Категорія:ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.342 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда III групи, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, громадянина України, раніше судимого, зокрема:
14.02.2001 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ст.141 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
20.06.2002 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст.ст.141 ч.2, 42 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки 8 місяців позбавлення волі.
13.02.2008 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст.115 ч.1 КК України (в редакції 2001 року) на 7 років позбавлення волі. 12.04.2013 року звільнений у звязку з відбуттям покарання,
визнано невинуватим у предявленому обвинуваченні за ст. 257 КК України та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.
- засуджено за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім ) років 6 (шість ) місяців із конфіскацією майна;
- за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено рахувати з 11 червня 2014 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 11 червня 2014 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, інваліда III групи, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, громадянина України, згідно ст.89 КК України не судимого,
визнано невинним за ст.257 КК України та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст. 373 КПК України.
засуджено за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 2 (два) місяці із конфіскацією майна;
- за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- за ч.2 ст. 342 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 2 (два) місяці із конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зараховано у строк відбуття покарання його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 11 червня 2014 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено рахувати з 11 червня 2014 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , не працюючого, з середньою освітою, розлученого, проживаючого в громадянському шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, громадянина України, раніше судимого,
- 01.05.12.2007 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської за ст.ст. 187 ч.2, 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна, 17.05.2012 року невідбутий строк покарання у виді 2 років позбавлення волі на виправні роботи.
- 01.07.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст. 187 ч.2, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 1 місяць з конфіскацією майна,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 257 КК України та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст. 373 КПК України.
засуджено за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією майна;
- за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією майна;
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2015 року, визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років 1 (один) місяць із конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 11 червня 2014 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено рахувати з 11 червня 2014 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше судимого:
01.07.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст.187 ч.4, 121 ч.2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців з конфіскацією майна;
- визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 257 КК України та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст. 373 КПК України.
- засуджено за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією майна;
- за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2015 року, визначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців із конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 11 червня 2014 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено рахувати з 11 червня 2014 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Вироком суду арешти, накладені на майно обвинувачених - звернуто в доход держави.
Вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнанно винним та засуджено за те, що вони 09 березня 2014 року приблизно о 13.00 год., діючи за попередньою змовою, реалізовуючи єдиний умисел, з метою вчинення нападу на ОСОБА_16 зайшли у під`їзд №1 будинку АДРЕСА_5 , в якому знаходиться квартира, де проживає останній, зайняли очікувальну позицію на другому поверсі зазначеного під`їзду та чекали на ОСОБА_16 . Приблизно о 13 год. 15 хв., коли у вищезазначений під`їзд зайшов ОСОБА_16 , переконавшись, що окрім нього в під`їзді нікого не було, ОСОБА_10 раптово із-за спини ззаду наніс удар металевою «битою» в голову ОСОБА_16 , тим самим спричинивши тілесні ушкодження від яких він втратив свідомість. Згідно висновку судово-медичної експертизи №163 від 22.04.2014 року вони відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Подолавши волю потерпілого до чинення опору та, можливого їх переслідування, відкрито заволоділи належними ОСОБА_16 майном з грошовими коштами в національній та іноземній валюті, виробами із золота та стартовим пістолетом марки «ZORAKI-MOD.914-S» заводський номер НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., вартістю 1000 гривень, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 153 695,47 гривень.
Окрім того, ОСОБА_9 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місця і часу, незаконно придбав без передбаченого законом дозволу стартовий пістолет марки «ZORAKI-MOD.914», заводський номер НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А., який незаконно носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Після вчинення розбійного нападу 09.03.2014 на потерпілого ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 без передбаченого законом дозволу зберігали вищевказану зброю пістолет марки «ZORAKI-MOD.914», заводський номер НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А. та стартовий пістолет марки «ZORAKI-MOD.914-S», заводський номер НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., який згідно висновку експерта № 504 від 19.06.2014 являються короткоствольною гладкоствольною нестандартною вогнепальною зброєю, придатною до стрільби, у невстановленому в ході досудового слідства місці.
Крім цього, 24 квітня 2014 року о 09.00 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою, будучи особами, які раніше вчинили розбій, вчинили розбійний напад на ОСОБА_17 , коли він виходив з під`їзду №3 будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_10 , використовуючи металеву «биту» наніс декілька ударів в обличчя та голову потерпілому, втратив свідомість. Ушкодження, які він отримав згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №48 від 29.08.2014 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм стійкої втрати загальної працездатності менше, ніж на одну третину.
Подолавши волю потерпілого до чинення опору та, можливого їх переслідування, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , заволоділи належними ОСОБА_17 грошовими коштами у національній та іноземній валюті, золотими виробами, мобільним телефоном та іншими особистими речами, на загальну суму 159 607, 97 гривень.
Крім цього, в 25 травня 2014 року о 07.00 год., діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою, будучи особами, які раніше вчинили розбій, реалізовуючи єдиний умисел, а саме коли з під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_7 вийшов ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , використовуючи металеву «биту» наніс декілька ударів в голову, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді травми голови від яких він втратив свідомість. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1079 від 21.07.2014 року за ступенем тяжкості які він отримав відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Подолавши волю потерпілого до чинення опору та, можливого їх переслідування, відкрито заволоділи належним ОСОБА_18 особистим майном, грошовими коштами у національній та іноземній валюті та срібними виробами, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 334 207, 58 гривень.
Окрім того, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи спільно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , окрім того, будучи особами, які раніше вчинили розбій, 11 червня 2014 року приблизно о 06.45 год., взявши із собою стартовий пістолет марки «ZORAKI-MOD.914», заводський номер НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А. та стартовий пістолет марки «ZORAKI-MOD.914-S», заводський номер НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., з метою запобігання викриття та подальшого їх впізнання ОСОБА_10 вдягнув на голову чорну кепку та з метою вчинення злочину сховав вогнепальну зброю під одяг. ОСОБА_9 , в свою чергу, надягнув на голову капюшон спортивної кофти та, щоб не привертати увагу обмотав поліетиленовим пакетом чорного кольору металеву «биту», знаходячись на очікувальних позиціях на маршруті слідування потерпілого, попрямували в двір будинку АДРЕСА_8 , до потерпілого ОСОБА_19 , який прослідував до належного йому автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_3 , для того, щоб поставити в салон автомобіля дві сумки з грошовими коштами та іншими речами ОСОБА_10 наніс йому один удар в обличчя, схопив за руки, щоб подолати його опір, а ОСОБА_9 наніс ОСОБА_19 два удари металевою «битою» в голову, після чого ОСОБА_10 продовжував наносити удари кулаками в тулуб потерпілого, а ОСОБА_9 - серію ударів металевою «битою», таким чином завдавши ще 3-4 удари в голову, від яких ОСОБА_19 впав. В подальшому, ОСОБА_10 , діючи згідно попередньої змови з іншими учасниками групи, з метою подолання волі потерпілого до чинення опору та можливого їх переслідування, наблизившись до ОСОБА_19 , умисно наніс ногою 4-5 ударів в голову останнього, а ОСОБА_9 металевою битою та, схопивши за золотий ланцюжок, який висів на шиї ОСОБА_19 почав ним душити його, від чого останній втратив свідомість. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_19 були спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 696 від 15.07.2014 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Подолавши волю потерпілого до чинення опору та, можливого їх переслідування, відкрито заволоділи належними ОСОБА_19 золотими виробами, особистими речами, документами, пістолетом «ПМР» 9 мм серії НОМЕР_4 з 8 патронами, грошовими коштами у націоальній та іноземній валюті, заподіявши потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 748 731,98 гривень.
