Дата документу Справа № 320/714/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/135/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №320/714/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.289 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополя Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винуватими і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими і засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

26.09.2016 року приблизно о 16 годині ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_7 , знаходячись на автомобільній дорозі на відстані 2 км. від м.Мелітополь Запорізької області, в напрямку м.Нова Каховка Херсонської області, маючи спільний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем, марки «ВАЗ» моделі «21061», в кузові червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , вартістю 30000 грн., який належить ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу проникли до салону автомобіля, після чого зазначений автомобіль відбуксирували до родича ОСОБА_8 у с.Кирпичне Мелітопольського району, тим самим зникли з місця події.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21061», в кузові червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , вартістю 30000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК.

Вирішено питання про цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази.

Цим же вироком засуджено і ОСОБА_8 , вирок щодо якого не оскаржено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду про доведеність його вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок змінити, встановивши йому тривалість іспитового строку терміном на 1 рік. Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що він повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду. Крім того, він раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому злочині, обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечила проти скарги та просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь, вид та розмір призначеного покарання в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.
З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_7 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вимагаючи скоротити термін іспитового строку, обвинувачений ОСОБА_7 виходив з того, що він повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому злочині, обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Проте з такими вимогами обвинуваченого погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.75 КК при звільненні засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено тяжкий злочин.

Отже враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , міськрайонний суд обґрунтовано встановив тривалість іспитового строку терміном саме на 3 роки. На переконання судової колегії, саме такий іспитовий строк є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту інтересів суспільства та протягом якого можливо забезпечити дієвий контроль за поведінкою обвинуваченого та виконанням покладених на нього обов`язків.

Обставини, на які посилався в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вже були враховані судом першої інстанції і дали суду підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК.

Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4