Справа № 676/2314/16-к
Провадження № 1-кп/676/11/18
ч.1 ст. 121 КК України
ВИРОК

Іменем України

16 січня 2018 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурорів Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого, адвоката ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей Кам`янець-Подiльської РДА ОСОБА_9 , представника служби пробації ОСОБА_10 , представника поліції ОСОБА_11 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 , секретаря судового засідання ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Кам`янець-Подільським РС УДМСУ в Хмельницькій області 7 червня 2014 року,

обвинуваченого за ч. 1 ст.121 КК України, -

встановив:
ОСОБА_13 22 лютого 2016 року о 23 год. 30 хв., у приміщенні кімнати № НОМЕР_2 гуртожитку Кам`янець-Подільського коледжу харчової промисловості Національного університету харчових технологій, що по АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_8 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у той час як останній сидів на ліжку, наніс йому два удари правою рукою в область голови зліва, після чого наніс удар правою ногою в область голови зліва, від якого ОСОБА_8 впав на ліжко на правий бік. Далі, ОСОБА_13 наніс чотири почергових удари правою рукою в бічну поверхню тулуба ОСОБА_8 чим спричинив потерпілому фізичний біль та не спричинив тілесних ушкоджень, після чого за ногу стягнув потерпілого з ліжка на підлогу та у той час як ОСОБА_8 знаходився на підлозі у напівлежачому положенні на правому боці і прикривав руками обличчя, ОСОБА_13 умисно наніс останньому удари взутою ступнею правої ноги в область бічної поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді політравми закритої травми органів черевної порожнини та грудної клітки - травматичного Т-подібного розриву селезінки в області ніжки з подальшим її оперативним видаленням з розвитком гемоперітонеуму (наявність крові в черевній порожнині 1 000 мл), заочеревної гематоми (крововилив) на рівні лівого підребебр`я, геморагічного шоку 2 ступеня, лівобічного травматичного пневмотораксу (наявність повітря в плевральній порожнині), локальної підшкірної емфіземи ліворуч (скупчення повітря в м`яких тканинах грудної клітки), забою лівої нирки, які по степені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння (завдання), чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину визнав частково, пояснив, що проживав у гуртожитку з потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у одній кімнаті - №323, підтримували дружні відносини, не конфліктували. 22 лютого 2016 року о 18 годину спільно з потерпілим та ОСОБА_17 були запрошені на святкування дня народження одногрупника ОСОБА_18 , де вжили багато спиртного. Близько 21 години всі повернулись в гуртожиток, потерпілий пішов до кімнати, а він та ОСОБА_19 пішли на четвертий поверх гуртожитку до дівчат. Приблизно о 21 год. 30 хв. він прийшов до кімнати, потерпілий сидів на ліжку та плакав, пояснив, що його побив старшокурсник ОСОБА_20 . Він вирішив вступитися за товариша, відшукав у коридорі гуртожитку ОСОБА_21 та з`ясував, що потерпілий був неправий, він неадекватно вів себе, вибивав двері ногою. Коли він ( ОСОБА_13 ) повернувся до кімнати, потерпілий збирався йти з`ясовувати відносини із ОСОБА_21 . Обвинувачений затримав потерпілого і почав наносити удари долонею правої руки по обличчю, щоб той заспокоївся, вдарив долонею в ліве вухо та область шиї зліва, скільки ударів наніс долонею правої руки не пригадав. Після чого наніс кілька ударів кулаком правої руки в область тулуба ОСОБА_22 , а точніше, в область грудної клітини, бічної поверхні зліва. Від нанесених ним ударів ОСОБА_22 впав на підлогу, ОСОБА_13 наніс йому один удар ногою в область голови, після чого підняв його на ліжко та вклав спати. На біль у якихось частинах тіла при цьому потерпілий не скаржився. Тілесних ушкоджень, які він йому спричинив, не оглядав. Після цього ОСОБА_13 відразу ж вийшов з кімнати та до ранку не повертався, ночував у дівчат у кімнаті №422. Вранці на подушці побачив сліди крові, а у ОСОБА_22 на обличчі посинівше ліве вухо та частину шиї, тулуба не бачив, оскільки потерпілий був одягнений у светр. Він вибачився перед ОСОБА_22 , після чого пішов на навчання. Пізніше ОСОБА_22 жалівся на те, що у нього болить шлунок, він подумав, що ОСОБА_23 отруївся на дні народженні продуктами харчування. Пізніше стало відомо, що ОСОБА_8 попав в лікарню .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 22 лютого 2016 року був на дні народженні у одногрупника ОСОБА_18 , де вживали алкогольні напої, після святкування о 21-й год. повернувся в гуртожиток, зайшов в кімнату до одногрупника ОСОБА_24 , коли заходив у кімнату, двері відкрив ногою, ОСОБА_25 не сподобалася така поведінка, повалив на землю і долонями вдарив по обличчі, проте, болю від його ударів не було, по тулубу ОСОБА_20 не бив. Після даного інциденту зайшов у кімнату і розповів все ОСОБА_13 , який вирішив вступитися за нього, але коли повернувся став бити руками та ногами як на підлозі так і на ліжку. При цьому, ОСОБА_13 бив по голові і тулубу кулаками і ногами, від ударів він втратив свідомість, його відливали водою. Від ударів по тулубу відчував сильну біль. Вранці йому було погано, відчував біль в животі, була рвота з кров`ю. Вранці ОСОБА_13 зайшов і запитував про стан здоров`я, просив пробачення. 23 лютого 2016 року увечері повідомив матері про стан здоров`я, а 24 лютого 2016 року його прооперували в Хотинській центральній районній лікарні.
Свідок ОСОБА_26 у суді повідомив, що 22 лютого 2016 року, о 22 год., він знаходився у кімнаті гуртожитку з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . В цей момент почув, як хтось відчинив двері їх кімнати ударом ноги, побачили потерпілого ОСОБА_29 , який зайшов з ознаками сильного алкогольного сп`яніння. Відразу за потерпілим зайшов ОСОБА_20 , який спитав з яких причин він ногами відчиняє двері, між ними виникла словесна суперечка. ОСОБА_20 підставив йому підніжку правою ногою і потерпілий впав на землю на правий бік. Далі, ОСОБА_20 сів на нього зверху та намагався нанести кілька ударів долонею правої руки в область обличчя. Заєць по тулубу потерпілого не бив. Так тривало аж поки до кімнати не пройшов ОСОБА_30 , який їх розборонив. Конфлікт тривав близько 5-ти хвилин. Після такого конфлікту потерпілий не мав явних слідів побиття, крові на ньому не було.
Аналогічні свідчення дав свідок ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_32 підтвердив, що в лютому 2016 року в м. Кам`янці-Подільському в приміщенні кімнати гуртожитку Кам`янець-Подільського коледжу харчової промисловості Національного університету харчових технологій, що по вулиці Тімірязєва, 97, він був свідком бійки ОСОБА_25 з ОСОБА_8 , чув від хлопців що ОСОБА_8 вибив двері ногою до кімнати, бачив як ОСОБА_13 вдарив в плече та кілька раз долонею в обличчя ОСОБА_8 , було видно по зовнішнім ознакам що ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Бійка виникла між обвинуваченим та потерпілим з тих причин, що ОСОБА_8 збрехав ОСОБА_13 що його безпідставно побили. Свідок стверджує, що всю бійку не бачив, а був лише на початку та в кінці конфлікту. Після бійки з Шевцовим потерпілому принесли пакунок заморожений і прикладали до лиця ОСОБА_29 . Свідком даної бійки був також ОСОБА_33 .
Вина ОСОБА_13 у інкримінованому йому злочині доводиться і фактичними даними, зафіксованими у протоколах слідчих дій, висновками експертиз та іншими документами.

З інформації Хотинської ЦРЛ Чернівецької області виданої 25 лютого 2016 року встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно знаходиться на лікуванні в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Хотинської ЦРЛ. Діагноз: закрита травма живота, розрив селезінки, внутрішня кровотеча. Стан після операції - видалення селезінки. Закрита травма грудної клітини, пневмоторакс зліва. Закрита травма черепа. Струс головного мозку (Історія хв. №1515/214/81) (т.1 м.д.с. а.с.10).