Після вчинення розбійного нападу на ОСОБА_19 та заволодівши належними останньому речами і грошовими коштами, 11.06.2014 року, близько 07.00 години, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_5 , в салоні якого знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , рухався в напрямку м. Коростень автодорогою сполученням Луцьк-Ківерці-Меневичі-Любешів КПП «Дольськ», де неподалік зупинки громадського транспорту «Ківерці», не виконуючи законні вимоги працівника ДПС ВДАІ з обслуговування м.Луцька ОСОБА_21 та не реагуючи на законну вимогу працівника ДАІ зупинити транспортний засіб та припинити протиправні дії, умисно значно збільшив попередню швидкість керованого ним автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху в напрямку розміщення автомобілів марки «Nissan Maximа» д.н.з. НОМЕР_6 , а також службових транспортних засобів ДАІ з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів і розпізнавальними знаками «державтоінспекція» марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_7 , вчинив умисне зіткнення зі службовим автомобілем «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_7 та «Nissan Maximа» д.н.з. НОМЕР_6 , в результаті чого завдав значні механічні пошкодження вищевказаним транспортним засобам, чим завдали матеріальної шкоди 118 523,60 гривень та продовжив рух,
В подальшому, інспектор ДПС ОСОБА_22 знаходячись на проїжджій частині за службовим автомобілем марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_8 , зробив один попереджувальний постріл вгору з табельної вогнепальної зброї, що свідчило про намір її застосування з метою припинення активного опору ОСОБА_8 та відведення небезпеки життю та здоров`ю працівників міліції і сторонніх осіб.
ОСОБА_8 , в свою чергу, не маючи на меті виконувати законні вимоги працівників міліції та припиняти свої протиправні дії, автомобіль не зупинив, двигун не вимкнув після чого ОСОБА_22 згідно п.6 ст.15 Закону України «Про міліцію» було застосовано табельну вогнепальну зброю для зупинки транспортного засобу шляхом його часткового пошкодження та зроблено 2 постріли по колесам автомобіля «ВАЗ 211010» д.н.з. НОМЕР_5 .
В результаті зіткнення зі службовим автомобілем «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_7 та «Nissan Maximа» д.н.з. НОМЕР_6 , а також застосування ОСОБА_22 табельної вогнепальної зброї для зупинки транспортного засобу шляхом його часткового пошкодження, автомобіль «ВАЗ 211010» д.н.з. НОМЕР_5 почало заносити з зустрічної смуги руху в правий бік, у зв`язку з чим ОСОБА_8 був змушений його зупинити. В цей час, службовим автомобілем марки «ВАЗ 21104» під керуванням оперуповноваженого УКР УМВС України у Волинській області ОСОБА_23 , з метою унеможливлення подальшого руху, а також продовження вчинення активного опору законним вимогам працівників правоохоронних органів та втечі правопорушників, автомобіль «ВАЗ 211010» д.н.з. НОМЕР_5 було заблоковано.
Тільки після проведення комплексу заходів, автомобіль «ВАЗ 211010» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_8 був зупинений, а ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_10 були затримані працівниками міліції.
Крім того, 11.06.2014 року під час затримання працівниками міліції на ділянці автодороги сполученням Луцьк-Ківерці-Маневичі-КПП«Дольськ», неподалік зупинки громадського транспорту «Ківерці» автомобіля марки «ВАЗ 211010» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_8 , в салоні якого перебували крім ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , яким було відомо про наявність у членів групи вогнепальної зброї і готовність її до застосування, працівниками правоохоронних органів у ОСОБА_10 було виявлено та вилучено стартовий пістолета марки «ZORAKI-MOD.914-S» заводський номер НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А. зі спорядженими у магазині патронами, а з сумки належній ОСОБА_7 було виявлено та вилучено стартовий пістолет марки «ZORAKI-MOD.914», заводський номер НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А. зі спорядженими у магазині патронами, які останні незаконно придбали, зберігали та носили без передбаченого законом дозволу.
Крім того, органами досудового розслідування, ОСОБА_7 , обвинувачувались в організації озброєної банди та участь в ній, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в участі в озброєній банді. Однак згідно вироку суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано невинними за ст. 257 КК України та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки прокурором не наведено допустимих доказів про вчинення бандитизму вказаними особами.
У поданій на вирок апеляції прокурор оскаржує вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання особам обвинувачених внаслідок мякості.
Вважає, що висновок суду про визнання невинуватості та виправдання обвинувачених за ст. 257 КК України є незаконним, оскільки судом не наведено належного обґрунтування та мотивів прийняття такого рішення. Суд мотивував своє рішення поясненнями обвинувачених, виключивши при цьому кваліфікуючу ознаку розбою - вчинення злочину організованою групою.
Вказує, що неповнота судового розгляду виразилась у недослідженні матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій.
Просить дослідити під час апеляційного розгляду докази обвинувачення, які не були дослідженими під час розгляду провадження у суді першої інстанції та скасувати вирок суду, постановивши новий, яким визнати ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.342 КК України та призначити їм покарання, яке відповідатиме Закону України про кримінальну відповідальність.

У поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить вирок скасувати частково та ухвалити новий, яким виправдати його підзахисного за фактом вчинення розбійного нападу 09.03.2014 року на потерпілого ОСОБА_16 та за ч.1 ст.263 КК України; на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити до відбуття менший термін позбавлення волі.
Вказує, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні розбійного нападу 09.03.2014 року на ОСОБА_16 ґрунтується лише на показаннях потерпілого.
Факти носіння та зберігання вогнепальної зброї при цьому ж нападі не доведено стороною обвинувачення будь якими іншими доказами, окрім як протоколу речей для впізнання від 10.07.2014 року. Під час судового розгляд потерпілий не підтвердив застосування щодо нього зброї зі сторони нападників.
Вважає, що винуватість його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України під час вчинення розбійного нападу 11.06.2014 року на потерпілого ОСОБА_19 не доведена поза розумними сумнівом, При допиті у судовому засіданні потерпілий ствердив, що вогнепальна зброя до нього не застосовувалась.
У поданій на вирок апеляції захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_12 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо його підзахисного закрити.
Вказує, що винуватість ОСОБА_8 у розбійному нападі на громадянина ОСОБА_19 не може стверджуватись показаннями потерпілого, свідків, висновками експертиз та протоколами слідчих дій, оскільки у жодному документі прізвище його підзахисного відсутнє; потерпілий його не впізнав; на відеозаписах не знайдено підтвердження його винуватості за даним епізодом.
Вважає недоведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона такого правопорушення.
Доводить, що ОСОБА_8 безпідставно визнано винним за епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що виразилось у незаконному носінні, зберіганні та придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, так як у доказ винуватості покладено показання свідка ОСОБА_24 , який є працівником органів внутрішніх справ; його показання є суперечливими та не відповідають дійсності.
У поданій на вирок апеляції обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує вирок з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого. Просить вирок скасувати частково та ухвалити новий, яким виправдати його за ч.1 ст.263 КК України у зв`язку з недоведеністю винуватості. За ч.4 ст.187 КК України призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, змінивши його на більш мяке.
Вказує про недоведеність його винуватості за епізодом нападу на потерпілого ОСОБА_19 в тому числі з використання вогнепальної зброї, оскільки як потерпілий так і інші обвинувачені заперечують такий факт.
Просить врахувати усі перелічені в апеляції пом`якшуючі покарання обставини та, відповідно, призначити покарання, яке відповідатиме діям та особі обвинуваченого.
У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання на більш мяке.
Оскаржує лише доведеність його винуватості за епізодом нападу на потерпілого ОСОБА_16 та вчинення за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 ОСОБА_25 з підстав, викладених у апеляції.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинувачених та його захисників, які підтримали подані апеляції у повному обсязі, заперечивши апеляцію сторони обвинувачення позицію прокурора на підтримання своєї апеляції та безпідставність апеляцій сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При перевірці вироку щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 ОСОБА_10 за доводами, викладеними у апеляційних скаргах та безпосередньо обвинуваченими, їх захисниками у судовому засіданні, встановлено, що суд при ухваленні такого рішення дотримався вказаних вимог закону.
Так, вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розбійного нападу за епізодом 09.03. 2014 року на потерпілого ОСОБА_16 в м. Коростені Житомирської області підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який як на досудовому розслідуванні так і під час розгляду справи в суді першої інстанції вказав, що 09.03.2014 року в період часу між 11.00 11.15 год., він повертаючись із ринку, зайшов до під`їзду за його місцем проживання та, піднімаючись на другий поверх, помітив на сходовій клітці ОСОБА_26 , котрий пройшов повз нього та тримав у руках пакет. Піднімаючись далі, побачив ОСОБА_9 та відразу відчув удар в голову тяжким предметом, від чого втратив свідомість.
До свідомості прийшов лише у кареті швидкої допомоги, пізніше виявив, що під час нападу на нього, зловмисники заволоділи належним йому майном, стартовим пістолетом марки «Zoraki» та грошовими коштами у національній та іноземній валюті.
Показання потерпілого об`єктивно підтверджуються протоколом прийняття заяви про вчинений злочин щодо нього від 09.03.2014 та 04.04.2014 року, протоколом огляду місця події і фото таблицями до нього від 09.03.2014 року, згідно якого працівниками поліції було оглянуто місце вчинення нападу на потерпілого, а саме під`їзд № 1 буд. АДРЕСА_5 та протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.07.2014 року, згідно якого ОСОБА_16 впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 , як особу, яка вчинила напад на нього.
При пред`явленні речей для впізнання 10.07.2014 року вбачається, потерпілий впізнав належний йому пістолет, яким заволоділи обвинувачені під час нападу на нього.
Під час проведення слідчого експерименту від 21.08. 2014 року ОСОБА_16 вказав на місце вчинення нападу на нього та місце, де він бачив самих нападників.
Висновком судово-медичної експертизи №163 від 22.04.2014 року констатовано про завдання потерпілому під час нападу тяжких тілесних ушкоджень.
Показання потерпілого послідовні та правдиві, узгоджуються з іншими доказами та повно відтворюють картину перебігу подій нападу на нього
Тверження адвоката ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_10 про недоведеність вчинення злочину його підзахисним за епізодом нападу на ОСОБА_16 не заслуговують на увагу суду та спростовуються вищенаведеними доказами, згідно яких потерпілий чітко вказав на особу обвинуваченого, який здійснив на нього напад. Показання ОСОБА_16 сумнівів у суду не викликають.
Незаконне поводження зі зброєю ОСОБА_10 підтверджується протоколом огляду від 11.06.2014 року, згідно якого в автомобілі марки ВАЗ -211010 д.н.з. НОМЕР_5 під час затримання працівниками міліції членів злочинного угрупування було виявлено пістолет марки «ZORAKI», який в подальшому потерпілий ОСОБА_16 впізнав як належний йому, що стверджується протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.07.2014 року.
Даними ж доказами спростовуються твердження обвинуваченого ОСОБА_9 щодо недоведеності винуватості за вчинення злочину, передбаченого ст.263 КК України.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 за фактом недоведеності винуватості у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст.187 КК України спростовуються наявними доказами у справі, а саме показаннями самого потерпілого, який під час проведення слідчих дій вказав на особу ОСОБА_9 , як одного із нападників та в суді першої інстанції їх підтвердив. Суд не вбачає підстав для недовіри показанням потерпілого.
Апеляційний суд критично ставиться до апеляції ОСОБА_9 в частині недоведеності винуватості за ст.263 КК України, оскільки в суді апеляційної інстанції обвинувачений визнав факт незаконного володіння зброєю.
Вчинення злочину та винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_17 24 квітня 2014 року в м. Нововолинську Волинської області за місцем його проживання останнього підтверджується показаннями самого потерпілого, який як на досудовому розслідуванні так і в суді першої інстанції вказав, що того дня близько восьмої години ранку, вийшовши у двір будинку, помітив спущене колесо у власному автомобілі марки «Mercedes». Раптово на нього вибігли двоє чоловіків, одягнуті у спецодяг двірників, в руках одного з яких був пакет білого кольору, у іншого - відро із совком. Наздогнавши його, ОСОБА_10 почав наносити удари в голову металевою трубою, від чого він втратив свідомість. Після вчинення нападу у нього викрадено мобільний телефон та грошові кошти у національній на іноземній валюті.
Висновками експерта №157 від 29.05.2014 року та №48 від 29.08.2014 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_17 отримав легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості, які утворилися в результаті контактів із тупими твердими предметами під час вчинення на нього розбійного нападу 24.04.2014 року.
Показання потерпілого повністю підтверджуються показаннями інших осіб, які були свідками вчинення розбійного нападу на ОСОБА_17 .
Так свідок ОСОБА_27 вказав, що вранці того дня, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою вчинення нападу на ОСОБА_17 через вікно квартири побачив на вулиці двох осіб, одягнене них в спецодяг двірників, які наздогнавши потерпілого, збили його з ніг. Один з них наніс удар якимось предметом в голову ОСОБА_17 , а інший вирвав сумку з рук останнього.
Свідок ОСОБА_28 вказав, що того дня близько восьмої години ранку повертався зі стоянки до свого автомобіля та почувши крики, бачив як від візуально знайомого чоловіка на імя ОСОБА_29 відбігала особа, одягнена у спецодязі двірника. В подальшому разом із сусідом по будинку виявив потерпілого без свідомості біля якого знаходився совок.
Згідно протоколу огляду місцевості від 24.04.2014 року зі схемами до нього вбачається місце вчинення нападу на ОСОБА_17 , де було виявлено віник і совок, які за свідченнями вищезазначених свідків перебували у момент нападу на потерпілого у руках зловмисників, та проколом огляду предметів від 28.05.2014 року - оглянуті слідчим.
Вчинення розбійного нападу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в сукупності з іншими доказами підтверджується рапортом працівника міліції Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_30 від 24.04.2014 року, згідно якого зафіксовано, що біля магазину «Фокстрот» у м. Нововолинську двоє невідомих осіб перевдягались у спецодяг двірників, що стверджується протоколом огляду ДВД диска з фотографіями відеокамер спостереження від 28.05.2014 року.
Протоколом слідчого експерименту від 01.08.2014 року, встановлено детальне відтворення потерпілим обставин вчинення щодо нього нападу, а згідно протоколів пред`явлення особи до впізнання від 28.07.2014, 01.08.2014, з оформленими фото таблицями до них ОСОБА_17 впізнав у пред`явлених йому особах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 як осіб, які вчинили на нього розбійний напад.

Вчинення злочину та винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за епізодом розбійного нападу 25 травня 2014 року в м. Кременець на ОСОБА_31 стверджується показаннями самого потерпілого, який як на досудовому розслідуванні так і під час розгляду справи в суді першої інстанції вказав, що 25.05.2014 року близько 07.25 год. вийшов зі свого будинку та проходячи між першим та другим під`їздом, побачив раніше незнайомих йому осіб, що йшли назустріч. Один з них заговорив до нього, а інший в той момент наніс удар в голову потерпілому тупим предметом, загорнутим у пакет, в результаті чого останній втратив свідомість.
Під час нападу у потерпілого було викрадено грошові кошти у національній та іноземній валюті, мобільні телефони.
Висновком експерта №1079 від 21.07.2014 року підтверджується нанесення потерпілому ОСОБА_18 тяжких тілесних ушкодженнь, внаслідок розбійного нападу 25.05.2014 року.
Показання потерпілого підтверджуються протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.05.2014 щодо ОСОБА_18 ; рапортом о/ч Кременецького МВ УМВС від 25.05.2014 про отримання повідомлення від ЦРЛ щодо госпіталізації ОСОБА_18 та протоколом огляду місця події від 25.05.2014 року з оформленими фото таблицями, згідно якого слідчим у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку оглянуто місце вчинення злочину - двір будинку АДРЕСА_7 та виявлено речовину бурого кольору, яка згідно висновку експерта №154 від 14.07.2014 року являє собою кров та епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 29.07.2014 року, потерпілий ОСОБА_18 детально відтворив всі обставини вчинення на нього розбійного нападу 25.05.2014 року.
