УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року

м. Київ
справа 225/62/15-к
провадження № 51-4171ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року.

встановив:
Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 судові рішення щодо якого не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставив питання про скасування ухвал апеляційного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невірною оцінкою доказів, порушення права на захист та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 лютого 2018 року касаційну скаргу захисника через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також йому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 надіслав до касаційного суду уточнену касаційну скаргу, при цьому, зазначені в ухвалі від 26 лютого 2018 року недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції, у своїй ухвалі він не усунув.
Як вже зазначав касаційний суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому Суд звернув увагу захисника на те, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, а тому посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Так, як вбачається із змісту уточненої скарги захисник ОСОБА_4 повторно заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, також не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.
Крім того, захисник так і не вказує, які істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді даного кримінального провадження, а також не наведено вмотивованих доводів з цього приводу, та чому ці порушення тягнуть скасування оскаржуваних судових рішень на підставі ст. 438 КПК.
Також захисник не навів обґрунтування, як повернення його апеляційної скарги призвело до порушення прав засудженого на захист, враховуючи, що апеляційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 здійснювався лише за апеляційною скаргою засудженого та за участі захисника та засудженого.
Також зазначене ОСОБА_4 у касаційній скарзі прохання до суду касаційної інстанції знову сформульовано без урахування положень ст. 436 КПК, оскільки він просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що захисник не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд,
постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3