Справа № 474/531/17
Провадження № 1-кп/474/65/17
ВИРОК
Іменем України
18.09.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000226 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився с. Кодри Врадіївського району Миколаївської області, освіта середня, не одружений, пенсіонер, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

встановив:
21.07.2017р. до суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згідно якого в кінці березня 2017 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи доступ до території домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , виявив, що в гаражі зберігаються три колеса (автошини з дисками), які були у використанні, та у нього виник умисел направлений на таємне викрадення вказаних коліс. Скориставшись тим, що ОСОБА_7 вийшла з території домоволодіння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 через двері гаражу, викрав вказані колеса та викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях. Вказаними діями спричинив потерпілій матеріальні збитки на суму 1 105 грн., які не відшкодовано.

Встановлене на досудовому розслідуванні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29.06.2017р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав та дав суду показання, згідно яких він знає потерпілу з дитинства, оскільки навчалися в одній школі. З лютого 2017 року почали з потерпілою спілкуватися, після знайомства в аптеці. Розмова про автозапчастини у них з потерпілою була ще раніше, однак вони говорили лише стосовно багажника до автомобіля. Після 8 березня 2017р. в кінці березня 2017 року він приїхав в гості до потерпілої та привіз останній подарунок, та мав намір поїхати додому на автобусі, який їде о 12 годині. Потерпіла запросила його до столу, де вони разом вживали алкогольні напої, однак, як зазначив обвинувачений, вони разом з потерпілою були нормальними. Після того як вони посиділи за столом, разом з потерпілою пішли до приміщення гаражу, де він в присутності потерпілої відкрив закриту дерев`яним щитом яму звідки вибрав та дістав три автомобільні колеса, при чому обвинувачений зазначив, що потерпіла приносила йому драбину та ліхтарик для того щоб він міг залізти в яму. Оскільки двері з гаража виходять в приміщення аптеки, то він колеса переніс до приміщення аптеки де була потерпіла, інших осіб не було, а в подальшому обвинувачений переніс колеса до автобусної зупинки, де останні перебували протягом 15 хв., при чому потерпіла притримувала йому двері аптеки, коли той виносив колеса. На автобусній зупинці розмовляв з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мешканцями с. Острогірськ щодо коліс, які в подальшому допомогли загрузити їх до автобуса. Спочатку сказав останнім, що купив колеса, а потім, що їх йому подарували. Також обвинувачений стверджує, що потерпіла під час вказаних подій нікуди не виходила. Обвинувачений вказав, що в рахунок оплати за колеса возив потерпілу на кладовище та до масажиста. Через деякий час потерпіла почала вимагати розрахуватися за колеса і погрожувала зверненням до поліції звинувативши його у крадіжці, при чому обвинувачений зазначив, що він зробив помилку не віддавши вказані колеса після дзвінка потерпілої. Обвинувачений повідомив, що був у потерпілої дома декілька разів, при чому потерпіла не залишала його майже ніколи самим вдома. Обвинувачений також повідомив, що про домовленість стосовно коліс знав його син ОСОБА_10 . Пізніше влітку обвинувачений разом з сином та невісткою ОСОБА_11 приїжджали в гості до потерпілої, при чому жодної розмови про розрахунок за колеса не було. Обвинувачений зазначив, що не повернув потерпілій колеса, оскільки не міг подумати, що це завершиться судом.

Потерпіла ОСОБА_7 дала суду показання, що знайома з обвинуваченим з 15 лютого 2017 року, після знайомства в аптеці. В кінці березня 2017 року в двадцятих числах ходили з обвинуваченим в гараж з метою ремонту возика. Приміщення гаража та аптеки сполучені дверима, гараж на зовні не відчиняється. Пізніше потерпіла не закривши двері гаража пішла до магазину де була 15 хв. близько 10-11 год. З магазину повернулася близько 11 год. 20 хв. чи 11 год. 30 хв. Після повернення з магазину обвинувачений сидів за столом в аптеці сказав що йому потрібно їхати. Після повернення з магазину вони з обвинуваченим сіли за стіл та вживали алкогольні напої. За столом сиділи близько 20-25 хв. Потерпіла також повідомила, що повертаючись з магазину не бачила коліс ні біля аптеки, ні в приміщення аптеки, ні на зупинці. Обвинувачений при ній до приміщення гаража та житлового приміщення не заходив. Пізніше близько 11 год. 50 хв. 11 год. 55 хв. обвинувачений пішов на зупинку через двері аптеки, пізніше потерпіла через 15 хв. зателефонувала обвинуваченому та той повернувся через 1-2 хв. до аптеки, після чого, пробувши в аптеці 2-3 хв. знову пішов на зупинку, однак потерпіла не бачила як обвинувачений сідав до автобуса та не пам`ятає чи було щось у нього в руках. Пізніше потерпіла помітила, що зникли три колеса, які вона мала намір продати, після чого телефонувала до обвинуваченого, при розмові з нею останній зізнався, що взяв колеса та обіцяв повернути їх, а також казав потерпілій, що забрав колеса за бензин, який він витратив возячи її. Потерпіла вважає, що обвинувачений виніс колеса в той час коли вона перебувала в магазині, тобто між 10 год. та 11 год. Також потерпіла вказала, що коліс в загальному було шість. Про крадіжку поліцію повідомила 21.06.2017р., а також розповідала про крадіжку своєму синові ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Потерпіла просила призначити обвинуваченому найсуворішу міру покарання.

Згідно показань свідка ОСОБА_14 вона раніше працювала в аптеці належній потерпілій. На початку квітня 2017 року потерпіла подзвонила їй та сказала, що обвинувачений викрав у неї колеса до автомобіля також розповідала, що дзвонила до обвинуваченого стосовно коліс. Свідок зазначила, що її чоловік ОСОБА_15 бачив колеса в гаражі потерпілої, які лежали за дверима. Ворота до гаража з вулиці закриті на замок, ключі від якого знаходилися в потерпілої. Свідок також повідомила, що з дверей аптеки автобусної зупинки не видно, однак якщо іти з магазину видно зупинку та, що на ній відбувається, а також можна помітити речі, які на ній знаходяться.

Згідно показань свідка ОСОБА_12 він особисто на початку березня 2017 року бачив три колеса, які знаходилися в гаражі з ліва, та які були зношені на 80 відсотків, скільки в гаражі взагалі було коліс свідку не відомо. В березні 2017 року потерпіла повідомила про те, що ці колеса викрав обвинувачений коли вона пішла в магазин. Також потерпіла розповідала, що дзвонила до обвинуваченого, який обіцяв повернути колеса. Свідок вказав, що по дорозі з магазину автобусної зупинки повністю не видно, та не видно що там стоїть.

Згідно показань свідка ОСОБА_15 слідує, що він у 2016 році був у гаражі, який належить потерпілій та бачив там три колеса з дисками, два з яких були новими, інших коліс не бачив. Про крадіжку здійснену обвинуваченим дізнався від дружини ОСОБА_14 в квітні 2017р. Свідок також повідомив, що був понятим під час огляду місця події, а саме приміщення гаража, при якому яму в гаражі не оглядали, але пізніше свідок на прохання потерпілої оглянув яму, в якій було два колеса, а також оглянув третє колесо винесене з підвалу в дуже поганому стані. Крім того свідок повідомив, що вхідні двері в аптеці відкриваються дуже важко і для того щоб щось занести чи винести з неї необхідно відкривати двері стоячи на зовні.

Згідно показань свідка ОСОБА_16 він близько 10 год. прийшов на автобусну зупинку з лікарні, куди також підійшов ОСОБА_8 , на той час на зупинці не було коліс. Пізніше близько 12 год. також прийшов обвинувачений, який приніс з собою колеса з аптеки, та на запитання де той взяв колеса спочатку повідомив, що купив за 100 грн., а потім, що їх йому подарували, а також розповів, що поміж шести коліс вибрав три. При чому свідок стверджує, що коли обвинувачений виносив колеса йому хтось з аптеки відкривав двері. Свідок зазначив, що раніше був в аптеці, та що відкриваючи вхідні двері в останній необхідно докласти зусиль. Свідок не бачив як обвинувачений виносив два колеса, які уже були на зупинці, а бачив як виносив лише одне. Колеса стояли зі сторони вулички напроти аптеки. Від моменту коли обвинувачений приніс колеса до відправлення автобуса пройшло півгодини, автобус відправився близько 12 год. 15 хв. Свідок також повідомив, що ОСОБА_8 на декілька хвилин відходив від зупинки, а свідок стояв обличчям до аптеки та бачив силует людини у вікні аптеки, при чому впізнав потерпілу за зачіскою. Обвинувачений один раз заходив до аптеки на декілька хвилин. Свідок стверджує, що не бачив потерпілу на вулиці біля аптеки, та що остання з аптеки в період з 10 год. до 11 год. не виходила.

Згідно показань свідка ОСОБА_17 в березні 2017 року був на автобусній зупинці, до якої пізніше підійшов ОСОБА_16 . Пізніше за півгодини до відправлення автобуса підійшов обвинувачений, який виніс з аптеки спочатку два колеса, а потім ще одне, які положив на відкритому місці та зі сторони аптеки можливо було їх бачити. Під час того як обвинувачений приносив колеса був присутній ОСОБА_16 та на зупинці були присутні інші люди, яких він не знає. За 10-15 хв. до відправлення автобуса обвинувачений пішов в аптеку прощатися жінкою та був там 5-10 хв. Під час прощання свідок бачив в дверях аптеки дві особи, в однієї із яких було біле волосся. Коли прибув автобус він разом з ОСОБА_16 допомогли завантажити колеса до автобуса. Свідок також повідомив, що не бачив чи виходила потерпіла з аптеки.

Згідно показань свідка ОСОБА_18 він в червні 2017р. був понятим під час проведення обшуку в домоволодінні обвинуваченого, під час якого обвинувачений сам віддав колеса, які зняв зі свого автомобіля, та які впізнала потерпіла. Обвинувачений під час цих подій нічого не говорив стосовно коліс.

Згідно показань свідка ОСОБА_19 він в 2017р. 2-3 місяці тому був понятим під час проведення обшуку в домоволодінні обвинуваченого, під час якого обвинувачений сам віддав два колеса. Під час обшуку була присутня потерпіла та три працівники поліції. Обвинувачений під час цих подій нічого не говорив стосовно коліс. Розмови між свідком та обвинуваченим стосовно коліс не було.

Згідно показань свідка ОСОБА_20 він водій автобуса та в кінці березня 2017 року обвинувачений на зупинці біля лікарні заніс до автобуса два чи три колеса. Автобус відправився від зупинки о 12 год. 20 хв. - 12 год. 30 хв. Свідок не бачив де колеса стояли на зупинці. Свідок також не бачив потерпілу. Розмови у свідка з обвинуваченим щодо коліс не було.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.
У відповідності до ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:
1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;
2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;
3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
З огляду на свідчення допитаних в судовому засіданні осіб вбачається, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно часу та обставин перенесення коліс до автобусної зупинки підтверджується показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . З показань вказаних свідків також вбачається, що обвинувачений приніс колеса з приміщення аптеки до зупинки близько 12 год., що, в свою чергу, спростовує твердження потерпілої ОСОБА_7 щодо викрадення обвинуваченим коліс між 10 год. та 11 год. При чому показання свідка ОСОБА_16 підтверджують показання обвинуваченого стосовно того, що потерпіла відкривала обвинуваченому двері коли той виносив колеса з приміщення аптеки та відсутність інших осіб в аптеці, що також підтверджується показаннями потерпілої. Крім того підтверджують твердження обвинуваченого, що потерпіла нікуди не відлучалася та спростовують твердження потерпілої, що вона в період з 10 до 11 год. ходила в магазин де перебувала 15 хв.

Стосовно показань свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 слід зазначити, що вказані свідки були тільки понятими під час проведення слідчої дії та жодним чином їхні свідчення не дають відповіді на питання щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Аналогічна ситуація щодо показань свідка ОСОБА_20 , однак показання останнього підтверджують показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 щодо часового проміжку між принесенням обвинуваченим коліс на зупинку та відправленням автобуса.

Окремо слід зазначити щодо показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з огляду на те, що вони безпосередньо не були очевидцями вчинення кримінального правопорушення, а про факт вчинення останнього та особу, яка його вчинила, вони всі фактично дізналися від потерпілої. Таким чином, свідчення вказаних свідків це є свідчення з чужих слів, при чому ці свідчення зводяться виключно до обізнаності останніх, що зі слів потерпілої їм стало відомо про викрадення в березні 2017 року обвинуваченим у потерпілої колес коли вона вийшла до магазину.

Суперечливими і протилежними є свідчення обвинуваченого, потерпілої та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 щодо можливості самостійного відкриття вхідних дверей в приміщення аптеки заносячи або виносячи щось до приміщення останньої. Однак з наданих стороною обвинувачення доказів вбачається, що на стадії досудового розслідування не було вжито жодних заходів та не проведено жодних слідчих дій щодо підтвердження чи спростування вказаних обставин. Як не проведено жодних слідчих дій щодо підтвердження чи спростування тверджень обвинуваченого, потерпілої та свідка ОСОБА_16 , щодо обставин залишення потерпілою аптеки в проміжку часу з 10 год. до 11 год.

Стосовно свідчень потерпілої про намір продажі викрадених коліс, суд зазначає, що стороною обвинувачення не надано до суду жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. І хоча потерпілою до цивільного позову додано ряд доказів на підтвердження вказаних обставин, однак ухвалою суду від 04.08.2017р. цивільний позов потерпілої разом з приєднаними до нього матеріалами повернутий останній та вважається таким, що неподаний. В подальшому ні потерпілою, ні стороною обвинувачення вказані докази в порядку ст. 290 КПК України не відкривалися учасникам кримінального провадження та не долучалися до матеріалів справи на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення надано письмові докази, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.06.2017р., згідно якого потерпіла ОСОБА_7 повідомила про факт вчинення у неї крадіжки;

- витяг з кримінального провадження № 0000226, згідно якого 21.06.2017р. до ЄРДР внесено відомості про вчинення злочину за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України, фабула якого звучить наступним чином - 21.06.2017р. до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області звернулася ОСОБА_7 з заявою про те, що 21.03.2017р. ОСОБА_21 здійснив крадіжку трьох коліс від автомобіля марки Москвич, які зберігались в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинив останній матеріальну шкоду;

- протокол огляду місця події від 21.06.2017р. з фототаблицею до нього, згідно яких оглянуто домоволодіння, в тому числі приміщення гаражу, що належить потерпілій ОСОБА_7 та знаходиться по АДРЕСА_2 , при проведенні огляду слідів вчинення кримінального правопорушення не зафіксовано;

- протокол обшуку від 27.06.2017р. з фототаблицею та відеозаписом до нього, згідно яких обвинувачений добровільно видав три колеса вказуючи на те, що потерпіла сама дало йому їх. Крім того згідно протоколу обшуку та відеозапису слідує, що потерпіла впізнала належні їй колеса;

- висновок оцінювача № 1147 від 29.06.2017р., згідно якого вартість трьох коліс (автошин з дисками), без урахування ПДВ, складає 1 105 грн.

Водночас, стосовно наданих стороною доказів слід зазначити, що вони не містять жодної беззаперечної інформації щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а відображають хід проведення певних слідчих дій, а саме прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проведення огляду місця події, проведення обшуку та оцінки майна, про викрадення якого заявлено потерпілою.
Будь яких інших доказів на підтвердження обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме наявності події кримінального правопорушення, державним обвинуваченням суду не надано, а тому враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену в ст.ст. 62, 63 Конституції України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ч. 4 ст. 17 КПК України, зокрема, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, суд оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановивши, що докази, якими сторона обвинувачення обґрунтувала пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не доводять винуватості обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 підлягає виправданню.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази по справі - три колеса марки Five stone multihawk 175 70 R 13 з висотою протектора шини 0,5 см., колесо Rosava BC-11 175 70 R 13, з висотою протектора шин 0,2 см., колесо Rosava BC-11 175 70 R 13, з висотою протектора шин 0,3 см. ( пакет № 1, пакет № 2, пакет № 3), які були у використанні та знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , підлягають поверненню останній як законному власнику.
Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, виправдати за відсутністю події кримінального правопорушення.

Речові докази по справі - три колеса марки Five stone multihawk 175 70 R 13 з висотою протектора шини 0,5 см., колесо Rosava BC-11 175 70 R 13, з висотою протектора шин 0,2 см., колесо Rosava BC-11 175 70 R 13, з висотою протектора шин 0,3 см. ( пакет № 1, пакет № 2, пакет № 3), які були у використанні та знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - залишити останній, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1