23 листопада 2017 р. Справа № 626/37/13- к провадження № 1-кп/632/188/17
У Х В А Л А

/про повернення обвинувального акту/

23 листопада 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайський обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 27.12.2012, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, який працює суддею Ленінського районного суду м. Полтави, має повну вищу освіту, не одружений, раніше не засуджувався, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2017 з апеляційного суду Харківської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2017 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, оскільки даний документ складений відповідно до вимог КПК України, територіальна підсудність визначена апеляційним судом, угоди не укладені, підстав для закриття провадження, його зупинення або повернення обвинувального акту прокуророві немає. Обвинувачення підписано прокурором, який входить до групи.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився з думкою прокурора та вважав за можливе призначити судовий розгляд.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться гласність і відкритість судового провадження.

Завданням кримінального провадження, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом…, згідно з ч. 1 ст. 10 КПК України, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, відповідно ч. 4 ст. 17 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинні міститися відомості, окрім викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, окрім правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність, ще і формулювання обвинувачення.

Як вбачається з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений в п. «а» ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997р., де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення. Тобто, викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення повинне бути в однозначно зрозумілій формі.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Відсутність висунутого обвинувачення є підставою для скасування вироку, ухваленого на підставі лише оголошеної підозри.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 жовтня 2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Згідно ч.1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Нормою ч.2 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.480 КПК України стосовно судді здійснюється особливий порядок кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.481 КПК України письмове повідомлення про підозру судді здійснюється Генеральним прокурором або його заступником.

Проаналізувавши наведені норми колегія суддів дійшла висновку, що у групу прокурорів, які проводять досудове слідство має бути включений Генеральний прокурор або його заступник, інакше інший прокурор, призначений у даному кримінальному провадженні, не зможе повідомити про підозру.

Крім того, згідно дослідженого реєстру матеріалів досудового розслідування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 не вручалося взагалі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто повідомити про підозру є не правом слідчого та прокурора, а їх обов`язком, з моменту коли наявні достатні докази вчинення кримінального правопорушення.

Саме з моменту повідомлення про підозру, у особи виникають права підозрюваного, в тому числі право відмовитися давати свідчення, скористатися правовою допомогою адвоката та взагалі розуміти, що саме відносно неї проводиться досудове розслідування.

Крім того, з урахуванням положень ст.111, 278 КПК України, вручення письмового повідомлення про підозру, у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, є процесуальною дією, яка повинна знайти своє відображення в Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Відповідно постанови про визначення групи прокурорів від 21 листопада 2012 року (т.3 а.с.136) жоден з вказаних у ст.481 КПК України прокурорів не включений до групи.

З вище викладеного вбачається, що відсутність врученої підозри та відсутність у групі прокурорів, які проводили досудове слідство, Генерального прокурора або його заступника, взагалі позбавляли права прокурора ОСОБА_7 права на виконання ним передбачених ст. 36 КПК України повноважень, у тому числі затверджувати обвинувальний акт.

Однак, у порушення цих вимог закону, прокурор ОСОБА_7 затвердив обвинувальний акт, що є порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Таким чином обвинувальний акт затверджено прокурором, який не мав на це повноважень, що є грубим порушенням норм КПК України та права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 в цілому.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії» рішення від 19.12.1989 року). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини». Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції ( зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).

Виправити вказані вище недоліки обвинувального акту під час судового розгляду суд вважає за неможливе.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 290, 291, 314-316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 27.12.2012 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернути прокурору Генеральної прокуратури для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд.

Повний текст ухвали оголошений 28 листопада 2017 року о 1515 годині.

Суддя:ОСОБА_1