Справа № 214/59/18
1-кп/214/400/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, громадянина України, маючого загальну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 02 листопада 2017 року, приблизно о 13 годин 30 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, проник на охоронювану територію шахти «Артем-2», належну Приватному акціонерному товариству «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», яка розташована на вул. Бикова, 21/8, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де, знаходячись на території підприємства дільниці шахтного підйому і поверхневого комплексу шахти біля частково демонтованого залізодорожнього полотна шляху №8 глухий кут «Східний», викрав майно, яке належить ПРАТ «ЦГЗК», а саме лом чорного металу виду 500 в кількості 37 кг загальною вартістю 241 грн. 24 коп., однак не довів свого злочинного наміру до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як при спробі залишити місце вчинення злочину разом з викраденим майном був помічений та зупинений співробітниками служби охорони.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які позитивно його характеризують, підтверджують відсутність у нього судимості згідно ст. 89 КК України та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває (а.с.70-85).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави витрати, понесені на проведення експертизи, в розмірі 395 грн. 48 коп.

Речові докази лом чорного металу виду 500 в кількості 37 кг, належний ПАТ «ЦГЗК», повернути законному володільцю після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .