Справа №718/1181/17
Провадження №1-кп/718/87/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимим: 18.02.2016 Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 50 годин громадських робіт;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

01.04.2017 року близько 23:00 години ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, будучи в гостях свого сусіда, по АДРЕСА_1 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману та зловживання довірою підійшов до ОСОБА_5 та реалізуючи свої злочинні наміри, під впливом видуманої історії, увійшов в довіру останнього та сказав, що йому потрібно зателефонувати до свого товариша. ОСОБА_5 не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_3 , погодився та добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 2 500 грн., після чого, заздалегідь не збираючись повертати вказаного мобільного телефону, вийшов з даного господарства та направився у невідомому напрямку, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 2 500 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що заволодів чужим майном шляхом обману за обставин, викладених у обвинувальному акті. Свою вину у вчиненному визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся, просив суворо не карати.
За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої доведена, в її діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченій покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він по місцю проживання характеризується посередньо, його майновий стан, тобто не має постійного джерела доходів, раніше судимий. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, отримане злочинним шляхом майно повернув, щире каяття, а тому на підставі викладеного, суд, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши положення ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із накладенням на нього обмежень, передбачених ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 15, 65-67, 75, 76 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2. ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органу кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1