Справа № 138/2193/17
Провадження №:1-кс/138/270/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року м. Могилів-Подільський
Клопотання згідно протоколу автоматичного розподілу від 31.08.2017 передано слідчій судді Київській ТБ.
Вказаний автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий просив клопотання задоволити. Пояснив, що вказаний в клопотання автомобіль може бути доказом в кримінальному провадженні.
Власник автомобіля в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував. Його представник в судовому засіданні в задоволенні клопотання просив відмовити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання за присутності в засіданні слідчого.
Дослідивши зміст клопотання з додатками, слідчий суддя дійшла такого висновку.
Так, клопотання відповідає вимогам ст. 170, 171 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилом ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначеної в клопотанні, потерпілій були завдані тілесні ушкодження, внаслідок яких вона померла, а також те, що експлуатація даного транспортного засобу може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження предмету злочину, вказаний вище автомобіль підлягає арешту, оскільки він є речовими доказами у кримінальному проваджені та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Зі змісту вказаної статті слідує пропуск такого строку є підставою для повернення слідчим вилученого майна, однак не є підставою для відмови в клопотання про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 08.09.2017 о 14 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1