Довідкою про офіційний курс гривні до іноземної валюті на момент вчинення розбійного нападу підтверджується майнова шкода, завдана потерпілому.
Винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2014 року, згідно яких потерпілий впізнав обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , як осіб, які вчинили на нього розбійний напад 25.05.2014 року.
Свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , суду вказали, що проживають у тому ж будинку що й ОСОБА_18 і того ранку перша з вікна своєї квартири бачила двох підозрілих осіб, які поспіхом кудись бігли; інший двох підозрілих осіб, один з яких був одягнений у жилетку двірника. Згодом вони дізнались, що у дворі їхнього будинку здійснено напад на чоловіка.
Такі показання свідків підтверджуються протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_34 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 як осіб, яких він бачив неподалік під`їзду свого будинку АДРЕСА_7 близько 07.00 год. 25.05.2014 року; протоколом пред`явлення особи до впізнання від 23.06.2014 року згідно якого свідок ОСОБА_32 впізнала обвинуваченого ОСОБА_9 .
Вина обвинувачених за даним епізодом підтверджується показаннями свідка ОСОБА_35 , який вказав, що в травні 2014 року, близько 09.00 год., перебуваючи на службі разом із працівником міліції ОСОБА_36 , зупинив задля перевірки документів осіб, іногородній транспортний засіб марки «БМВ» чорного кольору, в якому знаходилися ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Протоколом слідчого експерименту від 23.08.2014 року, встановлено, що свідок ОСОБА_37 15.05.2014 року на автостоянці, яка знаходиться навпроти Кременецької міської ради в м. Кременець, Тернопільської області помітив підозрілий автомобіль марки «БМВ» чорного кольору в якому перебували раніше не знайомі особи. Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання від 23.06.2014 року, ОСОБА_37 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 .
Обставин вчинення нападів на ОСОБА_17 , ОСОБА_18 обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не заперечували.
Вчинення злочину та винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за епізодом розбійного нападу 11 червня 2014 року в м. Луцьку Волинської області на ОСОБА_19 підтверджується наступними доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Так, потерпілий ОСОБА_19 вказав, що 11.06.2014 року близько 06.30 год., маючи при собі дві сумки, де знаходилися гроші, золоті вироби та травматичний пістолет для самооборони, вийшов із під`їзду свого будинку АДРЕСА_8 , підійшов до власного автомобіля марки «БМВ 730» на задні сидіння поставив сумки. Помітив, що до нього наближалися раніше незнайомі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , попереду йшов ОСОБА_10 , який підійшовши до нього, задав якесь запитання та відразу вдарив в голову, почав утримувати за плечі, обмежуючи рухи, а ОСОБА_9 тим часом вдарив тяжким предметом, загорнутим в пакет чорного кольору, після чого потерпілий втратив свідомість. Вказує, що при нападі, зловмисники зірвали з його шиї золотий ланцюжок, заволоділи його власними коштами у національній та іноземній валюті, іншими золотими виробами.
Такі показання потерпілого підтверджуються рапортом о/у Луцького МВ від 11.06.2014 щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_19 та протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 11.06.2014.

Протоколом огляду місця події від 11.06.2014 року з оформленими фото таблицями встановлено, що слідчим оглянуто місце вчинення злочину - двір будинку АДРЕСА_8 , виявлено і вилучено сліди речовини бурого кольору на автомобілі та чорну чоловічу бейсболу (кепку), яку згубив один із нападників. Протоколом огляду від 11.06.2014 з фото таблицями до нього її оглянуто як речовий доказ у справі.

Згідно висновку імунологічної експертизи №333/333 від 18.07.2014 року вбачається, що кров виявлена на вилучених речах в дворі будинку АДРЕСА_8 , а саме спортивній кофті, металевий биті, двох пакетах з полімерного матеріалу чорного кольору, ланцюжку металу жовтого кольору, зразках асфальту може належати потерпілому ОСОБА_19 .

Протоколом слідчого експерименту від 27.06.2014 року, встановлено детальне відтворення потерпілим ОСОБА_19 обставин вчинення на нього розбійного нападу 11.06.2014 року.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01.08.2014 року, потерпілий ОСОБА_19 впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 , як особу, яка разом із іншою особою вчинили на нього розбійний напад 11.06.2014 року.
Показання потерпілого підтверджуються іншими доказами по справі, яким суд дав належну правову оцінку.

Так свідок ОСОБА_38 - пасинок потерпілого підтвердив, що в день вчинення злочину щодо його вітчима, останній вийшов з квартири маючи при собі три сумки, в тому числі і спортивну, в якій були грошові кошти. Згодом від матері дізнався що на останнього напали. Вибігши на вулицю, незнайомі хлопці на зупинці громадського транспорту повідомили , що бачили нападників, які бігли в протилежну сторону та при собі мали спортивну сумку.
Свідок ОСОБА_39 , суду дав показання про те, що, він, приблизно в червні 2014 року, зранку вийшов на вулицю почув крик, зайшов за ріг будинку АДРЕСА_8 та побачив як звідти вибігло троє хлопців, які були одягнуті в спортивний одяг.
Свідок ОСОБА_40 , вказала, що 11 червня 2014 року близько 7 год. 45 хв., перебуваючи вдома, почула на вулиці шум бійки. Виглянувши з балкона квартири, яка розташована на третьому поверсі будинку на вулицю, побачила, як двоє хлопців били чоловіка. На її крики про припинення бійки, нападники побігли до автомобіля потерпілого ОСОБА_19 та почали щось шукати в салоні та багажнику, а знайшовши - втекли. В одного з них була в руках річ чорного кольору. Вказує, що один із нападників одягнений в салатову спортивну кофту та кросівки.
Свідок ОСОБА_41 , суду показала, що приблизно в червні 2014 року, близько 08.00 год., перебуваючи вдома, в будинку по АДРЕСА_8 , з вікна квартири бачила, як двоє осіб, що були одягнені в чорний одяг били її сусіда. В одного із нападників в руках був предмет замотаний в пакет чорного кольору, яким він бив по голові потерпілого.
Свідка ОСОБА_24 вказав, що в день нападу на ОСОБА_19 він близько 07.00 год., йшов до зупинки громадського транспорту через двір будинку АДРЕСА_8 , побачив біля автомобіля марки «БМВ» як двоє чоловіків одягнених в спортивний одяг били старшого чоловіка. При цьому один із нападників дістав «биту» приблизно 50 см. довжини, замотану в чорний поліетиленовий пакет і ззаду почав наносити удари потерпілому в голову. На крики про припинення бійки, один з обвинувачених із заднього сидіння автомобіля марки «БМВ» дістав дві спортивні сумки та направив в їхню сторону предмет схожий на пістолет. Бачив, як двоє нападників втекли з місця вчинення злочину; третій приєднався до них згодом.
Такі свідчення ОСОБА_24 підтверджуються протоколами пред`явлення особи для впізнання від 27.08.2014 року згідно якого він впізнав обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як осіб, що 11.06.2014 року в дворі будинку АДРЕСА_8 вчинила розбійний напад на потерпілого ОСОБА_19 .
Вищезазначені докази стверджуються протоколом огляду речових доказів від 12.06.2014 року, згідно якого на відеозаписі зафіксовано двоє осіб, які вчиняють певні дії спрямовані на вчинення розбійного нападу.
Судом першої інстанції належним чином досліджено та правильно оцінено як докази винуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за епізодом вчинення розбійного нападу на ОСОБА_19 протоколи огляду речових доказів від 27.08.2014, 28.07.2014 після проведення судових експертиз; протоколи огляду місця події та речових доказів 11.06.2014 року згідно яких на трасі Луцьк-Меневичі-Любешів- КПП «Дольськ» було оглянуто місце затримання обвинувачених. в автомобілі марки «ВАЗ- 211010», яким останні рухалися, було виявлено та вилучено пари кросівок, футболок, кепок, шортів, перчаток, металеве відро, а також грошові кошти, документи і речі, належні потерпілому ОСОБА_19 - ключ від автомобіля, паспорт та сумки.

Згідно протоколу огляду речових доказів від 11.06.2014 року у ОСОБА_7 виявлено ланцюжок жовтого кольору та мобільний телефон.

За заявою та розпискою ОСОБА_19 , грошові кошти та речі повернуто останньому, він їх внізнав.
Твердження адвоката Урина в інтересах ОСОБА_10 щодо недоведеності винуватості його підзахисного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України спростовується показаннями свідка ОСОБА_24 , який підтвердив, що під час вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_19 в руках ОСОБА_10 він бачив зброю, якою пригрожував йому та іншій невстановленій особі. Сумніви у правдивості його показань, апеляційний суд не знаходить та розцінює твердження апеллянта, як можливість уникнення відповідальності його підзахисним.
Посилання адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про недоведеність винувавтості його підзахисного за епізодом вчиенння розбійного нападу на ОСОБА_19 не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційній інстанції, оскільки судом встановлено роль кожного учасника при вчиненні нападу на потерпілого ОСОБА_19 .
Доводи апелянтів про необізнаність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в розбійному нападі на ОСОБА_19 безпідставні. На думку апеляційного суду, всі обвинувачені попередньо домовилися про напад, зранку приїхали до м. Луцька, очікували на потерпілого, вчинили злочин та втекли з місця події.
Апеляційний суд ставиться критично до доводів захисника ОСОБА_42 про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у незаконному повоженні зі зброєю та розцінює такі дії як намагання останнього уникнути відповідальності. Так, при затриманні автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , працівниками міліції було виявлено стартовий пістолет марки «ZORAKI». Такі доводи підтверджуються протоколами проведення слідчих дій, яким суд дав належну оцінку.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про недоведеність його винуватості за епізодом вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_19 та незаконного поводження зі зброєю не заслуговують на увагу суду та розцінюються апеляційним судом як намагання останнім уникнути від відповідальності. Доведеність його винуватості за даними епізодами повністю підтверджується доказами, дослідженими в судовому порядку.
Вчинення злочину та винуватість ОСОБА_8 у вчиненні опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків за епізодом 11 червня 2014 року стверджується показаннями свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_21 , ОСОБА_44 та ОСОБА_22 , які вказали, що приблизно на початку літа 2014 року, вони, перебуваючи на чергуванні, отримали повідомлення від оперативного чергового УДАІ про необхідність затримання автомобіля марки «ВАЗ» сірого кольору, яким пересуваються особи, причетні до вчинення злочину. У зв`язку з цим, була надана вказівка про інсценування ДТП при в`їзді в м. Ківерці. На місці події, вони перегородили службовими автомобілями дорогу; працівник ДАІ ОСОБА_21 , намагався зупинити автомобіль марки «ВАЗ» за допомогою жезла та свистка, однак водій знехтував дану вимогу, виїхав на смугу зустрічного руху, почав збільшувати швидкість та намагався здійснити на нього наїзд. Працівниками УДАІ було застосовано табельну зброю для попереджувального сигналу. В подальшому автомобіль здійснив зіткнення з патрульним автомобілем марки «Toyota Prius». За кермом автомобіля марки «ВАЗ» перебував обвинувачений ОСОБА_8 , в автомобілі перебували й інші нападники; під час затримання в автомобілі виявлено сумку та зброю.
Такі твердження свідків підтверджуються протоколами огляду місця події від 11.06.2014 року з оформленими фототаблицями, згідно яких на трасі «Луцьк-Меневичі-Любешів- КПП «Дольськ» було оглянуто місце затримання обвинувачених та в автомобілі, яким останні рухалися, було вилучено грошові кошти та інші речі пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень; протоколами огляду від 12.06.2014 року флешкарти з відео реєстратора автомобіля Тойота Пріус та даними про перевірку транспортних засобів по державним номерним знакам згідно системи «Відео-Контроль-Рубіж».

Протоколами огляду від 22.06.2014 року встановлено пошкодження автомобілів марок Тойота Пріус, Нісан Максимум, ВАЗ 211010 та виявлення предметів у останньому автомобілі.
Рахунком-фактурою з ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота Пріус» та висновком експерта №115 від 15.08.2014 встановено вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Тойота Пріус».
Твердження сторони захисту про недоведеність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення за ч.2 ст.342 КК України за відсутності у його діях обєктивної сторони складу кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставним.
Так, основним безпосереднім обєктом злочину за вказаною статтею виступає нормальна діяльність правоохоронних органів державної влади, громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону та законних військових формувань на території України. У даному випадку обєктом злочину виступають саме працівники органів внутрішніх справ.
Обєктивна сторона злочину за ст.342 КК України характеризується опором представникові влади, працівникові правоохоронного органу, члену громадського формування або ж військовослужбовцю. У даному випадку обєктивна сторона виразилась у опорі працівнику міліції на вимогу зупинки транспортного засобу.
Опір - це активна фізична протидія здійсненню відповідними працівниками своїх обовязків. Злісна непокора, про яку говорить в апеляції адвокат - це відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обовязків, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Субєктивна сторона злочину за вказаною статтею КК України характеризується прямим умислом. Винний усвідомлює, що вчиняє незаконні дії щодо представника влади, працівника правоохоронного органу і бажає так вчинити.
Матеріали кримінального провадження вказують на вчинення ОСОБА_8 опору працівникам правоохоронних органів.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що місцевим судом правильно оцінено надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості останнього за даним епізодом.
Тому, апеляція в цій частині не підлягає до задоволення.
При нападі на ОСОБА_16 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 заволоділи належним останньому пістолетом марки «ZORAKI», який в подальшому працівниками поліції було виявлено та вилучено під час затримання в м. Ківерці Волинської області. Крім того, при розгляді справи в апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_9 суду дав ствердні показання з приводу незаконного поводження зі зброєю.
Під незаконною передачею вогнепальної зброї слід розуміти надання предметів іншій особі у володіння, для тимчасового зберігання чи використання за цільовим призначенням без передбаченого законом дозволу. Згідно матеріалів кримінального провадження, показань самого обвинуваченого ОСОБА_9 заволодів зброєю потерпілого та використовував її без відповідного законом дозволу.
Докази за даним епізодом зібрані з дотриманням кримінально-процесуального закону, порушень зі сторони органу досудового розслідування не виявлено і підстав для визнання їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у організації та участі в озброєній банді, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - в участі в озброєній банді.
Так, ОСОБА_7 , на початку травня 2014 року, з метою скоєння нападів на окремих громадян із використанням зброї та заволодіння чужим майном, вступив в добровільну злочинну змову із мешканцями м. Коростеня ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з якими зорганізувались у стійку організовану злочинну групу, чим організував озброєну банду для нападу на окремих осіб. При цьому, ОСОБА_7 отримав від активних членів створеної та очолюваної ним організованої банди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стартовий пістолет марки «ZORAKI-MOD.914-S», заводський номер НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., виробництва Туреччини, яким вони заволоділи 09.03.2014 під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 , та придбаний при невстановлених досудовим розслідування обставинах стартовий пістолет марки «ZORAKI-MOD.914», заводський номер НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А. виробництва Туреччини. Членами вищевказаної озброєної банди, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на території Волинської області у м. Луцьку 11.06.2014 за безпосередньою участю та керівництвом ОСОБА_7 був вчинений розбійний напад на громадянина ОСОБА_19 із використанням заздалегідь підготовленої придатної для стрільби вогнепальної зброї, про наявність якої та можливість її застосування були обізнані всі члени банди.
Отримавши згоду ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на участь в озброєній банді, які добровільно взяли на себе обов`язки учасників даного кримінального угрупування, ОСОБА_7 , з їх відому та згоди розробив загальні правила поведінки, спрямовані на беззаперечне виконання його наказів та створення тісних стосунків між учасниками вчинення злочинів, які базувались на бажанні кожного з них отримувати стабільні кримінальні прибутки для задоволення власних потреб у грошах, характеризувалися високою дисципліною та підпорядкуванням. В подальшому, ОСОБА_7 здійснював планування вчинення нападу, визначав найбільш оптимальні способи його скоєння, забезпечував членів банди вогнепальною зброєю, автотранспортом та приймав у злочинах безпосередню участь, розподіляв ролі та функції і забезпечував взаємозв`язок між діями усіх її учасників, контролював додержання встановлених ним заходів конспірації, тобто на засадах стійкості, зорганізованості, планування та суворої внутрішньої дисципліни, створив стійку організовану групу - озброєну банду.
З метою коригування та узгодження дій між учасниками створеної організованої групи озброєної банди, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 використовували в злочинній діяльності мобільні телефони із сім картками різних операторів стільникового зв`язку, за допомогою яких вони зв`язувались між собою, узгоджуючи таким чином час і місця зустрічей, обставини підготовки до вчинення злочинів, а щоб не бути викритими працівниками правоохоронних органів періодично їх змінювали, що на думку ОСОБА_7 та інших членів озброєної банди унеможливлювало їх викриття працівниками міліції, забезпечувало групі стабільне функціонування і надійне прикриття.
Отримавши в своє розпорядження вогнепальну зброю, яка зберігалась в ОСОБА_7 , очолювана ним організована група у зв`язку із наявністю в її членів зброї, була створена виключно для вчинення нападів на окремих осіб і за своїми ознаками: наявністю у ній кількох суб`єктів злочину (чотирьох осіб), стійкістю й згуртованістю, озброєністю, загальною метою її учасників та способом вчинення злочинів нападів на окремих осіб, в період з початку травня по 11 червня 2014 року, досягла своєї найбільш суспільно небезпечної форми співучасті озброєної банди.
Так, в період активної діяльності організованої групи озброєної банди, роль ОСОБА_7 як її організатора та керівника, полягала у підборі кадрів до членства в озброєній банді; в підшуканні та обранні об`єктів злочинного посягання; в розробленні плану вчинення злочину та в розподілі ролей між учасниками відповідно до обставин нападу; у визначенні знарядь злочину, конкретних його виконавців; керуванні і координації їх діями під час вчинення нападів; у забезпеченні членів кримінального об`єднання автотранспортом, засобами зв`язку; в постачанні учасників банди вогнепальною зброєю; у проведені спостереження за об`єктами майбутніх нападів з метою визначення найбільш сприятливих умов їх вчинення; а також у безпосередній участі у нападах.
Роль ОСОБА_8 як активного учасника озброєної банди, очолюваної ОСОБА_7 , полягала у тому, що він, достовірно знаючи про наявність у членів вказаного кримінального угрупування нестандартної вогнепальної зброї та усвідомлюючи можливість її застосування під час нападів, добровільно надавши свою згоду на участь в кримінальному об`єднанні (банді) та будучи об`єднаним з іншими його членами єдиним злочинним умислом, направленим на протиправне заволодіння майном потерпілих шляхом нападу на них та отримання у зв`язку із цим кримінальних прибутків, у відповідності до відведеної йому ОСОБА_7 ролі та функцій, беззаперечно виконував вказівки останнього, пов`язані із ретельним готуванням до скоєння злочинів, а також приймав участь в проведенні за участю ОСОБА_7 та інших учасників вказаного угрупування підготовчих дій перед вчиненням нападів, а саме: вивчення місцевості та прилеглої території запланованих злочинів; визначення шляхів відходу; здійснення візуального спостереження за визначеними ОСОБА_7 об`єктами злочинних посягань; встановлення маршруту пересування потерпілих; надання з цією метою свого транспортного засобу іншим учасникам з метою його використання в ході здійснення підготовчих дій до скоєння злочинів; перевезення учасників банди до місця вчинення злочину та після його скоєння.
Роль ОСОБА_10 як учасника очолюваної ОСОБА_7 озброєної банди, полягала у тому, що він, достовірно знаючи про наявність у членів вказаного кримінального угрупування нестандартної вогнепальної зброї та усвідомлюючи можливість її застосування під час нападів, добровільно надавши свою згоду на участь в кримінальному об`єднанні (банді) та будучи об`єднаним з іншими його членами єдиним злочинним умислом, направленим на протиправне заволодіння майном потерпілих шляхом нападу на них та отримання у зв`язку із цим кримінальних прибутків, у відповідності до відведеної йому ОСОБА_7 ролі та функцій, беззаперечно виконував вказівки останнього, а також ОСОБА_8 , пов`язані із ретельним готуванням до скоєння злочинів, а саме здійснював візуальне спостереження за визначеними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 об`єктами злочинних посягань; інформував їх про результати спостереження за прилеглою територією та окремими громадянами в ході готування до вчинення злочинів; відповідно до заздалегідь розробленого плану, отримавши в розпорядження вогнепальну зброю, застосовуючи насильство, безпосередньо приймав участь в скоєні кримінального правопорушення (розбійного нападу).
Роль ОСОБА_9 як учасника очолюваної ОСОБА_7 озброєної банди, полягала у тому, що він, достовірно знаючи про наявність у членів вказаного кримінального угрупування нестандартної вогнепальної зброї та усвідомлюючи можливість її застосування під час нападів, добровільно надавши свою згоду на участь в кримінальному об`єднанні (банді) та будучи об`єднаним з іншими його членами єдиним злочинним умислом, направленим на протиправне заволодіння майном потерпілих шляхом нападу на них та отримання у зв`язку із цим кримінальних прибутків, у відповідності до відведеної йому ОСОБА_7 ролі та функцій, беззаперечно виконував вказівки останнього, а також ОСОБА_8 , пов`язані із ретельним готуванням до скоєння злочинів, а саме: здійснював візуальне спостереження за визначеними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 об`єктами злочинних посягань; інформував їх про результати спостереження за прилеглою територією та окремими громадянами в ході готування до вчинення злочинів; відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи хорошу спортивну підготовку, використовуючи заздалегідь підготовлену для нанесення ударів металеву «биту», застосовуючи насильство, безпосередньо приймав участь в скоєні кримінального правопорушення (розбійного нападу).
ОСОБА_7 в середині травня 2014 року як організатор та керівник озброєної банди, перебуваючи в центрі міста по вул. Глушець навпроти одного з входів на територію Центрального ринку, за домовленістю з ОСОБА_8 безпосередньо вказав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на ОСОБА_19 як на особу, на яку підготовлюється напад та доручив їм провести за ОСОБА_19 візуальне спостереження, щоб встановити час та маршрут його слідування, місце проживання, з метою наступного планування вчинення озброєного нападу на нього та заволодіння грошовими коштами.
Надалі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та згідно відведених їм ОСОБА_7 ролей, достовірно знаючи про наявність у членів очолюваного ОСОБА_7 кримінального угрупування вогнепальної зброї та усвідомлюючи можливість її застосування під час нападів, будучи об`єднаними з іншими членами озброєної банди ( ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ) єдиним умислом, направленим на вчинення нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_19 , беззаперечно виконували вказівки ОСОБА_7 та до 10 червня 2014 року спільно з ОСОБА_7 проводили візуальні спостереження за ОСОБА_19 , встановлюючи при цьому час та маршрут його слідування з Центрального ринку м. Луцька Волинської області до місця свого проживання, про що детально з використанням засобів мобільного зв`язку інформували ОСОБА_7 .
Провівши достатні розвідувально-організаційні заходи, учасники вказаного злочинного угрупування встановили, що ОСОБА_19 має у власності значні грошові кошти в національній та іноземній валюті, які помістивши у дві сумки, виносить у визначені дні о 7 годині з будинку проживання по АДРЕСА_8 та на власному автомобілі марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_3 , перевозить на територію Центрального ринку по вул. Глушець м. Луцька, де займається обміном грошових коштів. Визначивши місцем вчинення нападу - двір будинку АДРЕСА_8 , де проживає ОСОБА_19 , детально вивчивши місцевість та прилеглу територію запланованого злочину, можливість вчинення безпосереднього нападу на ОСОБА_19 , обговоривши шляхи відходу з місця злочину й використання транспортних засобів, предметів спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень та вогнепальної зброї, ОСОБА_7 з відому та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 спланував вчинити озброєний напад вранці 11 червня 2014 року та визначив час і місце зустрічі та маршрут руху в м. Луцьк Волинської області.
Реалізовуючи єдиний злочинний умисел 11 червня 2014 року близько 03.00 год., ОСОБА_7 , діючи у відповідності з розробленим планом вчинення злочину, використовуючи короткоствольну гладкоствольну нестандартну вогнепальну зброю перероблену із стартового пістолета марки «ZORAKI-MOD.914-S» заводський номер НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А. та із стартового пістолета марки «ZORAKI-MOD.914», заводський номер НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А., шляхом внесення конструктивних змін (видалення заглушки з каналу ствола), а також патрони до даної зброї, взяв її з собою для подальшої передачі ОСОБА_10 з метою її використання, а також взяв із собою металеву «биту» для нанесення ОСОБА_19 тілесних ушкоджень з метою подолання його волі до чинення опору. Одягнувши непримітний одяг та використовуючи належний йому автомобіль «ВАЗ 211010» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи вогнепальну зброю при собі, про наявність якої та можливість її застосування знали всі члени банди, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 прибули в м. Луцьк до будинку АДРЕСА_8 , де продовжили візуальне спостереження за будинком ОСОБА_19 .
Так, згідно розробленого ОСОБА_7 єдиного злочинного плану, відомого і погодженого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , безпосередньо вчиняти напад на громадянина ОСОБА_19 мали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Зокрема, ОСОБА_9 , з метою подолання волі потерпілого до чинення опору повинен був нанести ОСОБА_19 металевою «битою» тілесні ушкодження, а ОСОБА_10 в залежності від обставин, як найбільш фізично розвинутий учасник банди, повинен був застосувати фізичне насильство та в разі необхідності наявну у нього вогнепальну зброю, безпосередньо заволодіти сумками з грошовими коштами у них, належними ОСОБА_19 та втекти з місця вчинення нападу. ОСОБА_7 визначив за собою те, що в цей час він буде знаходитись на незначній відстані та спостерігати навколо, слідкувати за потерпілим і по телефону доповісти ОСОБА_9 маршрут руху ОСОБА_19 , а ОСОБА_8 перебувати в автомобілі в районі проживання потерпілого ОСОБА_19 , де повинен був чекати на спільників та забезпечити членам банди можливість швидкого та безпечного залишення місця вчинення злочину, перевезти їх з викраденими коштами до обумовленого місця для здійснення розподілу грошей між учасниками кримінального угрупування відповідно до виконаних ними ролей.
Узгодивши основні моменти вчинення нападу, ОСОБА_7 у відповідності до єдиного плану вчинення злочину, забезпечив ОСОБА_10 переробленим для стрільби стартовим пістолетом марки «ZORAKI-MOD.914», заводський номер НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А. зі спорядженими патронами магазином, який згідно висновку експерта №504 від 19.06.2014 є придатним для стрільби короткоствольною гладкоствольною нестандартною вогнепальною зброєю, а ОСОБА_9 - металевою «битою». Провівши попередню розвідку, встановивши маршрут слідування потерпілого від під`їзду до належного йому автомобіля марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_3 , та визначивши, що найбільш вдалою позицією для нападу та заволодіння коштами є засідка неподалік під`їзду №4 будинку АДРЕСА_8 , ОСОБА_7 дав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказівку сховатись. При цьому ОСОБА_7 зайняв очікувальну позицію неподалік і наказав чекати від нього телефонного дзвінка з вказівкою про момент вчинення нападу на ОСОБА_19 .
Приблизно о 06:45 год. ОСОБА_7 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану та відведеної ролі, проводячи візуальне спостереження за ОСОБА_19 , вислідкував маршрут його слідування з під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_8 до належного йому автомобіля марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_3 та достовірно знаючи про наявність у членів кримінального угрупування банди, вогнепальної зброї й усвідомлюючи можливість її застосування під час нападу, будучи організатором та керівником банди, використовуючи засоби мобільного зв`язку, повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що ОСОБА_19 попрямував до належного йому автомобіля та дав вказівку вчиняти напад.
З метою запобігання викриття та подальшого їх впізнання ОСОБА_10 вдягнув на голову чорну кепку та з метою вчинення злочину сховав вогнепальну зброю під одяг. ОСОБА_9 , в свою чергу, надягнув на голову капюшон спортивної кофти та щоб не привертати увагу обмотав поліетиленовим пакетом чорного кольору металеву «биту».
Надалі, учасники банди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , отримавши інформацію від ОСОБА_7 про маршрут руху ОСОБА_19 , реалізуючи єдиний умисел та діючи узгоджено між собою, у відповідності до єдиного плану вчинення злочину, знаходячись на очікувальних позиціях на маршруті слідування потерпілого, попрямували в дворі будинку АДРЕСА_8 до потерпілого ОСОБА_19 , який прослідував до належного йому автомобіля марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_3 , для того, щоб поставити в салон автомобіля дві сумки з грошовими коштами та іншими речами у них та сісти в автомобіль. У подальшому, коли ОСОБА_19 направлявся до водійського сидіння до нього раптово підійшов ОСОБА_10 та наніс йому один удар кулаком в обличчя, схопив за руки, щоб подолати його опір, а ОСОБА_9 в цей час наніс ОСОБА_19 2 удари металевою «битою» в область потиличної частини голови, після чого ОСОБА_10 продовжував наносити удари кулаками правої та лівої руки по тулубу потерпілого, а ОСОБА_9 - серію ударів металевою «битою» по голові, таким чином завдавши ще 3-4 удари по голові, від яких ОСОБА_19 впав. У подальшому, ОСОБА_10 , згідно попередньо визначеного плану злочинних дій, з метою подолання волі потерпілого до чинення опору та можливого їх переслідування, наблизившись до ОСОБА_19 , умисно наніс ногою 4-5 ударів по голові останнього, а ОСОБА_9 металевою битою - 3-4 удари по голові та схопивши за золотий ланцюжок, який висів на шиї ОСОБА_19 почав ним душити його, від чого останній втратив свідомість. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_19 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, множинних ран волосистої частини голови, обличчя, закритого перелому кісток носа, посттравматичний лівобічний середній отити, підшкірних гематоми навколо обох очей, субкон`юнктивальних обох очних яблук, гематоми язика, підшкірних гематом лобної ділянки голови, в ділянці правого плечового суглобу, множинних саден і підшкірних гематом обох верхніх кінцівок. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 696 від 15.07.2014, струс головного мозку, рани, перелом кісток носа та середній отит відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 6 але менше 21 доби, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Коли нападники досягнули цілі, подолавши волю потерпілого до чинення опору та можливого їх переслідування, відкрито заволоділи належним ОСОБА_19 золотим ланцюжком вагою 60 грам, яка згідно офіційного курсу НБУ становила вартість 28 541,4 гривень. Після цього, з заднього пасажирського сидіння автомобіля марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_3 , вказані особи відкрито заволоділи належними потерпілому ОСОБА_19 речами та грошовими коштами, на загальну суму 748 731,98 гривень, чим спричинили останньому матеріальної шкоди у особливо великих розмірах.
Дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковано за ст. 257 КК України як організація озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участі у такій банді та у вчинюваному нею нападі.
Дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кваліфіковано за ст. 257 КК України як участь у озброєній банді, організованій з метою нападу на окремих осіб, та у вчинюваному нею нападі.
Апеляційний суд вважає, що виправдовуючи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст. 257 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, місцевим судом правильно оцінено усі надані сторонами докази, які доводять невинуватість осіб у інкримінованому їм злочині за ст.257 КК України.
Судом встановлено, що розбійний напад на потерпілого ОСОБА_19 . 11.06.2014 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинили за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожен зокрема, заперечили вчинення ними бандитизму. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладене в обвинувальному акті обвинувачення за ст. 257 КК України прокурором суду надано не було.
Ухвалою суду 20.06.2017 на підставі п.1 ч.2 ст. 87 КПК України визнано недопустими доказами матеріали негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, оскільки прокурором за клопотанням сторони захисту не надано судових рішень, якими санкціоновано проведення таких негласних слідчих (розшукових) дій, незважаючи на те, що судом двічі, а саме 11.04.2017, 06.06.2017 встановлювався процесуальний строк прокурору для подачі письмових доказів у даному кримінального провадження. А тому, судовий розгляд проведений без дослідження цих матеріалів з метою дотримання розумних строків.
Чинний КПК України не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборона адресована суду, який згідно з частиною дванадцятою статті 290 КПК України, немає права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Надані стороною обвинувачення стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування.
Отже, факт ознайомлення з матеріалами справи після закінчення розслідування не є достатнім для відстоювання стороною захисту своєї позиції у кримінально процессуальному змаганні. За таких умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів у кримінальному процесі.
Частина дванадцята статті 290 КПК України фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізовується в разі невиконанння сторонами обовязку щодо відкриття матеріалів, яка полягає в тому, що в майбутньому суд немає права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах. Так, невідкритття сторонами кримінального провадження одна одній матеріалів суттєво зменшує їх доказову базу, що в свою чергу, може негативно вплинути на законність та обгрунтованість прийнятого судом рішення.
Місцевий суд підставно визнав протоколи за результатами проведення негласних слідчих дій щодо обвинувачених недопустимими доказами та свої висновки мотивував у судовому рішенні.
Банда це озброєна організована група або злочинна організація, яка попередньо створена з метою вчинення кількох нападів на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб або одного такого нападу, який потребує ретельної довготривалої підготовки.
Банду слід вважати створеною з моменту досягнення її учасниками згоди щодо вчинення першого нападу за наявності планів щодо подальшої спільної злочинної діяльності такого ж характеру та за умови, що об`єднання набуло всіх обов`язкових ознак банди. При цьому не має значення, передувала створенню банди стадія існування об`єднання як організованої групи або злочинної організації чи банда одразу була створена як така.
Конструктивною ознакою банди, яка виділяє цю форму організованої співучасті, є не попередня змова співучасників, а стійкість, тобто набуття нею таких внутрішніх суб`єктивних зв`язків між учасниками, які забезпечують стабільність і безпеку свого існування, ефективну протидію внутрішнім і зовнішнім факторам, що можуть її дезорганізувати. Наявність зазначених механізмів проявляється через відповідні ознаки, які необхідно не лише перелічити, а й довести їх існування належними та допустимими доказами.
Із врахуванням наведеного, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд дійшов правильного висновку, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.257 КК України, у якому обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а тому за наявності законних підстав виправдав останніх у вчиненні вказаного злочину.
Обгрунтовано з наведенням відповідних мотивів у судовому рішенні місцевим судом виключено з епізоду розбійного нападу обвинувачених на потерпілого ОСОБА_19 кваліфікуючу ознаку вчинення розбою організованою групою. Стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що обвинувачені зорганізувалися в стійке обєднання для нападу потерпілого ОСОБА_19 11 червня 2014 року, були об`єднані єдиним планом і спрямованістю всіх учасників групи на досягнення такого плану з розподілом функцій учасників групи. Належних та допустимих доказів про вчинення обвинуваченими злочину за даним епізодом у формі стійкого обєднання місцевому суду не надано. З таким висновком погоджується апеляційний суд.
За таких обставин доводи прокурора не підлягають до задоволення.
Що стосується призначеного обвинуваченим покарання, судом першої інстанції при його призначенні в повній мірі дотримано вимог ст.ст.50, 65 КК України.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Посилання, наведені в апеляційних скаргах про невідповідність призначеного покарання особам обвинувачених та ступеню тяжкості вчиненими ними злочинів, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.
При призначенні покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано особу винного, який вчинив особливо тяжкий та тяжкий злочин.
Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, судом першої інстанції враховано, що він раніше судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, невизнання його вини та не розкаяння у вчиненому, його позитивні характеристики, наявність постійного місця проживання, утримання двох неповнолітніх дітей , те, що він є особою з третьою групою інвалідності, думку потерпілого ОСОБА_19 , який при призначенні покарання поклався на розсуд суду, а тому правильно дійшов висновку про можливість виправлення останнього лише в умовах ізоляції від суспільства .
Наведені в апеляції твердження про неврахування судом першої інстанції наявності в обвинуваченого ряду хронічних хвороб, які перешкоджають йому відбувати покарання в умовах установи виконання покарань хоч і мають місце, однак, на думку апеляційного суду, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції враховано особу винного, який вчинив злочини, які відносяться до категорії особливо тяжких, тяжких та невеликої тяжкості.
Судом першої інстанції враховано, що обвинувачений в порядку ст.89 КК України несудимий, свою вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, потерпілий ОСОБА_19 при призначенні покарання покалався на розсуд суду, а тому, правильно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання в межах санкцій статтей кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, яке потрібно відбувати реально.
При призначенні покарання ОСОБА_9 , судом першої інстанції враховано особу винного, який вчинив злочини, які відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких.
Судом першої інстанції враховано, що обвинувачений раніше судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, свою вину визнав частково, та не розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні двоє малолітніх дітей, думку потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_17 які наполягали на суворому покаранні, решта потерпілих покалалися на розсуд суду, а тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання, яке слід відбувати реально.
А тому підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України з підстав, викладених у апеляції, апеляційний суд не вбачає.
При призначенні покарання ОСОБА_10 судом першої інстанції враховано особу винного, який вчинив злочини, які відноситься до категорії особливо тяжких та тяжких.
Судом першої інстанції враховано, що обвинувачений раніше судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, свою вину визнав частково, та не розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, думку потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_17 які наполягали на його суворому покаранні, решта потерпілих покалалися на розсуд суду, а тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання в межах санкцій статтей кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі.
Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що наявність вищевказаних даних про осіб обвинувачених, відсутність помякшуючих покарання обставин, призначені обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкціями статтей, інкримінованих їм злочинів, є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і таким, що не можна визнати надто суворим, як про це зазначено в апеляції обвинувачених та надто мяким, як про це зазначає в апеляції прокурор.
Висновок місцевого суду, і з ним погоджується аеляційний суд, про відсутність законних підстав для повернення ОСОБА_45 грошових коштів та золотих виробів є правильним. Питання про приналежність майна останньому в цьому кримінальному провадженні не вирішується.
Клопотання ОСОБА_9 про зарахування йому в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні, в якому постановлено вирок 01 липня 2015 року Вінницьким міським судом слід залишити без розгляду, оскільки без його особової справи строк попереднього ув`язнення, який він зазначає в клопотання встановити не можливо. Таке рішення не є остаточним, так як перший не позбавлений права вирішити це питання за місцем відбування покарання.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав для скасування вироку та задоволення апеляційних скарг з наведених у них мотивів, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Апеляційного суду
Волинської області ОСОБА_2