Ухвала

20 лютого 2018 р.

м. Київ
Справа № 1-8/13

Провадження № 51-4113зп18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 07 листопада 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм законодавства України,
встановив:
До суду касаційної інстанції ОСОБА_4 звернувся із заявою про перегляд судових рішень з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України, а саме неоднакового застосування судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій одних і тих самих норм права, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.
В порядку, передбаченому ст. 35 КПК України, для розгляду заяви ОСОБА_4 визначено колегію суддів. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_1 , до складу колегії увійшли судді ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення. У порядку ст. 395 КПК України (1960 року) вирок Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Житомирської області від 07 листопада 2014 року щодо ОСОБА_4 у частині призначення за ч. 3 ст. 212 КК України покарання змінено. Знижено ОСОБА_4 розмір призначеного за ч. 3 ст. 212 КК України (в редакції Закону 2001 року) покарання у виді штрафу до п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 000 грн., з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю, строком на 3 роки, з конфіскацією частини майна, яке є його власністю.
У розгляді справи колегією суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України брала участь суддя ОСОБА_2 .
Враховуючи, що суддя ОСОБА_2 вже брала участь у розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_4 , розгляд заяви останнього про перегляд судових рішень з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм законодавства України складом суду, у якому брала участь суддя ОСОБА_2 , може викликати сумнів у її неупередженості, у зв`язку з чим суддею заявлено самовідвід.
Оскільки заявлений суддею ОСОБА_2 самовідвід ґрунтується на вимогах п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм законодавства України необхідно направити керівнику апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись статтями п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 82 КПК України, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03.10.2017, Верховний Суд
постановив:
Заявлений суддею ОСОБА_2 самовідвід задовольнити.
Провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд вироку Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 07 листопада 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм законодавства України направити керівнику апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3