Справа № 755/8487/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "13" листопада 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .

У зв`язку з закінченням строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

Захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просив призначити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вислухавши думку обвинуваченого, захисника щодо доцільності подальшого тримання обвинувачених під вартою, суд прийшов до наступного:

відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_5 може уникати виконання своїх процесуальних обов`язків. При цьому суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком.

При цьому суд прийшов до висновку, що забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 може бути досягнуто шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під віртою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів, тобто до 11 січня 2018 року включно.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя