Справа № 491/157/18
У Х В А Л А

06 березня 2018 року м. Ананьїв
Клопотань про технічну фіксацію розгляду заявленого клопотання, відповідно до вимог ч.1 ст.107 КПК України, не надходило, в зв`язку з чим судовий розгляд проводиться відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.
Слідчий СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в суждове засідання на розгляд клопотання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання просить задовольнити.
Перевіривши надані матеріали, взявши до уваги заяву слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , з`ясувавши обставини викладені в клопотанні, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно клопотання, 04 березня 2018 року до ЧЧ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_6 , мешканця м.Одеса про те, що 04.03.2018 року, біля 14 год. 20 хв., на 2-ї дільниці с.Ананьїв Ананьївського району, скоєно ДТП з потерпілими.
Так, відповідно до ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
За приписами ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За приписами ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті167 цього Кодексу.
Зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі повязаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, суд, -
Клопотання слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Арештоване майно залишити на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м.Подільськ, пров.Куяльницький, 3-а.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ця ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1