Справа № 639/373/17
1-кп/639/196/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обідне Немирівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо - технічною освітою, не одруженого, не працюючого, пенсіонера за віком, на підставі ст.89 КК України не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_5 , 12 липня 2016 року, приблизно о 21 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , де побачив раніше знайомих йому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які сиділи на лавці перед під`їздом.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та загальних норм поведінки, що супроводжується особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій протиправна, злочинний умисел ОСОБА_5 , відкрито демонструючи свою зневагу до встановлених та загальноприйнятих у суспільстві норм моралі та етичної поведінки, діючи з винятковим цинізмом, став висловлюватися на адресу жінок похилого віку, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ненормативною лексикою, голосно викрикуючи при цьому в їх бік образи, свідомо принижуючи їх честь та гідність. Зазначені дії ОСОБА_5 тривали протягом тривалого часу, не менше 5 хвилин, після чого до нього підійшов ОСОБА_9 , син ОСОБА_6 , який став на законних підставах вимагати від нього припинити хуліганські дії. Проте ОСОБА_5 , не зважаючи на правомірні зауваження, та не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, відкрито демонструючи зухвалість, схопив ОСОБА_9 руками за футболку і застосовуючи фізичну силу, сильним ривком повалив його на бетонне покриття входу до під`їзду, від чого потерпілий впав на спину. Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, поєднаний із насильством, схопив лежачого на бетонному покритті ОСОБА_9 руками за футболку спереду в області шиї та не менш 6 разів з силою вдарив потерпілого потилицею о бетонну поверхню.
В подальшому ОСОБА_5 припинив свої протиправні хуліганські дії, які тривали більше 5 хвилин, та з місця скоєння злочину зник.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження - гематому (синець) тім`яної ділянки голови, садно на обличчі, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово - медичної експертизи № 6946-ая/16 від 22.11.2016р.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України визнав частково та пояснив суду, що 12 липня 2016 року, приблизно о 21 год. він повертався додому з роботи. Біля під`їзду будинку на лавці сиділа ОСОБА_10 та ще жінки, сусідки по під`їзду. З ОСОБА_10 у нього давно склались неприязні відносини та раніше між ними була суперечка через дерев`яні двері, які хтось залишив біля під`їзду.
Він запитав у ОСОБА_10 , що із дверима, на що остання почала на нього кричати, він не реагував на її провокацію та мовчав.
Після чого ОСОБА_10 зі свого мобільного телефону зателефонувала своєму сину ОСОБА_11 , та сказала щоб останній прийшов до них.
Приблизно через хвилину до під`їзду підбіг ОСОБА_12 , який схопив його лівою рукою за одяг зі спини, а правою рукою наніс один удар в область правого вуха. Після чого він розвернувся обличчям до ОСОБА_13 , схопив його за одяг, для того щоб не дати йому нанести ще удар. Коли він розвернувся то вони двох з ОСОБА_14 втратили рівновагу та впали на бетонний фундамент під`їзду.
Коли вони впали, їх побачив ОСОБА_15 , підбіг до них та розняв. В цей момент з під`їзду вийшла його цивільна дружина ОСОБА_16 , яка відвела його додому. В цей день він вживав алкогольні напої після роботи. Він жаліє про ці події, вибачився перед потерпілими та сусідами, просить суд застосувати до нього закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки є пенсіонером.
Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні та підтверджується наступними доказами, які були зібрані в ході досудового слідства та досліджені у судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 12 липня 2016 року, приблизно о 21 годині вона знаходилась поблизу під`їзду №3 будинку АДРЕСА_3 , разом зі своїми сусідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . В цей час до під`їзду підійшов їх сусід ОСОБА_5 , який був нетверезий, в стані сильного алкогольного сп`яніння, і безпричинно почав висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. Вона зробила йому зауваження, щоб він припинив, але він на нього не відреагував.
Вона зателефонувала сину ОСОБА_11 , звернувшись до нього за допомогою. Син прийшов до під`їзду через кілька хвилин, і почав робити усні зауваження ОСОБА_19 , щоб він припинив свої дії, на які останній не реагував.
В ході сварки ОСОБА_20 схопив руками за футболку ОСОБА_13 та штовхнув його на підлогу в бік під`їзду, після чого, встав над ОСОБА_14 та тримаючи його руками за футболку, ривком, 6 разів вдарив його потилицею о бетонну поверхню підлоги під`їзду, після чого ОСОБА_20 відпустив ОСОБА_9 .
На вулицю вийшли інші сусіди ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які забрали ОСОБА_24 додому.
На цьому інцидент було вичерпано та хтось з сусідів викликав поліцію і швидку допомогу, лікарями якої її сину була надана допомога, після чого вона та син звернулись із заявами до поліції. До обвинуваченого претензій не має.
Аналогічні пояснення про обставини події в судовому засіданні надані потерпілим ОСОБА_9 , та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .
Крім пояснень потерпілих та свідків провина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.07.2016р. за участю свідка ОСОБА_8 (та ілюстративним матеріалом до нього відеозаписом слідчої дії), в ході якого свідок розповіла та показала про обставини конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , спричинення останнім потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2016р. за участю потерпілого ОСОБА_9 (та ілюстративним матеріалом до нього відеозаписом слідчої дії), в ході якого потерпілий розповів та показав про обставини конфлікту між ним і ОСОБА_5 , та спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №6946-ая/16 від 22.11.2016р., - у ОСОБА_9 були встановлені наступні тілесні ушкодження: гематома (синець) тім`яної ділянки голови, садно а обличчі.
Дані ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів.
За ступенем тяжкості синці (гематоми) та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Діагноз «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», що встановлено у ОСОБА_9 , не має об`єктивного клініко-діагностичного обґрунтування, тобто не підтверджений даними клінічного спостереження динаміки неврологічного статусу та результатами додаткових інструментальних методів дослідження, що обумовлено вимогами клінічних протоколів надання медичної допомоги хворим з черепно-мозковою травмою, таким чином даний діагноз не може бути прийнятий до уваги при визначені ступеню тяжкості.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого щодо частково визнання вини з приводу обставин конфлікту із ОСОБА_6 та заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовуються зібраними по справі допустимими доказами, що наведені вище, сукупність яких свідчить про доведеність пред`явленого обвинувачення.
У суду не має підстав ставити під сумнів покази потерпілих та свідків по справі, оскільки вони повністю узгоджуються із зібраними в ході досудового слідства іншими доказами, перелік яких зазначений вище.
За наведених вище обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він із середньо - технічною освітою, не одружений, не працює, згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 Серії НОМЕР_2 від 13.04.2016 року, виданого Пенсійним фондом України є пенсіонером за віком, на підставі ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та мешкання в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.67 КК України визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого та призначає йому покарання у виді арешту.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
В ході судового розгляду встановлені обставини для застосування відносно обвинуваченого п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та його звільнення від відбування покарання, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 є пенсіонером за віком і в судовому засіданні заявив про застосування такого закону.
Відповідно до п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., який набув чинності 07.09.2017р., звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що до обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. та обвинувачений підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , як вході досудового так і судового слідства не обирався.
Речових доказів, судових витрат по справі немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.
На підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1