Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2017 року щодо відмови в задоволенні подання Катеринівської ВК №46 та спостережної комісії при Сарненській РДА про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2015 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

з участю :
прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_5 , представника Катеринівської ВК№46 ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні подання Катеринівської ВК №46 та спостережної комісії при Сарненській РДА про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ..

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції мотивувавсвоє рішення тим , що досліджені матеріали справи не свідчать про повне ____________________________________________________________________Справа № 11 кп/787/433/2017 Суддя у суді І інстанції : ОСОБА_9 Категорія: ст.81 КК України Доповідач : ОСОБА_1 виправлення та перевиховання засудженого, оскільки протягом часу відбування покарання поряд з двома заохоченнями мав 6 стягнень.
В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати щодо засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обгрунтування своїх вимог апелянт вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вимоги ст.81 КК України дотримані. Крім того наголошує, що саме виправна колонія звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого, що свідчить про відсутність до ОСОБА_5 претензій.
Також захисник ОСОБА_6 просить проновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Сарненського районнного суду Рівненської області від 26 вересня 2017 року, який пропущений ним з поважних причин. В обгрунтування своєї заяви вказує на те, що поважними причинами пропуску строку є: доручення на представництво інтересів ОСОБА_5 йому видано 04 жовтня 2017 року, копію ухвали суду засуджений отримав лише 04 жовтня 2017 року, зустріч із засудженим відбулася 09 жовтня 2017 року, а апеляційна скарга ним подана 10 жовтня 2017 року.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі , думку засудженого ОСОБА_5 , який просить задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , який просить залишити апеляційну скаргу без задоволення , перевіривши матеріали судової справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Як вбачається з матеріалів судової справи, ухвала суду проголошена 26 вересня 2017 року. Судовий розгляд здійснювався за відсутності захисника.
Згідно матеріалів, доданих до апеляційної скарги, а саме доручення №017-0001-1400 слідує, що Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області 06 жовтня 2017 року засудженому ОСОБА_5 призначено захисника адвоката ОСОБА_6 ..
Матеріали судової справи не містять відомостей про вручення засудженому ОСОБА_5 копії ухвали суду від 26 вересня 2017 року.
Апеляційна скарга захисником ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 подана до суду 10 жовтня 2017 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали Сарненського районного суду Рівнеської області від 26 вересня 2017 року захиснику ОСОБА_6 підлягає поновленню, оскільки пропущених з поважних причин.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_5 засуджено вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2015 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно роз`яснень , які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2 , умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристики від 31 серпня 2017 року (а.с.2-4), ОСОБА_5 станом на 26.08.2017 року відбув 2/3 строку покарання призначеного вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2015 року .

Згідно характеристики від 31 жовтня 2017 року начальника відділення СПС №4 Катеринівської ВК №46 в Рівненській області , яка затверджена начальником зазначеної установи ОСОБА_10 (а.с.2-4), засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Катеринівській ВК №46 з 03 червня 2015 року. Вину у вчиненому злочину визнає повністю. Під час утримання в в УВП №9 м.Ужгорорд порушень встановлених правил внутрішнього розпорядку СІЗО не допускав, заходи заохочення не застосовувалися. Під час перебування в Катеринівській ВК №46 допустив 6 (шість) порушень встановленого порядку відбування покарання, стягнення погашено та знято . За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці, а також сумлінне виконання обов`язків різноробочого заохочувався два рази правами начальника установи. Приймає участь у супільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи з іншими засудженими не конфліктний. Регулярно відівідує релігійні та просвітницькі заходи, бібліотеку, є членом бібліотечної секції самодіяльності засуджених. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки.Згідно вироку суду позову за виконавчими листами не має, виконавчі листи на адресу бухгалтерії установи не надходили. Рішеннями адміністративної комісії Катеринівської ВК №46 від 28.04.2016 року та від 28.12.2016 року засудженого визнаного таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм.
Як вбачається із довідки заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_5 на нього було накладено шість стягнень ( 10.12.2015 року, 14.12.2015 р., 27.04.2016 р.,08.08.2016 р., 22.08.2016 р.,13.02.2017 р.) , які погашені та зняті у встановленому законом порядку. За весь період відбування покарання до ОСОБА_5 і до моменту звернення до суду з клопотанням було застосовано 2 заходи заохочення:10.10.2015 р.- подяка; 14.07.2017 р.- зняття раніше накладеного стягнення (а.с.5) .
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

На думку колегії суддів , вищенаведені дані свідчать лише про те, що засуджений став на шлях виправлення, однак не довів свого виправлення, про що свідчать дані характеристики від 31 серпня 2017 року, згідно якої рішеннями адміністративної комісії ВК від 28 квітня 2016 року та 28 грудня 2016 року визнано те, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, є обґрунтованим, а спільне подання Катеринівської ВК №46 та спостережної комісії при Сарненській РДА таким, що не підлягає до задоволення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідивши сукупність доказів, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, як такого, що довів своє виправлення, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці за час відбування покарання не довів своє виправлення.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_5 , а саме його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Доводи захисника ОСОБА_6 як на доказ виправлення засудженого- відсутність претензій до нього зі сторони Катеринівської ВК №46 , на думку колегії суддів, не грунтуються на вимогах закону, оскільки застосування положень ст.81 КК України можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого за весь період відбування покарання та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин висновки суду, викладені в ухвалі Сарненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2017 року щодо відмови в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, судом правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2017 року.
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2017 року щодо відмови в задоволенні подання Катеринівської ВК №46 та спостережної комісії при Сарненській РДА про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , залишити без зміни , а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.
С У Д Д І :
________________ __________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3