Справа № 353/1056/14-к
Провадження № 1-кп/352/26/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2001 р.н. та 2007 р.н., не працюючої, депутатом не обиралася, не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:
18.08.2014 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..190 ч.1 КК України.

За обставин встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті- ОСОБА_5 заволоділа чужим майном шляхом обману, тобто вчинила шахрайство при таких обставинах:

12.01.2012 року, 04.07.2012 року та 02.07.2013 року ОСОБА_5 для придбання права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, що постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї, звернулась із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Тлумацької райдержадміністрації. При прийнятті у ОСОБА_5 вказаних вище заяв, працівниками Управління праці та соціального захисту населення їй було повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг, вона зобов`язана повідомити органи праці та соціального захисту населення. Також її було попереджено про відмову в призначенні або про припинення виплати призначеної соціальної допомоги та про повернення нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей про доходи та майновий стан сім`ї, які вплинули або могли б вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру. Після ознайомлення з вищезазначеним, ОСОБА_5 у заявах про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 12.01.2012 року, 04.07.2012 року, та 02.07.2013 року власноручно проставила свій підпис та дату. Проте, в порушення ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 р. № 1763-ІІІ та п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250 «Про затвердження Порядку призначення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», ОСОБА_5 шахрайським способом, знаючи про те, що на момент її звернення до Управління праці та соціального захисту населення, її чоловік - ОСОБА_6 перебуває на сезонних роботах за межами України і майновий стан її сім`ї став вищим від прожиткового мінімуму, а також про те, що внаслідок перебування її чоловіка в період з 04.08.2011 р. по 08.10.2012 р. та з 06.06.2013 р. по 25.11.2013 р. на сезонних роботах за межами України, він не здійснює догляд за особою, яка досягла 80 річного віку ОСОБА_7 , 1929 р. народження, і виплата йому допомоги по догляду за перестарілим проводиться з порушенням п.15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558, використала недостовірні відомості, які внесла у декларації про доходи та майновий стан особи, яка звернулись за призначенням усіх видів соціальних допомог, та подала відповідні документи (заяви, декларації) до Управління праці та соціального захисту населення які стали підставою для призначення їй соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї.

На підставі поданих ОСОБА_5 заяв від 12.01.2012 року, 04.07.2012 року та 02.07.2013 року, наданих довідок про те, що чоловік ОСОБА_6 здійснює догляд за перестарілою ОСОБА_7 , декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальних допомог, за вищевказаний період їй проведено безпідставне нарахування та виплату соціальної допомоги за січень-червень 2012 року в сумі 8499,69 грн., за липень-грудень 2012 року в сумі 11291,58 грн., за липень-грудень 2013 року в сумі 13342,99 грн., тобто обвинувачена шахрайським способом, шляхом обману заволоділа бюджетними коштами, без законних на те підстав, в сумі безпідставно нарахованої та виплаченої соціальної допомоги у розмірі 33134,26 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала. Від дачі показань відмовилася. Відповідаючи на питання ствердила, що тоді, коли чоловік перебував на заробітках, то догляд за перестарілою ОСОБА_7 він не здійснював. Проте, оскільки остання була її бабусею, то цим займалась вона, її матір та інші родичі. Вказала, що вона особисто складала та подавала до Управління праці та соціального захисту населення заяви про призначення соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, декларації про доходи та відповідні довідки, а також була ознайомлена з обов`язком повідомити органи праці та соціального захисту населення про обставини, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг. Жодних неправдивих даних в заявах на отримання соціальної допомоги, деклараціях про доходи та майновий стан сім`ї вона не вказувала. Дані про дохід чоловіка вказувала не вона, а працівник управління праці та соціального захисту населення Тлумацької районної державної адміністрації. Вважає, що шахрайства не вчиняла та правомірно отримала соціальну допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , - працівник Управління праці та соціального захисту населення, дала суду покази про те, що ОСОБА_5 12.01.2012 р., 04.07.2012 р., та 02.07.2013 р. зверталась із заявами на отримання державної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї та подавала необхідні документи, а саме: довідки про склад сім`ї, довідки про те, що чоловік здійснює догляд за перестарілою, та декларації про доходи та майно. Подана ОСОБА_5 в деклараціях про доходи та майновий стан інформація відповідали іншим даним управління, в тому числі, даним про нараховані доходи її чоловіка по догляду за перестарілою ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 - головний державний фінансовий інспектор Тисменицької міжрайонної державної фінансової інспекції показала, що на підставі листа прокуратури Тлумацького району проводила перевірку щодо правильності нарахування соціальних допомоги малозабезпеченим сімям по 27 справах одержувачів допомог. В довідці, яку надала ініціатору перевірки, вказала, що оскільки чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_6 фактично догляд за перестарілою ОСОБА_7 не здійснював в зв`язку з перебуванням за межами України, то права на призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям, сім`я ОСОБА_5 не мала і виплата їй допомоги призначена безпідставно.

Заслухавши покази обвинуваченої, свідків, дослідивши та оцінивши встановлені і перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що інкриміноване ОСОБА_5 обвинувачення за ч.1ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, не знайшло свого підтвердження та обвинувачена підлягає виправданню через недоведеність вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, з наступних підстав.

Правове регулювання поняття державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, її призначення та виплата регулюються Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, та Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів допомоги (спільний наказ Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України. Міністерства фінансів України та ін. від 15.11.2001 р. № 486/202/2/524/455/3370).

Вказані нормативно-правові акти не містять прямої заборони щодо отримання доходів особами, які бажають отримувати цю допомогу, членами їх сімей, тощо.

Розмір державної соціальної допомоги визначається, як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.

