УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 201/454/18 (пр. № 1кс/201/279/2018), відомості про яке 27 лютого 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верховцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту від 15 січня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, обґрунтовуючи яке, захисник зазначила про те, що відповідно до обвинувального акту, інкриміноване ОСОБА_5 діяння було вчинено в період з 01.02.2015 року по 30.04.2015 року, а отже, з моменту його вчинення минуло більше ніж два роки, що на підставі ст. 49 КК України свідчить про сплив строків давності та є підставою для закриття цього кримінального провадження.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вказавши на наявність законних підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Розглядаючи питання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а отже, підпадає під строки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Таким чином, враховуючи, що на стадії підготовчого судового засідання неможливо з`ясувати питання щодо того чи дійсно мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , чи містить воно склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України і чи наявна вина ОСОБА_5 у його вчиненні, при цьому, суд також бере до уваги ненадання представником сторони обвинувачення матеріалів кримінального провадження, з якого можливо б було встановити зазначені обставини, а отже, на думку суду, клопотання захисника є передчасним та повинно бути залишено без задоволення з цих підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» , суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1