У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання надійшло до суду 18 жовтня 2017 року.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , слідчий суддя,
В С Т А Н О В И В:
У клопотанні слідчого вказано, що 16 травня 2017 року, невідома особа, шляхом проникнення в житловий будинок на території господарства ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , викрала електричну проводку довжиною 200 м, про що 21.09.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000217 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім цього, 26 травня 2017 року, невідома особа, шляхом проникнення в житловий будинок на території господарства ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , викрала електричну проводку довжиною 500 м, про що 21.09.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000218 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
26 вересня 2017 року, вказані кримінальні провадження об`єднано в одне кримінальне провадженням, якому присвоєно єдиний № 0000217.
В ході досудового розслідування, встановлено, що 16.05.2017 року та в подальшому повторно 26.05.2017 року, ОСОБА_5 , перебував в районі так званого Нового світу, що знаходиться в смт. Підволочиськ Тернопільської області, де побачив будинок, по АДРЕСА_2 , який був не огороджений, та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає проник у вище вказаний будинок, де скоїв крадіжку чотирьохжильного кабеля довжиною 200 м. та 500 м. Після чого, викрадений кабель сплавив, з якого отримав готову мідь, яку продав громадянину ОСОБА_6 , в АДРЕСА_3 , в господарстві, яке знаходиться неподалік місця знаходження будинку ОСОБА_4 , за що отримав грошові кошти в сумі 190 та 250 гривень відповідно.
Як було встановлено, гр. ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_4 , однак здійснює прийом металобрухту за адресою АДРЕСА_3 , на території господарства, власником якого являється його батько ОСОБА_7 .
На думку слідчого наявні усі підстави вважати, що викрадений кабель по ряду кримінальних проваджень, за фактами крадіжок кабелів зв`язку належних ПАТ «Укртелеком», на території смт. Підволочиськ та прилеглих сіл (кримінальні провадження №000033,№0000059, №0000190, та №0000221); а також комплектуючих до трансформаторів та залізничної колії, викрадених велосипедів, автомобільних акумуляторів тощо (кримінальні провадження №0000001, №0000022, №0000106, №0000136, №0000076, №0000084, №0000099, №0000100 та №0000224), що розслідуються СВ Підволочиського ВП, невстановлені особи могли здавати гр. ОСОБА_6 , оскільки при обшуку за місцем проживання останнього виявлено та вилучено різного роду металобрухт (брухт чорних металів), зокрема: металеві кутники, металева мебель, решітки, робочий інвентар, посуд, кабель, ринви, тощо, а також металеву вагу, якою проводилось зважування придбаного металобрухту. Після проведення обшуку, вилучене майно, а саме металобрухт, через громісткість та не можливість його переміщення, залишений по місцю виявлення, а саме на території господарства ОСОБА_6 . Так, наявні усі підстави вважати, що дане майно, а саме металобрухт, перебуваючи в ОСОБА_6 , без накладення на нього арешту та встановлення ОСОБА_6 певних зобов`язань, пов`язаних із належним збереженням майна, може бути знищений чи реалізований (проданий), а враховуючи те, що даний металобрухт має значення речового доказу, оскільки кримінальне провадження №0000233 розслідується за фактом порушення ОСОБА_6 порядку здійснення операцій з брухтом чорних металів, тому виникла необхідність накласти на даний металобрухт арешт, з метою забезпечення його належного збереження.
В судовому засіданні слідчий СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області клопотання підтримала, просить задовольнити.

Гр. ОСОБА_6 в засідання не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що металобрухт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , йому не належить. Власниками господарства по АДРЕСА_3 , є ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Так, враховуючи, що він не має відношення до вказаного у клопотанні майна, просить у задоволенні клопотання відмовити, справу слухати у його відсутності.

Згідно зі ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, зокрема вказані речі були використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом або ж набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України збереження матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч.ч.6, 7ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений в установленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру. Тобто навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Згідно з ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Проаналізувавши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим обґрунтована необхідність накладення арешту на металобрухт, зокрема: металеві кутники, металеву мебель, решітки, робочий інвентар, посуд, кабель, ринви, металеву вагу, а також інший металобрухт різної форми та розміру, який було вилучено в ході проведеного обшуку та який на даний час як зазначено у клопотанні слідчого знаходиться на території господарства за адресою АДРЕСА_3 , однак, враховуючи що слідчим СВ не надано фактів та доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном, враховуючи стислі строки розгляду таких клопотань що визначено КПК України, відсутність перевірених та достовірних даних які б були належним чином підтверджені письмовими доказами у чиєму ж саме володінні (користуванні, власності) знаходяться вказані речові докази, з метою не порушення вимог ч.1 ст. 172 КПК України вважає за необхідне у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

З огляду на вказане, клопотання слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна, що знаходиться на території господарства ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1