АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1490/17 Справа № 207/3227/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого повністю та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не відповідає особі підозрюваного, оскільки відсутні стійкі соціальні зв`язки, офіційне місце роботи, а отже є висока ймовірність вчинення підозрюваним інших корисливих кримінальних правопорушень. Крім того, підозрюваний повністю не визнав всіх обставини кримінального правопорушення, у зв`яжу з чим може чинити перешкоди в проведенні досудового розслідування в розумний строк та переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні клопотанні СВ Баглійського ВП Дніпродзержинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 січня 2018 року, з покладенням обов`язків, а саме: забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , в період доби з 18.00 до 06.00 годин, зобов`язанням прибувати до слідчого за першим викликом, не відлучатися з м. Дніпродзержинська без дозволу слідчого або суду, повідомляти слідчому про зміну місця проживання; здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі якщо такі документи видавались підозрюваному.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором не надано достатніх даних, що свідчили б про переховування ОСОБА_5 від органу досудового рзслідування, спроби незаконного впливу на хід слідства, вчинення інших правопорушень. З матеріалів клопотання також не вбачається, що злочин вчинено у стані сп`яніння, що підозрюваний перебуває на обліку у нарколога або психіатра.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, підозрюваного, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 16 листопада 2017 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001573.

16 листопада 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме, його умисні дії виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання; речовими доказами.

Слідчий Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може чинити вплив на потерпілих, свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при прийнятті рішення відносно ОСОБА_5 про достатність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3