Протоколом огляду місця події від 24 лютого 2016 року зафіксовано місце злочину - кімната АДРЕСА_3 . При проведені огляду було виявлено ковдру, що одягнена у підодіяльник та матрац, на яких наявні сліди речовини темно-бурого кольору. Вказані речі упаковані та вилучені. Огляд зафіксований на фото таблиці. Тобто на місці злочину виявлено сліди бійки (т.1 м.д.с. а.с.16-20). В той час, як при огляді кімнати 310 слідів крові не виявлено, що свідчить, проте, що саме ОСОБА_13 наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Протоколом огляду предметів від 26 лютого 2016 року встановлено, що на наволочці, на підодіяльнику, а також на простинні потерпілого було виявлено сліди речовини темно-бурого кольору, подібної до крові людини. Огляд зафіксований на фототаблиці (т.1 м.д.с. а.с.52-56).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 березня 2016 року зі свідком ОСОБА_34 , відтворено обставини які відбувалися 22 лютого 2016 року близько 23 год. 30 хв. у кімнаті №323, свідок показав куди саме та яким способом ОСОБА_35 наносив удари ОСОБА_8 , вказаний спосіб нанесення ударів відповідає тілесним ушкодженням на тілі ОСОБА_8 . Слідчий експеримент зафіксовано на додатках до протоколу слідчої дії - фото-таблицях (т.1 м.д.с. а.с.169-182).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 березня 2016 року зі потерпілим ОСОБА_8 відтворені обставини, що відбувалися 22 лютого 2016 року близько 23 год. 30 хв. у кімнаті №323, а саме потерпілий вказав, які дії (спосіб та місця нанесення ударів) відносно нього вчиняв обвинувачений ОСОБА_13 , що повністю відповідає отриманим ним тілесним ушкодженням. Слідчий експеримент зафіксований на фототаблицях (т.1 м.д.с. а.с.183-189).

Суд критично оцінює свідчення обвинуваченого при проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2016 року , оскільки він зацікавлений у розгляді справи на свою користь. При цьому, суд враховує висновки судово-медичних експертиз, згідно яких тілесні ушкодження у потерпілого мали б утворитись від удару ноги, а згідно повторної експертизи при нанесенні ударів показаних обвинуваченим на експерименті міг бути спричинений лише струс головного мозку, тобто свідчення ОСОБА_13 спростовані експертизами (т.1м.д.с. а.с.190-197).

Висновками експерта доведено, що тілесні ушкодження вказані в представлених медичних документах на ім`я ОСОБА_8 в вигляді політравми закритої травми органів черевної порожнини та грудної клітки - травматичного Т-подібного розриву селезінки в області ніжки з подальшим її оперативним видаленням з розвитком гемоперітонеуму (наявність крові в черевній порожнині 1000 мл), заочеревної гематоми (крововилив) на рівні лівого підребір`я, геморагічного шоку 2 ступеня, лівобічного травматичного пневмотораксу (наявність повітря в плевральній порожнині), локальної підшкірної емфіземи ліворуч (скупчення повітря в м`яких тканинах грудної клітки), забою лівої нирки могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета по механізму «удар» з прикладаням травмуючої сили в області бічної поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, можливо взутою ногою в термін вказаний в постанові про проведення судово-медичної експертизи по ступені тяжкості в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень які є небезпечними для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. (т.1 м.д.с. а.с.205-209, а.с.223-229).

Згідно висновку повторної судово-медичної експертизи № 593 від 4 серпня 2017 року (м.с.п. а.с.126-136, т.2) потерпілому ОСОБА_8 завдана тупа травма голови, лівої половини черевної та грудної порожнини, заочеревинного простору зі струсом головного мозку, чисельними саднами шкіри лівої половини грудної клітки (без уточнення локалізації), пошкодженням цілості (розривом) тканини селезінки в ділянці її основи («ніжки»), кровотечею в черевну порожнину, накопиченням крові (до 1000мл із згортками) в черевній порожнині, пошкодженням тканини лівої легені з накопиченням в лівій плевральній порожнині повітря та крові, стисненням тканини лівої легені на 1/3 її об`єму, накопиченням повітря під шкірою лівої половини грудної клітки (переважно в надключичній ділянці), забоєм лівої нирки, лівобічною за-очеревинною гематомою. Описана вище травма грудної клітки в подальшому ускладнилася розвитком лівобічного реберно-діафрагмального плевриту (локальним запаленням пристінкової плеври) та лівобічного пневмосклерозу. Вказані ушкодження могли утворитися від не менше ніж дворазової дії тупого твердого предмету чи предметів за механізмом «удар» (струс головного мозку, забій нирки, гематома), «удар-тертя» (садна), «удар-розтягнення-розрив» (пошкодження тканини внутрішніх органів), про що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень.

Тупа травма лівої половини черевної та грудної порожнини, заочеревинного простору з саднами шкіри лівої половини грудної клітки, пошкодженням цілості тканини селезінки в ділянці її основи, кровотечою в черевну порожнину, накопиченням крові в черевній порожню, пошкодженням тканини лівої легені з накопиченням в лівій плевральній порожнині повітря та крові, стисненням тканини лівої легені на 1/3 її об`єму, накопиченням повітря під шкірою лівої половини грудної клітки, забоєм лівої нирки, лівобічною за-очеревинною гематомою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу, спричиняючи загрозливі для життя явища, котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Тупа травма голови зі струсом головного мозку за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Характер тілесних ушкоджень у потерпілого не виключають можливості їх утворенні в час, який вказаний в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи. За обставин, які вказані на слідчому експерименті ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , потерпілому міг бути спричинений струс головного мозку та деякі з чисельних саден шкіри лівої половини грудної клітки. За обставин, які вказані на слідчому експерименті ОСОБА_38 , потерпілому спричинений струс головного мозку, утворення всіх інших ушкоджень у потерпілого за цих обставин неможливе. Характер і локалізація всіх тілесних ушкоджень на тілі потерпілого не виключає можливості їх утворення за тих обставин, які вказав на слідчому експерименті свідок ОСОБА_33 . Характер і локалізація всіх тілесних ушкоджень на тілі потерпілого не виключає можливості їх утворення за тих обставин, які він вказав на слідчому експерименті (т. 3 м.д.с. а.с.137-197).

В сукупності: свідчення потерпілого, свідків, дані огляду кімнат та висновком повторної експертизи спростовано версію захисту про те, що тілесні ушкодження міг спричинити ОСОБА_20 . На підставі наведених вище доказів суд приходить до висновку, що тяжкі тілесні ушкодження спричинені саме обвинуваченим ОСОБА_13 .

У формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, проте в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази (довідка медичної установи, висновок судово-токсикологічної експертизи) на підтвердження даного факту, а тому, суд вважає, за необхідне дане твердження виключити із обвинувачення.

Суд позбавлений можливості кваліфікувати дії ОСОБА_13 за ознакою, «тяжке тілесне ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу», оскільки згідно висновку повторної судово-медичної експертизи № 593 від 4 серпня 2017 року (а.с.126-136, т.2) селезінку було видалено медиками під час оперативного втручання, а ознака тяжкого тілесного ушкодження «втрата будь-якого органа або втрата органом його функції», згідно пункту 2.1.4. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» стосується не загрозливих для життя ушкоджень, що належать до тяжких за кінцевим результатом та наслідками : втрата зору, слуху, язика, руки, ноги чи репродуктивної здатності, про що в даному випадку не йдеться.

Тому, суд кваліфікує дії ОСОБА_13 як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальних витрат на лікування.

Обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення не встановлено.

На виконання вимог ст.ст. 314-1 ч.2, 485, 487 КПК України, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на момент вчинення злочину був неповнолітнім, проживав у АДРЕСА_1 , за станом здоровя здоровий, рівень розвитку відповідає віковим даним, спокійний, врівноважений ввічливий, товариський. Внаслідок психічної повноцінності він повністю усвідомлював значення своїх дій і міг керувати ними. Критично оцінює свою поведінку, жалкує що вчинив такі дії, щиро кається. Умови для життя, навчання неповнолітньому були забезпечені, виховання неповнолітнього було правильним. Дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення не було. Неповнолітній проживав з батьками, обстановка в сімї, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми були на належному рівні, батьки займались вихованням неповнолітнього. Обвинувачений підтримував товариські відносини з одногрупниками, відповідально ставився до навчання поважав учителів. Поведінку неповнолітнього поза домом і навчальним закладом не викликала зауважень.Суд не вбачає за необхідне призначити обвинуваченому вихователя, оскільки ОСОБА_13 вже досяг повноліття.
З врахуванням тяжкості злочину, особи винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи його молодий вік, щире розкаяння у вчиненому, повне відшкодування витрат на лікування потерпілого, поведінки потерпілого яка передувала злочину, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів буде покарання у межах санкції у виді мінімального строку позбавлення волі. Водночас, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного, його молодого віку, тяжкості злочину, суд вважає, що виправлення ОСОБА_39 можливе без відбування покарання реально, тому, приймає рішення про застосування ст.ст.104, 75 КК України і звільнення його від основного покарання у виді позбавлення волі на іспитовий строк. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

ОСОБА_6 заявила позов про відшкодування на її користь 20 000 грн. моральної шкоди та 180 000 грн. моральної шкоди на користь її неповнолітнього сина - потерпілого ОСОБА_8 . Матеріальні збитки відповідач відшкодував добровільно, що в суді визнали сторони, а тому позивач від матеріальних вимог відмовився та наполягав на стягнення виключно моральної шкоди у зазначених вище розмірах. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що спричинив моральні страждання потерпілим на 20000 грн.

Вирішуючи позов суд прийшов до висновків про необхідність часткового задоволення вимог позивача з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1ст. 1179 Цивільного кодексу України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п.п. 1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, проявилась у душевних стражданнях потерпілого, яких він зазнав у зв`язку з побиттям тривалим лікуванням. При вирішенні позову суд виходить з того, що обвинувачений вчинив злочин, яким посягнув і спричинив шкоди здоров`ю потерпілому, від чого ОСОБА_8 втратив орган, тривалий час лікувався, а його мати ОСОБА_6 змушена була понести матеріальні затрати та прикласти певні зусилля для відновлення здоров`я сина. Вчинення злочину потягло зміни у повсякденному житті потерпілих на тривалий термін, стало причиною певних переживань. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та глибину душевних страждань позивачів: потерпілого ОСОБА_8 від спричинених йому тілесних ушкоджень, внаслідок чого у нього відбулося порушення нормального ритму життя, моральні страждання через травмування, фізичну біль, втрату здоров`я від дій ОСОБА_13 , неможливість відвідування навчання.Потерпіла законний представник ОСОБА_6 також перенесла душевні страждання у зв`язку із страхом втрати здоров`я її дитини, вона вимушено доглядала за сином у післяопераційний період. Разом з тим, суд враховує і поведінку потерпілого, яка передувала злочину та матеріальне становище цивільного відповідача, який не має достатніх самостійних заробітків для відшкодування значних сум, оскільки він не так давно став повнолітнім. Тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, зважаючи що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на переконання суду, заявлену позивачами моральну шкоду слід зменшити і з відповідача слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_8 та 40000грн., а на користь потерпілої - законного представника ОСОБА_6 10000 тис грн.

Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 104, 75,76 КК України, звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, зобов`язавши його: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_13 на користь ОСОБА_6 10000грн. матеріальної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з засудженого ОСОБА_13 на користь потерпілого ОСОБА_8 40000 грн. моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.

Речові докази: матрац та ковдру, вилучені під час огляду 24 лютого 2016 року, що передані на зберігання вихователю гуртожитку ОСОБА_40 (т.1, а.с.22) слід залишити власнику, постільну білизну з ліжка потерпілого у кімнаті №323, вилучену під час огляду 24 лютого 2016 року, що передано на зберігання ОСОБА_6 (т.1, а.с.58) слід залишити власнику.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1