АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/7213/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/53/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0002473 про застосування запобіжного заходу вигляді триманням під вартою у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО №27 м. Харков строком не більше 60 днів - до 19 год. 30 хв. 19 лютого 2018 року та визначено суму застави у розмірі 32000 грн.

Як зазначено в ухвалі, 21.12.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджені прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0002473 про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищезазначене клопотання слідчого вмотивоване тим, що ОСОБА_9 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України (грабіж), тобто відкрите викрадення чужого майна, уродженець с. Нюмид Усть-Купамського району Респупліки Комі, росіянин, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим зазначено, що підозра ґрунтується на показання потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висновку судово-товарознавчої експертизи (а.с. 33-35).

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

10.04.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на середню тяжкість корисливого злочину проти власності, в якому підозрюється ОСОБА_9 , наявність ризиків, передбачених п. 1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначаючи, що під час досудового розслідування ОСОБА_9 , з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності, переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 25.05.2017 року постановою старшого слідчого був оголошений в розшук.

Крім того, підозрюваний не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість, з метою уникненні від притягнення до кримінальної відповідальності, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та поставити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано що клопотання слідчого необґрунтоване, безпідставне, не відповідає вимогам ст.177 КПК України та як наслідок є такою, що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином про дату та час і місце апеляційного розгляду повідомлений, про поважність свого неприбуття не повідомляв, що відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника ОСОБА_6 яка наполягала на задоволенні апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів (а.с. 47-51).

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України ;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Доводи на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Наведене вище, узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,182,183 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 та ст. ст.182,183 КПК України і також враховано негативну репутацію підозрюваного та той факт, що під час досудового розслідування підозрюваний був оголошений в розшук.

Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, а також питання відносності та допустимості доказів і вірності кваліфікації скоєного, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2017 року щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: