В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пеньківці Підволочинського району Тернопільської області, громадянина України, українець, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонер, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.06.2015 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі дворогосподарства за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 виявивши, що в належному йому саду хтось рве черешні, діючи з прямим умислом, з мотивів помсти, підшукавши як знаряддя для спричинення тілесних ушкоджень гнучкий металевий прут вийшов у сад, де виявив біля дерева черешні ОСОБА_6 , яка побачивши останнього почала втікати, на що ОСОБА_5 , наздогнавши ОСОБА_6 наніс їй кілька ударів гнучким металевим прутом в ділянку лівого плеча, спини та голови, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 09.06.2015 року з 17 год.00 хв. він чергував на роботі і повернувся додому біля 10 год. 00 хв. 10.06.2015 року. Працював охоронником в Закарпатлада на той час неофіційно. 10.06.2015 року він разом з жінкою біля 23 год. 00 хв. заготовлював сіно, а після 23 год. 00 хв. пішов закривати капуру , після чого пішли з дружиною спати. Через декілька днів поїхав в м. Ужгород і тільки на автобусній зупинці дізнався від людей, що була побита дівчина, яка крала черешні у дворі. Наголосив, що ОСОБА_6 тієї ночі він не бачив та не бив її. Заперечив факт нанесення потерпілій будь-яких тілесних ушкоджень.
Не зважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого в судовому засіданні, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що точної дати не пам`ятає за спливом часу, в один із днів літа 2015 року , підвечер , вона, її сестра та бабуся поверталися з поля додому, бабуся пішла скоріше. В дорозі її сестра захотіла пити і проходячи повз дерева черешні попросила зірвати їй кілька черешень . Вона пішла зірвати черешень і побачила, як обвинувачений біг до неї тримавши в одній руці палицю, а в другій руці дріт. Вона почала тікати , однак обвинувачений наздогнав її , повалив на землю, почав бити та намагався зґвалтувати, на що вона почала кричати , а він її душити та казав, щоб вона знімала одежу, і почав силою знімати з неї штани і майку. Вирвавшись від нього, почала тікати , однак обвинувачений знов її наздогнав та повалив на землю, а сам сів зверху на неї і казав : будеш платити за черешні. Вирвавшись від нього знов, вона сховалась неподалік у коморі будинку . Її знайшли сестра і ОСОБА_7 на вулиці де проживає обвинувачений. Вказала, шо обвинувачений відібрав у неї мобільний телефон, який у нього згодом забрав її батько і ОСОБА_7 . Повернувшись додому в крові, вона розповіла матері і бабусі, що з нею трапилось.
Свідок ОСОБА_8 , яка допитана зі сторони обвинувачення у присутності законного представника в судовому засіданні показала, що в червні 2015 року, точної дати не пам`ятає за спливом часу, вона, її сестра і бабуся працювали на полі. Ввечері бабуся пішла додому перша, а вона з сестрою повертались із поля додому пізніше. Дорогою додому, проходячи повз дерева черешні вона попросила сестру нарвати їй трохи черешень. Її сестра ОСОБА_9 пішла за черешнями, а вона залишилася чекати на вулиці та побачила, як ОСОБА_10 йшов до її сестри з палицею в руці, замахнувся на неї, на що ОСОБА_11 сховалась за дерево . Побачивши це, вона злякалась і побігла додому де розповіла про все матері. Вони разом з ОСОБА_12 розшукували сестру і знайшли її біля одного будинку. ОСОБА_11 стояла без взуття, майка на ній була розірвана, ноги, голова і руки у неї були в крові. ОСОБА_11 розповіла їм, що її побив ОСОБА_10 , у нього була палиця в руках і дріт.
Свідок ОСОБА_13 який допитаний зі сторони обвинувачення в судовому засіданні показав, що в один із днів червня 2015 року він прийшов додому до ОСОБА_14 , однак вдома окрім бабусі нікого не було. На вулиці , піздно ввечері , він зустрів сестру ОСОБА_15 , яка йому розповіла, що трапилось , після чого він пішов розшукувати ОСОБА_11 і після трьох годин пошуків знайшов її стоячу біля воріт сусіднього будинку, який знаходився на відстані десяти будинків від будинку де проживає обвинувачений. У ОСОБА_11 спина була побита та вся в подряпинах. ОСОБА_11 розповіла, що обвинувачений бив її дротом, повалив її на землю, сів зверху на неї, розірвав на ній штани, забрав мобільний телефон, курточку і шльопанці. Вказав, що курточку згодом підкинули до будинку ОСОБА_14 випрану.

Свідок ОСОБА_16 який допитаний зі сторони обвинувачення в судовому засіданні показав, що є батьком потерпілої ОСОБА_6 . Того вечора прийшов додому біля 20 год. Доньки ОСОБА_11 вдома не було, всі її розшукували і коли знайшли, вона не розмовляла , була вся побита, голова розсічена , спина посічена, тіло у крові, одежа розірвана , без взуття , без курточки і телефона. Наступного дня йому розповіла дружина і меньша донька про обставини побиття його доньки ОСОБА_11 . ОСОБА_11 розповіла, що обвинувачений бив її дротом , намагався згвалтувати, скакав на ній. Він пішов до обвинуваченого додому і забрав у нього мобільний телефон належний його доньці ОСОБА_11 . Вказав, що після даної події до них додому приходила дружина обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_17 яка допитана зі сторони обвинувачення в судовому засіданні показала, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_15 . Того вечора , влітку 2015 року, близько 21 год. 30 хв. 22 год. 00 хв. її меньша донька ОСОБА_18 прибігла додому плачучи і розповіла, що йдучи додому з сестрою ОСОБА_11 , захотіла пити і вирішили нарвати черешень, згодом почула крик ОСОБА_11 . Почувши це, вона побігла розшукувати доньку, яку не могла знайти. ОСОБА_11 знайшли ОСОБА_7 та меньша донька ОСОБА_18 . ОСОБА_11 знаходилась у стресовому стані, побита, тіло у крові, палець розбитий, голова в крові , на спині подряпини , майка на ній була розірвана і без взуття. ОСОБА_11 розповіла, що обвинувачений бив її , намагався згвалтувати, забрав у неї телефон. Вказала, що її чоловік пішов до обвинуваченого додому і забрав телефон. Дружина обвинуваченого приходила до них додому, бачила її доньку ОСОБА_11 на тілі якої були тілесні ушкодження і повідомила, що понесе витрати на лікування ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_19 яка допитана зі сторони захисту в судовому засіданні показала, що є дружиною обвинуваченого, а потерпіла із сім`єю є їх сусідами. 09.06.2015 року її чоловік ОСОБА_10 чергував на роботі, а 10.06.2015 року працювали із чоловіком ОСОБА_10 на полі, після 22 год. 00 хв. привезли їм додому сіно, яке вони з чоловіком ОСОБА_10 складали. Вказала, що за садом доглядає чоловік, в кінці їх городу росло дерево черешні. Наступного дня до них додому прийшли їх сусіди і зробили їм скандал.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення та вини ОСОБА_5 у його вчиненні стороною обвинувачення надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні:
- висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №507 від 11.06.2015 року, згідно з яким на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: саден на шкірних покривах тім`яної ділянки зліва волосистої частини голови, лівої щічної ділянки, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча, тильної поверхні 2-го пальця лівої кисті, спини зліва та справа, синця на шкірних покривах задньої поверхні верхньої третини правого плеча. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути предмети, на які вказує потерпіла ( дерев`яна палиця та металевий дріт). По давності виникнення вказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, яка відбувалася 09.06.2015 року, дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили корткочасний розлад здоров`я чи незначної втрати працездатності.
- додатковий висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №986 від 15.10.2015 року, відповідно до якого виявлені при судово-медичному обстеженні на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження не є характерними тим, які виникають під час зґвалтування.
Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази надані учасниками кримінального провадження.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Заслухавши покази обвинуваченого ОСОБА_5 , який своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнав, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та потерпілої, покази яких є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються між собою та іншими обставинами, перевіривши надані стороною обвинувачення докази, оцінюючі кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є особою пенсійного віку, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, санкція якої передбачає штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі і до набрання вироком законної сили минуло два роки.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід звільнити від покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки цей злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості та був скоєний у червні 2015 року, тобто на час постановлення судом вироку минуло більше 2 років з моменту вчинення ОСОБА_5 злочину невеликої тяжкості, та враховуючи те, що у судовому засіданні не встановлено обставин зупинення перебігу давності, обвинувачений від слідства та суду не ухилявся, перебіг давності відбувся не з його вини, а тому сплив строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності згідно із ст. 49 КК України.
За змістом рекомендацій, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від.23.12.2005 року закрити кримінальну справу з нереабілітуючих підстав, зокрема у зв`язку із закінченням строків давності, можливо лише за згодою особи, притягнутої до кримінальної відповідальності.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду не дав згоди на закриття справи у зв`язку із закінченням строків давності, то він підлягає звільненню від призначеного судом покаранняна підставі ч.5 ст.74 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі - відсутні.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Судові витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 49, 74 , 125 ч.1 КК України, ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - в сумі 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.
На підставі п.1 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності .
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.

Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1