25.09.2017
Справа № 520/4312/17
Провадження №1-«кп»/522/1225/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,
питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
31 липня 2017 року, обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просив розглядати обвинувальний акт без його участі.
На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , не було завершено, до спливу дії ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом відповідно до вимог ст.331 КПК України на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки строк перебування його під вартою закінчується.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальні акти у кримінальних провадженнях та реєстри матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховує той факт, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжкого злочину, стан його здоров`я не перешкоджає йому перебувати у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України, -
Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23 листопада 2017 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя