу, а також ОСОБА_36 , ОСОБА_33 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та інших свідків, які вказують на тиск з боку невстановлених осіб на жителів Сарненського району з метою відмови від дачі ними показань, а також протоколами оглядів відеозаписів від 14 травня 2014 року і від 15 травня 2014 року, на яких зафіксовано злагодженість, організованість та цілеспрямованість у холоднокровних діях нападників з метою залякування місцевого населення, порушення громадської безпеки, відчуття спокою та захищеності у громадян, які досягли своєї мети і утворило значний суспільний резонанс та негативні обурені відгуки з боку суспільства та засобів масової інформації. Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор вважає реальним, зважаючи на те, з якою впевненістю і непорушністю було організовано особливо тяжкий злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_16 , який разом з іншими співучасниками ретельно готувався до злочинної діяльності, активно виконував дії щодо залякування населення та згідно з даними СУ УМВС України в Житомирській області у кримінальному провадженні №0000382 від 16 грудня 2013 року підозрюється у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

У клопотанні прокурора вказано, що про існування зазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та виправдовують тримання під вартою ОСОБА_16 , окрім доказів кримінального провадження, свідчать також такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується, та те, що він ніде не працює і не навчається. Згідно з доводами прокурора запобігти цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_16 може реалізувати вказані ризики. За таких обставин, прокурор просить суд продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_17 надав суду клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_16 на інший більш м`який у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання. В обґрунтування вказаного клопотання адвокат ОСОБА_17 зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_16 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258 і ч.1 ст.263 КК України, є недостатньо обґрунтованою, у кримінальному провадженні відсутні вагомі докази про вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень, що викликає сумнів у правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_16 за ч.2 ст.258 КК України та згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України має бути враховано судом при обранні запобіжного заходу. При цьому захисник обвинуваченого ОСОБА_16 покликався на р.3 ч.5 «Узагальнень судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, у яких вказано наступне. Слід враховувати, коли сторона кримінального провадження не доводить, що існує обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого конкретною статтею або частиною статті КК (випадки завищення кваліфікації), слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні. Це правило поширюється і на вирішення питання про наявність та відсутність кваліфікуючих ознак відповідного злочину, обґрунтовану підозру, в наявності яких сторона кримінального провадження повинна довести перед судом. Таким чином, випадки неправильної кваліфікації кримінального правопорушення є фактично не доведенням вчинення особою кримінального правопорушення, при якому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено. Згідно з доводами адвоката ОСОБА_17 в даному випадку прокурором не доведено наявності існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не доведено, що жоден із інших більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, та не виконано вимоги ч.3 ст.199 КПК України, оскільки в поданому суду клопотанні не викладено обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 вказав, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ч.1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом і, слідуючи судовій практиці Європейського суду з прав людини, не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину. Клопотання адвоката ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 на інший більш мякий також обґрунтовується тим, що злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_16 , мали місце у травні 2014 року, проте у матеріалах справи немає жодних даних про намагання ОСОБА_16 протягом тривалого періоду з травня 2014 року до теперішнього часу будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі знищити, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на потерпілих і свідків. На думку захисника обвинуваченого ОСОБА_16 , застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 будь-якого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного. При цьому адвокат ОСОБА_17 просив суд врахувати наявність у обвинуваченого ОСОБА_16 постійного місця проживання, роботи і сім`ї (дружини, дитини і тестя-інваліда, які перебувають на утриманні обвинуваченого) та його позитивну характеристику за місцем роботи і проживання.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 повністю підтримав клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_19 про продовженя строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 від 17 серпня 2017 року з наведених у ньому обставин. На думку прокурора ОСОБА_5 , більш м`які запобіжні заходи в даному випадку не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_16 процесуальних обов`язків обвинуваченого.
Потерпілі: ОСОБА_41 , ОСОБА_42 і ОСОБА_43 у судове засідання не з`явилися повторно.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_44 частково підтримав клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 та з врахуванням заборони застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.258 КК України, встановленої ч.5 ст.176 КПК України, просив суд відхилити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 за його необґрунтованістю і в даному кримінальному провадженні не застосовувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 інших запобіжних заходів. Адвокат ОСОБА_44 не підтвердив наявності ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_16 , перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. При цьому адвокат ОСОБА_44 зазначив, що йому потерпілий ОСОБА_43 не повідомляв жодних відомостей про чинення в даній справі будь-якого незаконного впливу на потерпілих і свідків зі сторони обвинувачених, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_16 , чи інших сторонніх осіб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 та інших обвинувачених ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_18 ) - адвокат ОСОБА_17 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 та змінити цей запобіжний захід на інший більш м`який у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_12 з 20 години до 07 години або у виді особистого зобов`язання із наведених ним у клопотанні мотивів.
Обвинувачений ОСОБА_16 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який у виді домашнього арешту або у виді особистого зобов`язання. При вирішенні цих клопотань обвинувачений ОСОБА_16 просив суд врахувати, що він одружений, працює майстром цеху з каменеобробки у ТзОВ «Гранд ПП» у м.Житомир і на утриманні в нього перебуває малолітня дитина, непрацездатні тесть-інвалід і теща та його дружина, яка ніде не працює. Згідно з доводами обвинуваченого ОСОБА_16 під час досудового слідства та судового розгляду даного кримінального провадження він не переховувався, не знав, що стосовно нього оголошено розшук. Обвинувачений ОСОБА_16 запевнив суд, що буде зявлятися за викликом суду і належним чином виконувати інші покладені на нього процесуальні обов`язки.

Обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 та повністю підтримали клопотання адвоката ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 на інший більш м`який у виді домашнього арешту або у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_18 у судове засідання не з`явився, згідно з ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2017 року стосовно нього здійснюється спеціальне судове провадження і його виклик у судове засідання вчинено відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, в тому числі шляхом опублікування повістки про його виклик у засобі масової інформації (газеті «Урядовий кур`єр» №157 від 23 серпня 2017 року).
Заслухавши думки учасників процесу, за наявними доказами, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 на інший більш м`який у виді домашнього арешту або у виді особистого зобов`язаннязадоволенню не підлягають.

Вказаний висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця увязнення. До спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.3-5 ст.199 КПК України, які підлягають застосуванню відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобовязаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Зясовуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_16 суд врахував наступні обставини.

Слідуючи змісту ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_45 від 05 грудня 2016 року, 19 серпня 2014 року на номер телефону НОМЕР_3 , який ОСОБА_16 надав досудовому слідству для отримання ним телефонограм, відправлено смс-повідомлення про необхідність явки до слідчого для проведення слідчих дій на 20 серпня 2014 року, однак у вказаний період часу підозрюваний не зявився, не повідомивши поважні причини неприбуття та причини неявки, встановити його місцезнаходження не представилось можливим, тому 22 серпня 2014 року винесено постанову про оголошення розшуку ОСОБА_16 , а виконання постанови доручено УБОЗ УМВС України в Рівненській області.

Даних про те, що в подальшому після 22 серпня 2014 року УБОЗ УМВС України в Рівненській області здійснювались реальні розшукові дії по встановленню місця перебування обвинуваченого ОСОБА_16 матеріали, надані прокурором, не містять.

Сумнів у ефективності здійснення розшуку обвинуваченого ОСОБА_16 , який в поданому клопотанні прокурором покладено в основу обгрунтування ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, викликають ті обставини, що суду не надано відомостей про вжиття заходів щодо встановлення місця проживання (перебування) обвинуваченого ОСОБА_16 , щодо встановлення осіб, які проживають за адресою: АДРЕСА_12 , за якою ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_45 від 06 серпня 2014 року було застосовано стосовно ОСОБА_16 домашній арешт, проведення опитування таких осіб, сусідів, дружини та родичів обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_16 був затриманий 23 травня 2017 року та відтоді перебуває під вартою.

Існування таких ризиків, як знищення, сховання або спотворення обвинуваченим ОСОБА_16 будь-якої речі, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, його незаконного впливу на потерпілих і свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується, прокурором у даному випадку не доведено.
При вирішенні клопотання прокурора, суд не відкидає наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, однак враховує, що тримання під вартою, слідуючи вимогам ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

У судовому провадженні Кузнецовського міського суду Рівненської області дане обєднане кримінальне провадження, яке направлено апеляційним судом Рівненської області з іншого суду - із Сарненського районного суду Рівненської області, перебуває з 27 жовтня 2016 року. За таких обставин, на підставі ч.6 ст.34 КПК України судове провадження Кузнецовським міським судом Рівненської області розпочато зі стадії підготовчого судового засідання та після затримання обвинуваченого ОСОБА_16 і здійснення його приводу до суду подальший судовий розгляд даного кримінального провадження відповідно до ч.4 ст.323 КПК України розпочато спочатку згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

В даній справі, яка має значний обсяг з врахуванням характеру фактичних даних, які підлягають встановленню, кількості обвинувачених, потерпілих і свідків, які підлягають допиту, - понад 100 чоловік, обсягу письмових матеріалів у кількості 24 томів, визначення на перспективу часу завершення її розгляду в найкоротший термін унеможливлено обєктивними обставинами. Проте вказані обставини не можуть бути виправданням тривалого продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_16 , який не перешкоджає здійсненню провадження в справі, не вчиняє дій, що могли б сповільнити хід розгляду справи, та якому згідно обвинувачення не інкримінується спричинення тяжких наслідків діяння.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що наявність ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, наведеного у клопотанні прокурора, ступінь якого не є високим, і існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду кримінального провадження у найближчий час, не виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_16 під вартою, та дають суду підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора і скасування вказаного запобіжного заходу.

Застосування іншого більш мякого запобіжного заходу в даному випадку, слідуючи вимогам ч.5 ст.176 КПК України, є неможливим, оскільки ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.258 КК України. З цих підстав у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який необхідно відмовити.
При цьому суд прийняв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_16 має бути заінтересованим у дотриманні обовязку явки до суду для здійснення власного захисту, оскільки на теперішній час у разі переховування обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності кримінальним процесуальним законом передбачено здійснення спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 186, 194, 196, 197, 199, ч.1 ст.372, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_19 від 17 серпня 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258 і ч.1 ст.263 КК України, відмовити за необгрунтованістю.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який відмовити за безпідставністю.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний в даному кримінальному провадженні ОСОБА_16 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258 і ч.1 ст.263 КК України, скасувати.

Негайно звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_16 в залі судового засідання.
Відповідно до п.1 ч.7 ст.42 КПК України обвинувачений ОСОБА_16 зобов`язаний прибувати за викликом суду у призначений час.
Виконання даної ухвали суду покласти на Головне управління Національної поліції України в Рівненській області (Вараський відділ поліції, ізолятор тимчасового тримання №2, ізолятор тимчасового тримання №5) і Рівненський слідчий ізолятор.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали суду можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.
Оголошення повного тексту даної ухвали суду учасникам судового провадження призначити на 16 годину 00 хвилин 04 вересня 2017 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3