Справа № 171/36/18
В И Р О К
Іменем України
02 березня 2018 року

м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.12.2017 року за № 0001519 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше згідно ст.. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 року, приблизно о 16-00 години, ОСОБА_5 , знаходячись в коридорі будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , під час розмови з неповнолітньою ОСОБА_7 , побачив мішок із грецькими горіхами зі шкарлупою, належний ОСОБА_4 , після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення вищевказаних горіхів, належних ОСОБА_4 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мішка горіхів зі шкарлупою, які належать ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігає неповнолітня ОСОБА_7 , умисно, відкрито з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, відкрито викрав мішок, який матеріальної цінності для потерпілої не складає, в якому знаходився грецький горіх зі шкарлупою, вагою 22 кг., вартість 30,00 грн. за 1 кг., після чого з місця злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на суму 660 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково, пояснив, що раніше потерпілу ОСОБА_4 знав, неприязних стосунків у них не було, в той день він прийшов до потерпілої додому, щоб позичити грошей для придбання ліків на лікування дитини. Двері будинку відчинила ОСОБА_7 , повідомила, що потерпілої вдома не має, вони покурили та він запитав, чи можна взяти горіхів, на що ОСОБА_7 погодилась. Горіхів було всього 7 кг., він взяв горіхи та пішов додому. У вчиненому розкаюється, оскільки, хоча ОСОБА_7 і не заперечувала, що він візьме горіхи, не треба було їх брати без погодження з потерпілою ОСОБА_4 .. Чому потерпіла ОСОБА_4 та ОСОБА_7 його обмовляють він не знає.

Суд, вислухавши обвинуваченого, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин знайшла своє повне підтвердження та підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, сам обвинувачений підтверджує, що 30.11.2017 року ввечері він у будинку ОСОБА_8 взяв горіхи у присутності свідка ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що раніше обвинуваченого ОСОБА_5 знала, він декілька разі приносив їй горіхи, які вона в нього купувала, вона добре спілкується з його дружино, неприязних стосунків з ним не було, вона проживає в будинку АДРЕСА_2 , в іншій частині проживає ОСОБА_7 , їхні чоловіки в той час були на заробітках, тому ОСОБА_7 часто до неї заходила, 30.11.2017 року вона була в гостях у знайомих, ОСОБА_7 була в неї вдома, потім приблизно о 16-00 годині ОСОБА_7 подзвонила їй і сказала, що приходив ОСОБА_5 та забрав мішок горіхів. У мішку було 22 кг. горіхів, це вона знає точно, оскільки у неї на даху стояли мішки з горіхами, які вона раніш купувала, щоб взимку чистити та продавати чищені, заробляючи тами чином гроші для проживання та оплатити комунальних послуг. Вона звернулась з заявою в поліцію. До цього в неї викрадали горіхи з даху, вона зверталась до обвинуваченого з проханням дізнатись, хто це зробив, а горіхи знесла у будинок, щоб їх далі не викрадали. На даний час їй відомо, хто до цього викрадав горіхи і це не обвинувачений. Але вона наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, оскільки через викрадення горіхів обвинуваченим, вона не змогла заробити грошей скільки очікувала, тому на даний час взяла кредит, щоб була можливість сплатити комунальні послуги. Цивільний позов вона не пред`явила, але просить покарати обвинуваченого суворо, оскільки завдана їй шкода є значна.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , допитана у присутності та за згодою законного представника ОСОБА_9 , пояснила, що обвинуваченого бачила всього два рази, неприязних стосунків не було, на той час вона навчалась, після занять повернулась додому, просилась до будинку потерпілої ОСОБА_4 , щоб подивитись телевізор, та дозволила, вона була в будинку одна, потім прийшов ОСОБА_5 , почав до неї чіплятись, вона зачинилась, потім він сказав, що не чіпатиме її, але щоб вона відчинила, вона відчинила двері, він взяв горіхи та пішов, вона намагалась його зупинити, однак він не повернувся, тоді вона подзвонила потерпілій ОСОБА_4 та все розповіла, потерпіла приїхала швидко.

