В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0014664 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Фастовці, Бахмацького р-ну, Чернігівської обл., громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 27 жовтня 2017 року, приблизно о 04 годині, перебував за адресою: м. Київ, вул. Сєрова, 28, в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «ВАЗ-21093», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «ВАЗ-21093», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , відчинив праві передні двері вищевказаного автомобіля та проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_4 сів за кермо. Продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись в салоні автомобіля, за допомогою викрутки, намагався запустити двигун, але зрозумів, що в автомобілі відсутній акумулятор. Після чого, ОСОБА_4 , вийшов з вищевказаного автомобіля та направився в сторону «Авторинку», що розташований по бул. Перова у м. Києві, де попросив таксиста відвести його на вул. Лазурну, у м. Києві, з метою взяти акумулятора.

В подальшому, 27.10.2017 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , приїхав разом з акумулятором до автомобіля «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_1 та, після того як встановивши його, сів до салону автомобіля, де за допомогою викрутки запустив двигун автомобіля та почав рух на ньому, після чого з місця вчинення злочину зник, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_1 2003 року випуску, вартістю 50000 гривень. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 50000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 27 жовтня 2017 року, приблизно о 04 годині хвилин, він перебував за адресою: м. Київ, вул. Сєрова, 28, де побачив автомобіль марки «ВАЗ-21093», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , відчинив праві передні двері сів за кермо та за допомогою викрутки, намагався запустити двигун, але зрозумів, що відсутній акумулятор. Після чого, на таксі він поїхав за акумулятором. Через деякий час він разом з акумулятором повернувся до автомобіля «ВАЗ-21093», після того, як встановив його, сів до салону, за допомогою викрутки запустив двигун автомобіля та почав рух.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, брав участь в антитерористичній операції, поблизу м. Донецька, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується з позитивної сторони, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді домашнього арешту.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: CD-R диск залишити при матеріалах справи; транспортний засіб марки «ВАЗ-21093», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 залишити у володінні власника ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя