Справа № 715/440/18
Провадження № 1-кп/715/45/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2018 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
ОСОБА_4 , 01 лютого 2018 року, біля 20 год. 00 хв. по місцю проживання, що в с. Молодія, Глибоцького району, Чернівецької області вчинив суперечку із громадянином ОСОБА_5 , в ході якої переслідуючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання вдарив один раз кулаком в ділянку обличчя ОСОБА_5 .
В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді - синця довкола лівого ока з переходом на перенісся, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 11-Г від 06.02.2018 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, пояснивши при яких обставинах було скоєно ним злочин. Вказав на те, що ОСОБА_5 його колишній тесть. Він наніс йому один удар у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 чинив йому перешкоди коли він прийшов провідати своїх дітей. Розкаявся у вчиненому, вказав на те, що про вчинене шкодує стверджував, що більше такого не повториться та просив суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, цивільний позов не заявив, однак подав до суду заяву, згідно якої просив суд справу розглядати у його відсутності та покарати обвинуваченого згідно чинного законодавства.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільно дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений повністю визнав свою вину, правильно розуміє фактичні обставини справи, а також суть пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не має, а тому суд, згідно вимог ч.2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, а також оголошенням характеризуючих даних на обвинуваченого, які наявні в матеріалах кримінального провадження.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, з якими обвинувачений повністю погодився, а саме:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.02.2018 року за заявою ОСОБА_5 ;
- висновком експерта №11-Г від 06.02.2018 року за результатами проведення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 від 28.02.2018 року та таблиці ілюстрації до нього;
-протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_6 від 28.02.2018 року та таблиці ілюстрації до нього;
-протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 28.02.2018 року та таблиці ілюстрації до нього.
Аналізуючи та перевіривши у судовому засіданні вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена у повному обсязі. Вищенаведені докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини події, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства, з якими обвинувачений повністю погодився.
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочин який відноситься до категорії невеликої тяжкості, його негативну характеристику по місцю проживання, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Разом з тим, суд також враховує характер вчиненого злочину, обставини при яких він був вчинений, ту обставину, що обвинувачений працевлаштований не офіційно, про що він вказав в судове засідання, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає за необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, що в даному конкретному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Цивільний позов по справі не був заявлений, речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався, і підстав для обрання відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Копія вироку суду негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: ОСОБА_1