Справа № 308/2637/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000848, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий у кримінальному провадженні №0000848 слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 12 березня 2018 року близько 23 години 10 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці Станційна в м. Ужгород, неподалік від залізничного вокзалу, за попередньою змовою з не встановленою досудовим розслідуванням особою, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та завдав йому удару в область голови, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, інша невстановлена досудовим розслідуванням особа, ногою завдала потерпілому удар в область обличчя, після чого з кишені штанів відкрито викрав належні потерпілому наступні речі:

1. мобільний телефон, марки «Huawei», чорного кольору;

2. гаманець, коричневого кольору, виготовлений із шкірозамінника, марки «AVON», в середині якого знаходились:

- паспорт громадянина України ID картка № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- студентський квиток ДВНЗ «Івано-франківський національний медичний університет» серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_6 ;

- картка «УКРСИББАНК» № НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_7 ;

- золота картка для виплат «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ;

- золота картка для «Універсальна» «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ;

- пластикова картка від сім-картки для мобільного телефону, з № НОМЕР_6 ;

- пластикова картка «Vilniecio Кortele» № НОМЕР_7 ;

- пластикова картка «Omni ID» № НОМЕР_8 ;

- грошові коти, а саме: 800 євро, 50 польських злотих, 400 чеських крон, 2000 гривень, частину з яких в подальшому було вилучено у ОСОБА_5 .

В подальшому, реалізовуючи свої злочинні наміри ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, направились до пункту обміну валюти, що по АДРЕСА_2 , де в подальшому після обміну валюти розділи між собою грошові кошти, викрадені в потерпілого ОСОБА_6 , та витратили їх на власний розсуд.

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, раніше судимий.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий корисливий злочини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, з метою запобігання спробам уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; переховування від органів досудового розслідування; незаконного впливу на потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

Підозрюваний після роз`яснення змісту клопотання не заперечив проти задоволення такого. Одночасно заявив клопотання про можливість зменшення строку дії домашнього арешту в межах доби. При цьому зазначив, що попередньо вирішив питання щодо працевлаштування двірником в комунальному підприємстві міста, яке починає свій робочий час з 6.00 год. ранку. Тому, просив не обмежувати його у можливості виходу на роботу саме у цей період часу доби.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років.

Відповідно до довідки про наявність судимості, він раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів. В останнє був засуджений 07 червня 2012 року до позбавлення волі строком на 5 років за ч. 2 ст. 307 КК України. З місць позбавлення волі звільнений 04 липня 2017 року у зв`язку з відбуттям покарання, однак на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, за які передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст.189 КК України по одному з яких 31 січня 2018 року кримінальне провадження з обвинувальним актом було скеровано до суду.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та своєчасно з`являється на виклики слідчого.

З урахуванням наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 14.00 год. по 06.00 год. наступного дня, з покладенням відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на нього обов`язків, а клопотання таким, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

2) в період часу з 14.00 години по 06.00 годину наступного дня, не залишати місце постійного проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного Ужгородському ВП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 16 травня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1