Ухвала
Іменем України
15 березня 2018 року

м. Київ
Справа № 408/6226/16-к

Провадження № 51-4681ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Біловодського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року,
встановив:
На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про скасування вироку місцевого суду.
До касаційної скарги засуджений долучає копію ухвали Апеляційного суду Луганської області від 12 лютого 2018 року про повернення його апеляційної скарги.
Як вбачається з долученої копії ухвали апеляційного суду, 05 січня 2018 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху та надано йому десятиденний строк на усунення вказаних недоліків із дня отримання копії ухвали. 30 січня 2018 року засуджений повторно звернувся до апеляційного суду, однак не усунув недоліків апеляційної скарги, яку було залишено без руху, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК його апеляційну скаргу було повернуто.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, Суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції лише після їх перегляду в апеляційному порядку.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги засудженого та долученої копії ухвали апеляційного суду, вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 в апеляційному порядку не переглядався, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
У той же час, ч. 6 ст. 399 КПК визначено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним у ст. 427 КПК. Вона повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, були допущенні судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засудженого ОСОБА_4 не міститься обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 395, 399, 412, 419 цього Кодексу.
Крім того, викладені засудженим у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК, щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3