АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 , на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 23.10.2017 року про повернення обвинувального акту у відношенні ОСОБА_12 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23.10.2017 року обвинувальний акт по кримінальному за обвинуваченням ОСОБА_12 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 122 ч.1, 135 ч.3 КК України, повернутий прокурору, для усунення недоліків.

В обґрунтування вказаної ухвали районний суд зазначив, що обвинувальний акт та додані до нього матеріали, не відповідають вимогам, встановленим ст.ст. 290, 291 КПК України. Обвинуваченому не зрозуміла суть обвинувачення, яку йому необхідно роз`яснити в ході судового розгляду, якими саме доказами підтверджене кожне із обвинувачень, а також обвинуваченому повинні бути відомі всі докази, якими прокурор або потерпілі, їх представник будуть підтримувати обвинувачення.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 23.10.2017 року скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обгрунтування вимог вказує, що посилання суду на той факт, що обвинуваченому не зрозуміла суть обвинувачення, позбавлена обгрунтованості та невідповідає фактичним обставинам, оскільки в підготовчому судовому засіданні при змінені обвинувачення обвинувачений ОСОБА_12 визнав обвинувачення за ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 135 КК України та не підтримав обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України. Крім того зазначає, що відсутність в обвинувальному акті доказів, на які планують посилатися потерпілий та його представник, не являється процесуальною підставою для повернення обвинувального акту, оскільки їх зазначення не передбачено кримінально процесуальним законодавством та суперечить принципу змагальності сторін.

Представник потерпілого ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 23.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 135 КК України. Постановити ухвалу, якою повернути обвинувальний акт від 13.05.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_12 за ч.1 ст. 115 ККУкраїни з додатками до суду першої інстанції для судового розгляду.

В обгрутування вимог вказує на те, що в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_12 знаходяться обвинувальні акти у скоєнні обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 135 КК України, але повертаючи обвинувальний акт суд в своїй ухвалі вказує на обвинувачення ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 135 КК України в сукупності, не конкретизуючи, який саме обвинувальний акт повертиається прокурору та в чому саме полягає порушення норм КПК України при його складанні.

Крім того посилається, що обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні було зазначено, що він розуміє обвинувачення, як за першим обвинувальним актом так і за другим.

Потерпілий вважає, що повернення обвинувального акту створює тяганину та перешкоджає йому підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі.

Заслухавши доповідь судді; пояснення прокурора , який підтримав апеляційну скаргу та заявив клопотання про продовження строку обраного ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ; пояснення представника потерпілого , який підтримав апеляційну скаргу прокурора та представника потерпілого ; пояснення захисника , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого; вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В мотивувальній частині рішення суд виклав зміст п.3 ч.3 ст. 313, ст. 291 , ст. 290, ст.91, ст. 7 КПК України та ст. 63 Конституції України.
Послався на те, що не виконані вимоги ст. 290 та 291 КПК України.
Зазначив, що обвинуваченому не зрозуміла суть обвинувачення , яку необхідно роз`яснити в подальшому в ході судового розгляду , якими саме доказами буде підтверджене кожне обвинувачення. Також зазначив , що обвинуваченому повинні бути відомі всі докази , якими прокурор або потерпілі , їх предстаникі будуть підтримувати обвинувачення.
Отже , мотивувальна частина ухвали суду викладена таким чином , що залишається незрозумілим в зв`язку з чим суд прийшов до висновку , про порушення вимог ст.ст. 290 , 291 КПК України і в чому саме вони полягали. Також незрозуміло в чому саме полягає неконкретність обвинувачення. Про які докази сторони обвинувачення, не відкриті стороні захисту, йде мова і яким чином це впливає на прийняття рішення про повернення прокурору обвинувального акту також є незрозумілим.
Таким чином судове рішення не є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Порушення вимог ст. 370, 314 КПК України є істотними, оскільки завадило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи наведене ухвалу суду слід скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції .
Відповідно до вимогш ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_12 колегія суддів враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України : переховування від органів досудового слідства , незаконний вплив на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Окрім цього відповідно до ст. 178 КПК України , суд враховує тяжкість покрання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи, вагомість доказів, відповідно до яких раніше обвинуваченому в цьому провадженні вже було ухвалено вирок з застосуванням покарання у виді позбавлення волі. При таких обставинах запобіжний захід ОСОБА_12 у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 405,407, 412, 331 КПК України , колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора та представника потерпілогоадвоката ОСОБА_11 задовольнити .
Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_12 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 11 лютого 2018 р. включно.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді -