Справа №584/999/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/187/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000216 від 04 червня 2017 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2017 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 29 серпня 2017 року між обвинувачуваною ОСОБА_10 та начальником Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки м. Путивль, Сумської області, раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження із угодою про визнання винуватості повернуто прокурору,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2017 року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 29 серпня 2017 року між обвинувачуваною ОСОБА_10 та начальником Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, кримінальне провадження із угодою про визнання винуватості повернуто прокурору. Судове рішення мотивується тим, що дії ОСОБА_10 зайво кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, оскільки ч. 2 цієї статті передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно, чим органом досудового розслідування допущено неправильна кваліфікація дій обвинуваченої. В угоді про визнання винуватості не указано, які саме конкретно обставини є підставою для застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України. Також, не згадується необхідність покладення на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, суд взагалі позбавлений можливості винести вирок по цій кримінальній справі, оскільки у відповідності до правил українського правопису особа із таким написанням прізвища як " ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 )" не може існувати.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. При ухваленні судового рішення, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки не враховано, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено складанням обвинувального акту.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який погодився з апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 474 КПК України передбачено обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і зазначені підстави, у разі встановлення яких суд відмовляє в затвердженні угоди, а саме якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Крім того, зазначеною нормою передбачено, що у разі відмови в затверджені угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року "Про практику здійснення кримінального провадження на підставі угоди" за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України завершено досудове розслідування, надано доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Всупереч вимогам ст. 474 КПК України та незважаючи на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості між останньою та прокурором, суд першої інстанції, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, дійшов висновку про наявність підстав для відмови в її затвердженні, при цьому не з`ясував думку прокурора щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а також питання щодо його повернення, якщо останній не відповідає вимогам КПК України, як того вимагає кримінальний процесуальний закон України, повернувши матеріали кримінального провадження із угодою про визнання винуватості, чим позбавив сторону обвинувачення права висловити свої доводи з приводу того чи були зібрані під час судового розслідування докази достатні для складання обвинувального акту та чи було завершено досудове розслідування, і вже в залежності від цього приймати відповідні рішення, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії").

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тому ухвала суду підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2017 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 29 серпня 2017 року між обвинувачуваною ОСОБА_10 та начальником Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, кримінальне провадження із угодою про визнання винуватості повернуто прокурору скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції

Ухвала касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5