З протоколу прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 01.12.17 року встановлено, що ОСОБА_4 звернулась до поліції з заявою про вчинення кримінального гр.. ОСОБА_10 , який 30.11.17 року приблизно о 16-00 годині знаходячись в будинку АДРЕСА_2 викрав мішок з горіхами, вагою 22 кг., які належать їй, спричинивши шкоду 550 грн. (а.к.п.6).

З протоколу огляду від 01.12.2017 року встановлено, що місцем події є будинок АДРЕСА_2 , в коридорі будинку містяться речі та мішок з горіхами (а.с.8-10).

Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 38/12.1/387 від 07.12.2017 року підтверджено, що вартість 22 кг волоського горіху в шкарлупі урожаю 2017 року станом на 30.11.2017 року могла становити 660 грн. (а.к.п. 21-23).

Проаналізувавши докази, зібрані на досудовому розслідуванні та досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, суд вважає покази потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 , показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він 30.11.2017 року був в приміщенні будинку потерпілої ОСОБА_4 та в присутності свідка ОСОБА_7 взяв горіхи, такими, що узгоджуються між собою, достовірними, допустимими, належними, а в своїй сукупності та в сукупності з іншими дослідженими письмовими доказами достатніми.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що ОСОБА_7 дозволила йому взяти горіхи та горіхів було всього 7 кг спростовуються:

- показами свідка ОСОБА_7 , яка наполягала на своїх показах про те, що обвинувачений взяв сітку з горіхами, вона не надавала дозволу ОСОБА_5 брати горіхи, ці покази суд вважає достовірними, оскільки у свідка з обвинуваченим раніше неприязних стосунків не було, мотивів обмовляти обвинуваченого у свідка не було, крім того, сам обвинувачений усвідомлював, що свідок ОСОБА_7 не є власником горіхів, дозволу у потерпілої на відчуження горіхів не брала і він не намагався зв`язатись з потерпілою з метою отримання такого дозволу;

- показами потерпілої ОСОБА_4 , яка навела докладні обставини за яких вона знала точну вагу горіхів а саме здійснила їх зважування у зв`язку з попереднім викраденням її майна, про що знав і обвинувачений, також потерпіла пояснила, що дозволу на відчуження горіхів не надавала, дружніх стосунків з обвинуваченим не підтримувала, грошей в борг не надавала.

Тому покази обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині що ОСОБА_7 дозволила йому взяти горіхи і горіхів було 7 кг, суд вважає недостовірними, спростованими зазначеними показами свідка та потерпілої та оцінює їх як обраний обвинуваченим спосіб захисту своїх інтересів, як особи у відношенні якої здійснюється кримінальне провадження.

Покази свідка ОСОБА_7 в тій частині, що ОСОБА_5 приставав до неї як до жінки, суд відхиляє як неналежні, та такі що не стосуються пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення.

З доводами захисника ОСОБА_6 щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 186 КК України на ч. 1 ст.. 190 КК України суд не погоджується, оскільки з досліджених доказів не вбачається ознак обману чи зловживання довірою в діях обвинуваченого, враховуючи, що він та свідок раніше знайомі не були, довірливих відносин не мали, сам обвинувачений не говорить, що вводив свідка в оману, свідок ОСОБА_7 наполягає на тому що обвинувачений відкрито без дозволу взяв горіхи та на зауваження не реагував, мотивів недовіряти показам свідка не навів, ні захисник, ні обвинувачений, і у суду, з урахуванням відсутності неприязних стосунків між свідком та обвинуваченим, та з урахуванням поведінки свідка щодо негайного повідомлення по телефону потерпілої про вчинення злочину, такі мотиви відсутні.

Всі досліджені доказі свідчать про направленість умислу обвинуваченого на відкрите викрадення чужого майна.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого який офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів, неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробовуванням. Також суд враховує, що обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання та які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів не можливо при призначенні покарання у вигляді штрафу, громадських чи виправних робіт, а для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів слід призначити покарання у вигляді арешту.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових злочинів.

З обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати по проведенню експертизи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи 395,48 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя -