У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 184/1599/17
Номер провадження 1-в/184/165/17

01.11.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженої ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянки України, із неповною вищою освітою, до засудження не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
05.10.2017 року до Орджонікідзевського міського суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_3 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Представник ПВЦ-79 заперечував проти застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженої ОСОБА_3 , посилаючись на те, що відповідно до п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», щодо засудженої встановлено обмеження у застосуванні амністії.
Прокурор у судовому засіданні вказував на можливість застосування щодо засудженої ст.. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» та скоротити наполовину не відбуту засудженою частину покарання.
Розглянувши заяву засудженої та її доводи, заслухавши представника ПВЦ-79, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачена можливість скоротити наполовину не відбуту частину покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 26.01.2017 року засуджена Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 04 років обмеження волі.

Таким чином, зважаючи на те, що засуджена на даний час відбуває покарання у виді обмеження волі за вказаним вироком, враховуючи, що злочин, за який вона засуджена згідно ст..12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, остання підпадає під дію ст..7 Закону України «Про амністію у 2016 році», а відтак ОСОБА_3 може бути скорочено наполовину не відбуту частину покарання.
Водночас, дослідивши матеріали справи та норми Закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до висновку, що обмеження, передбачені п. «а» ст. 9 вказаного нормативно-правового акту у даному випадку не розповсюджуються на засуджену, з огляду на наступне.
Так, п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб які, зокрема, після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Як встановлено судом та слідує із матеріалів справи, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.11.2016р. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який вона вчинила 19.09.2016р. та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст..71 КК України у виді 03 років 05 місяців обмеження волі.
Разом з тим, як вбачається із вироку Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26.01.2017р., за яким засуджена відбуває покарання, злочин ОСОБА_3 було вчинено 03.09.2016 року, тобто до ухвалення вироку Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 14.11.2016р., а тому положення п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» на засуджену не поширюються.
За таких обставин, засуджена підпадає під дію ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст..12 України «Про амністію у 2016 році», особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
Керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.537,539 КПК України,суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву засудженої ОСОБА_3 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

Скоротити наполовину не відбуту частину покарання засудженій ОСОБА_3 на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1