Справа № 464/4006/17
пр.№ 1-кп/464/42/18
У Х В А Л А
22 лютого 2018 року

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:

органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою підсудного, який спливає 26.02.2018 року, оскільки провадження до вказаного часу не буде завершено, що зумовлено оголошенням перерви в судовому засіданні у зв`язку із неявкою свідків, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти продовження строку тримання під вартою та просять обрати більш м`який запобіжний захід, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.12.2017 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 26.02.2018 року, однак, до вказаного часу кримінальне провадження не буде завершено, що зумовлено неявкою свідків.
Відповідно до положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання від чотирьох до шести років, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків останнього, суд приходить до висновку про наявність ризиків того, що останній може переховуватися від суду, перешкоджати об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою. Застосування до підсудного іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова продовжити на 60 днів, а саме, до 23.04.2018 року.

Головуюча: