23.01.2018 №363/744/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді обвинувальні акти по кримінальним провадженням № 0001343 та №0000204 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литвинівка, Вишгородського р-ну, Київської області, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше судимого:
1) 14.12.2012 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 6-ти років 6 місяців позбавлення волі;
2) Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 року не відбуту частину покарання 3 роки 1 місяць 23 дні замінено на обмеження волі згідно ст..82 КК України;
3) Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09.09.2016 року на підставі ст.82 КК України не відбута частина покарання у вигляді позбавлення волі (1рік 6 місяців 13 днів) замінена на більш м`яке, а саме 240 годин громадських робіт;
4) 6 грудня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу смітника, що знаходиться за адресою: с. Литвинівка, Вишгородського р-ну, Київської області, близько 11 год. 00 хв. 19 листопада 2016 року, знайшов предмети схожі на патрони в кількості 25 шт. Розуміючи призначення вказаних предметів і факт того, що для розпорядження бойовими припасами необхідний спеціальний дозвіл, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого їх зберігання взяв дані бойові припаси, тим самим привласнивши їх та поклав до кишені власної куртки, де в подальшому носив при собі. Після чого, 19.11.2016 року о 12 год. 20 хв. у ОСОБА_4 працівниками Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області поблизу будинку № 220, вул. Лесі Українки, с. Литвинівка, Вишгородського району, Київської області, вилучено з кишені курточки ОСОБА_4 патрони у кількості 25 штук. Згідно висновку експерта № 19/4-01/543 від 06.12.2016 року виявлені та вилучені в ході огляду місця події у ОСОБА_4 патрони у кількості 25 (двадцять п`ять) штук являються мисливськими боєприпасами до малокаліберної нарізної зброї, калібру 5,6 мм, виготовлені промисловим способом.

Крім того, в період часу з 14.12.2016 року по 16.12.2016 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити неможливо) діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна для особистого збагачення прийшов до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою плоскогубців, які заздалегідь взяв із собою, зняв металеву сітку паркану та вийняв 15 (п`ятнадцять) металевих стовпів паркану. Після чого, ОСОБА_4 заховав викрадене майно біля криниці, на полі по АДРЕСА_1 . З метою реалізації викраденого майна 15.12.2016 року ОСОБА_4 перебуваючи в с. Литвинівка помітив автомобіль, який приймає металобрухт та зупинивши його здав частину викраденого майна (точної кількості в ході досудового розслідування встановити неможливо). Другу частину викраденого майна ОСОБА_4 16.12.2016 року продав водію автомобіля, що приймав металобрухт в с. Литвинівка (точних анкетних даних водія та кількості металевих стовпів в ході досудового розслідування встановити неможливо). Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5130 грн. 00 коп. що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 8 від 18.01.2017 року.

Крім того, 11.01.2017 року близько 23 год. 00 хв. маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення прийшов до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 . В подальшому реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 через відчинену хвіртку зайшов до території вказаного домоволодіння та підійшовши до будинку за допомогою молотка, який заздалегідь взяв з собою, збив навісний замок з вхідних дверей. Після чого за допомогою металевого лома який заздалегідь взяв з собою пошкодив вхідні двері в будинок та зайшов до нього. Перебуваючи у будинку ОСОБА_4 діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за допомогою металевого лома вийняв з груби чугунні двері та чугунну плиту для приготування їжі та забравши з кухонного приміщення чотири алюміневі каструлі об`ємом 5 л. кожна, виделки з нержавіючої сталі в кількості 10 штук, ложки з нержавіючої сталі в кількості 8 штук, кухонні столові ножі з нержавіючої сталі в кількості 5 штук, знайшов в будинку покривало до якого склав вказані речі належні ОСОБА_6 та залишив місце вчинення злочину. Після чого з метою реалізації викраденого майна 12.01.2017 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 прийшов до будинку, за адресою: АДРЕСА_3 та продав наглядно знайомому ОСОБА_7 чугунну плиту для приготування їжі та чугунні двері від груби, отримавши від останнього грошові кошти у сумі 350 (триста п`ятдесят) гривень, розпорядився ними на власний розсуд. Іншу частину викраденого майна ОСОБА_4 продав невідомим особам ромської національності (особу останніх та суму отриманих грошових коштів в ході досудового розслідування встановити неможливо), які збирали на автомобілі металобрухт в с. Литвинівка, в подальшому розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1260 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 12 від 31.01.2017 року.

Крім того, 03.03.2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_4 перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , де разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. ОСОБА_4 діючи умисно з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку мобільного телефону «Самсунг GT T1175T в корпусі чорного кольору, с/н НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , який знаходився в кімнаті на ліжку та відповідно до висновку товарознавчої експертизи його вартість становить 410 грн. З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 вийшов з будинку та на території домоволодіння АДРЕСА_4 у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, бувшого у використанні велосипеду марки «Україна» червоного кольору, який знаходився під будинком та відповідно до висновку товарознавчої експертизи його вартість становить 1100 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.ст. 263 ч.1, 185 ч.2 та 185 ч.3 КК України визнав у повному обсязі.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_5 та дослідити обліково-характеризуючі дані щодо обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінального провадження не оспорює, пояснив, що дійсно 19.11.2016 року поблизу смітника, що знаходиться в с.Литвинівка Вишгородського району Київської області знайшов патрони у кількості 25 штук, які взяв та поклав до кишені своєї куртки, де в подальшому носив при собі. Крім того, у період часу з 14.12.2016 року по 16.12.2016 року вчинив крадіжку 15 металевих стовпів паркану за адресою: АДРЕСА_2 , які в подальшому продав невідомому йому чоловіку, який приймає металобрухт. Крім того, 11.01.2017 року він проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та вчинив крадіжку алюміневих каструлей, виделок, ложки та кухонні столові ножі. Крім того, 03.03.2017 року перебував в будинку АДРЕСА_1 де розпивали спиртні напої із потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Коли переконався, що за його діями ніхто не спостерігає вчинив крадіжку мобільного телефону, який лежав в кімнаті на ліжку та велосипед марки «Україна», який знаходився під будинком.Провину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в грудні 2016 році йому зателефонували сусіди та повідомили, що на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 вчинено крадіжку 15 металевих стовпів паркану. Вказаними діями обвинувачений завдав йому матеріальної шкоди на суму 5130 гривень, які він йому не відшкодував. Просить суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.263 ч 1 КК України як носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Також, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.185 ч 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.263 ч.1, ст.185 ч. 2, ст.185 ч.3 КК України, ступінь тяжкості вказаних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, одружений; за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання провини у повному обсязі. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 , який, будучи неодноразово засудженим, жодних висновків для себе не зробив, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому на виконання вимог ч. 2 ст. 65 КК України призначає йому покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд переконаний, що лише такий вид покарання сприятиме виправленню ОСОБА_4 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, на підставі ст. 71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання повністю приєднати покарання, призначене вироком 14.12.2012 року Вишгородським районним судом Київської області обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 6-ти років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 року не відбуту частину покарання 3 роки 1 місяць 23 дні замінено на обмеження волі згідно ст.82 КК України. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09.09.2016 року на підставі ст.82 КК України не відбута частина покарання у виді позбавлення волі (1рік 6 місяців 13 днів) замінена на більш м`яке, а саме 240 годин громадських робіт. Невідбутий строк покарання у виді громадських робіт становить 77 годин. При складанні покарання виходити з співвідношення, передбаченого ч.1 ст. 72 КК України, згідно якого одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

В той же час, при призначенні покарання обвинуваченому, судом також враховується вирок Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2016 року, яким останнього було засуджено до 3 років позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити із застосуванням вимог ч.1 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи від 06.12.2016 року №19/4-01/543 у розмірі 527,76 грн. в порядку ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі вирішити на підставі вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 263 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2016 року, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, даним вироком остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 14.12.2012 року та ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09.09.2016 року, невідбута частина громадських робіт становить 77 годин, що відповідно ст. 72 КК України дорівнює 10 дням позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців 10 (десять) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати із 13.03.2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Речові докази, а саме: велосипед марки «Україна» червоного кольору та мобільний телефон «Самсунг GT T1175T в корпусі чорного кольору, с/н НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 під розписку залишити потерпілому. Патрони у кількості 25 штук, які передані до камери зберігання речових доказів Вишгородського ВП знищити.

Стягнути процесуальні витрати за проведення судової експертизи від 06.12.2016 року №19/4-01/543 у розмірі 527,76 грн. із засудженого ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1