Для визначення розміру державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, використовуються формули розрахунку доходів, прожиткового мінімуму для сім`ї, тощо, згідно Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів допомоги (спільний наказ Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України. Міністерства фінансів України та ін. від 15.11.2001 р. № 486/202/2/524/455/3370).

На підставі наданих ОСОБА_5 документів: заяви, довідки про склад сім`ї, декларації про доходи та майно рішенням начальника управління праці та соціального захисту населення від 19.01.2012 р. заявниці призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на період з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р., рішенням від 09.07.2012 р. заявниці призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на період з 01.07.2012 р. по 31.12 2012 р., рішенням від 08.07.2013 р. заявниці призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на період з 01.07.2013 р. по 31.12.2013 р.

У поданих та підписаних ОСОБА_5 12.01.2012 р., 04.07.2012 р., 02.07.2013 р. в управління праці та соціального захисту населення Тлумацької районної держадміністрації деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, вказано, що її чоловік ОСОБА_6 у ці періоди отримав дохід відповідно 82,80 грн., 83,10 грн. та 83,10 грн.

Вказані суми про дохід ОСОБА_6 відповідають даним наданих в управлінні праці та соціального захисту населення Тлумацької райдержадміністрації за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, як це передбачене п.9.1 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів допомоги обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів допомоги (спільний наказ Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України. Міністерства фінансів України та ін. від 15.11.2001 р. № 486/202/2/524/455/3370).

Натомість стороною обвинувачення відповідних розрахунків з долученням належних і допустимих доказів, що майновий стан сім`ї ОСОБА_5 у вказані періоди часу став вищим від прожиткового мінімуму і в зв`язку з цим обвинувачена шахрайським способом, шляхом обману заволоділа бюджетними коштами без законних на те підстав в сумі безпідставно нарахованої та виплаченої соціальної допомоги у розмірі 33134,26 грн. - не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та посадових осіб речей, документів, відомостей, висновків експертиз та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження долучені документи: декларації про доходи та майновий стан ОСОБА_5 від 02.07.2013 р. , 04.07.2012 р., від 12.01.2012 р.; заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 04.07.2012 р., від 12.01.2012 р. та від 02.07.2013 р., що подані ОСОБА_5 для отримання соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї; рішення управління праці та соціального захисту населення Тлумацької райдержадміністрації про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, представником якої була ОСОБА_5 від 08.07.2013 р. , від 19.01.2012 р. , від 09.07.2012 р. ; заява ОСОБА_6 про призначення соціальної допомоги від 14.07.2010 р.; дані особового рахунку одержувача допомоги ОСОБА_5 , в якому відображено суми виплат соціальної допомоги. Однак, всі ці документи одержані стороною обвинувачення в ході досудового розслідування не у спосіб, що передбачений ч.2 ст.159 КПК України без ухвали слідчого судді.

Довідка перевірки в якості спеціаліста правильності призначення, нарахування та виплати субсидії та соціальних допомог сім`ям з дітьми, малозабезпеченим сім`ям впродовж 2011-2013 років від 02.06.2014 р. головного державного інспектора Тисменицької міжрайонної державної фінансової інспекції ОСОБА_9 про безпідставність призначеної та виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_5 , що надана стороною обвинувачення, не може бути визнана допустимим доказом, оскільки відповідно до Положення про Державну фінансову інспекцію, затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 4991/2011 державний фінансовий контроль здійснюється шляхом проведення інспектування у формі планових та позапланових ревізій певного комплексу чи окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій, визначених у підпункті 1 пункту 4 цього Положення.

Факт подачі ОСОБА_5 декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги до управління праці та соціального захисту населення Тлумацької райдержадміністрації про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, представником якої була обвинувачена та факт перебування її чоловіка за кордоном самі по собі не утворюють складу злочину, який їй інкримінується.

Крім того, як органом досудового розслідування, так і в судовому засіданні не встановлено отримання чоловіком ОСОБА_5 доходів у розмірах, які б не давали підстав для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, оскільки дані твердження в обвинувальному акті не знаходять свого підтвердження документами, які були дослідженні в судовому засіданні та які б поза розумним сумнівом вказували на те, що в ОСОБА_5 є додатковий дохід, який не вказаний у деклараціях про доходи та майно.

Посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті на те, що чоловік обвинуваченої ОСОБА_6 виїжджав на сезонні роботи за межі держави впродовж 2011-2013 років, а тому майновий стан сім`ї став вищим від прожиткового мінімуму, що обвинувачена використала недостовірні відомості, які внесла у декларації про доходи та майновий стан сім`ї, є припущенням, оскільки не підтверджено належними та достовірними доказами.

Як вказано в ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхній правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Стороною обвинувачення не надано суду належних доказів про отримання ОСОБА_6 інших доходів в періоди часу ніж ті, що вказані в деклараціях про доходи та майновий стан сім`ї ОСОБА_5 від 02.07.2013 р., від 04.07.2012 р., від 12.01.2012 р.

Викладені обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та надані стороною обвинувачення докази не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який також знайшов свій вияв і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

В п.п.12, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" зазначено, що судам слід мати на увазі, що виправдувальний вирок постановляється за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно - небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним.

Вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов"язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ст.30 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, положеннями ст.94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи не можна виходити з припущень, а лише з належних та достовірних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце, та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст.373 КПК України - виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв"язку, приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, стороною обвинувачення надано не було, а в судовому засіданні вичерпано можливості їх здобуття, суд вважає, що під час розгляду даної справи не доведено вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а всі припущення й сумніви стосовно доведеності вини підозрюваної слід тлумачити на користь останньої.

Тому підозрювану слід визнати невинуватою та виправдати через недоведеність вчинення нею кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Керуючись ст.ст.369,370,373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати невинуватою у пред"явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України. Виправдати ОСОБА_5 через недоведеність вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1