Справа № 477/1378/17
Провадження № 1-кп/477/152/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушеве Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 2000 року народження, ОСОБА_5 , 2006 року народження, ОСОБА_6 , 2011 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в теперішній час в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України;
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 , відповідно до наказу № 262-ОС від 12 червня 2017 року товариства з обмеженою відповідальністю Логістик МТС (далі ТОВ Логістик МТС) був призначений на посаду водія автотранспортних засобів (категорії Е) і за ним був закріплений вантажний автомобіль марки КАМАЗ, р.н. НОМЕР_1 ., з причепом марки Нефаз р.н. НОМЕР_2 .
Крім того, відповідно до посадових обов`язків водія-експедитора та договору про повну матеріальну відповідальність від тієї ж дати він прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому ТОВ Логістик МТС матеріальних цінностей і зобов`язався про наступне:
-вести облік матеріальних цінностей, переданих йому на відповідальне зберігання;
-дбайливо ставитися до переданих йому на зберігання матеріальних цінностей;
-вживати заходів до попередження настання випадків заподіяння шкоди майну (матеріальним цінностям) роботодавця, своєчасно інформувати його про обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих йому матеріальних цінностей;
-нести повну матеріальну відповідальність за збереження прийнятих на відповідальне зберігання матеріальних цінностей та ін.
В той же час, 28 червня 2017 року у ОСОБА_8 виник умисел на розтрату ввірених йому матеріальних цінностей ТОВ Логістик МТС у виді автомобільних шин з переданих йому для роботи вантажного автомобіля та причепа.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 191 КК України.
Під час судового засідання ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтвердив зазначені обставини. Розповів, що через необхідність в матеріальному забезпеченні своєї багатодітної сім`ї він, 28 червня 2017 року розтратив шини автомобіля та причепу, які були йому ввірені як водію-експедитору ТОВ Логістик МТС. Вчинив це коли автомобіль з причепом перебував в с. Мішково-Погорілове Вітовського району на зупинці СТО по вул. Молодіжній. У вчиненому розкаявся та обіцяв більше подібного не вчиняти.
Крім визнавальних показів вина ОСОБА_3 також підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та документами, а саме:
- рапортом чергового поліцейського про прийняття телефонного повідомлення від громадянина ОСОБА_9 , відповідно до якої в ніч на 28 червня 2017 року, з автомобіля КАМАЗ, який був припаркований біля СТО Автогранд, розташованого за адресою: с. Мішково-Погорілове, вул. Шкільна, 1, Вітовського району Миколаївської області були викрадені колеса;
- протоколом від 28 червня 2017 року огляду місця події (з фототаблицями) ділянки місцевості в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області по вул. Молодіжній, 1, де був оглянутий автомобіль марки КАМАЗ, р.н. НОМЕР_1 ., з причепом марки Нефаз р.н. НОМЕР_2 , на яких були замінені 12 шин;
- заявою ОСОБА_9 до Вітовського ВП Корабельного ВП ГУ Національної Поліції України в Миколаївській області, відповідно до якої в ніч з 27 на 28 червня 2017 року невідома особа на вул. Шкільній в
с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, таємно викрала шляхом заміни 12-ть коліс з вантажного автомобіля КАМАЗ, р.н. НОМЕР_1 та причепу Нефаз р.н. НОМЕР_2 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29 червня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_10 , який купив 28 червня 2017 року 12 автошин в с. Мішково-Погорілове, серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав ОСОБА_11 як особу, у якої він їх купив;
- наказом № 261-ОС від 12 червня 2017 року ТОВ Логістик МТС про прийняття ОСОБА_3 на роботу на посаду водія автотранспортних засобів (категорія Е) з 12 червня 2017 року;
- наказом № 262-ОС від 12 червня 2017 року ТОВ Логістик МТС про покладення на ОСОБА_3 з 12 червня 2017 року обов`язків водія-експедитора транспортних засобів;
- договором від 12 червня 2017 року між ТОВ Логістик МТС та ОСОБА_3 про його повну матеріальну відповідальність;
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину підсудного доказаною, а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 191 КК України розтрата чужого майна, яке було ввірене особі.
Тобто його вина в пред`явленому обвинуваченні повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
При призначенні покарання пом`якшуючою його вину обставиною суд вважає щире каяття. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані щодо його особи, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємого злочину, та допускає, що його виправлення можливе без відбуття покарання та ізоляції від суспільства, але з обов`язковим контролем за цим виправленням. Підстав для застосування додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю суд не вбачає.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
Процесуальні витрати відсутні.
На досудовому розслідуванні та під час судового розгляду міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася, а тому, враховуючи відсутність клопотань сторін з цього питання, суд не вбачає підстав для обрання відносно нього міри запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення у виді двох років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в один рік, поклавши на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки на період цього строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1