АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/373/17 Номер провадження 11-кп/786/237/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000124, за апеляційними скаргами прокурора Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду затверджено угоду від 05.04.2017 року зі змінами від 12.09.2017 року про примирення між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Короленківка, Карлівського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого двох малолітніх дітей 2013 р.н. та 2014 р.н., раніше судимого 13.06.2017 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік засуджено:
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року, остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та згідно з ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2017 року виправлено описку у вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року, та вказано в резолютивній частині вироку остаточне покарання, замість невірного «позбавлення волі», «обмеження волі».

Згідно з вироком суду, 08 січня 2017 року близько 19.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_10 у будинку останнього по АДРЕСА_2 , користуючись тим, що його ніхто не бачить, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «PHILIPS W536» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , червоного кольору, вартістю 1015 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулись прокурор Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити ОСОБА_7 узгоджене із потерпілим ОСОБА_10 покарання на підставі угоди про примирення від 05.04.2017 року, зі змінами від 12.09.2017 року, у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року, остаточно визначити покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України.

Вказує, що при затвердженні угоди про примирення, суд вийшов за її межі, призначивши інший вид покарання, ніж був визначений сторонами. Окрім того, судом при призначенні покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, було неправильно застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року ОСОБА_7 було призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі, а сторони угоди про примирення узгодили покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі і такі покарання є однаковими за видом і розміром.

Також, звертає увагу на те, що в резолютивній частині вироку відсутні посилання на положення ч.1 ст. 72 КК України та безпідставно визначено остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить змінити вирок суду, у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Зазначає, що всупереч затвердженій угоді про примирення, судом першої інстанції призначено ОСОБА_7 покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суворіше ніж покарання узгоджене сторонами.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 на підтримку поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд, затверджуючи угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 , відповідно до цієї угоди, визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 1 року обмеження волі, та звільнив його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України,що в апеляційних скаргах не оскаржується.

Проте, призначаючи покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, суд допустив помилку, призначивши інший вид покарання ніж був визначений угодою про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 , остаточне покарання ОСОБА_7 визначив у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, та не врахував внесені зміни від 12.09.2017 року до угоди про примирення, відповідно до яких, сторони узгодили покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того, судом допущено помилку при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за оскаржуваним вироком, більш суворим, призначеним за попереднім вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року, оскільки за даним та попереднім вироком, ОСОБА_7 призначено покарання однакове як за видом, так і за розміром, що унеможливлює застосування принципу поглинання та, загалом, не відповідає укладеній угоді між обвинуваченим і потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дані вимоги судом дотримані не були, а тому апеляційні скарги підлягають задоволенню.
Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Так ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2017 року виправлено описку у вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року, змінено в резолютивній частині вироку остаточне покарання, призначене ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, замість «позбавлення волі» на «обмеження волі», що в розумінні положень ст. 379 КПК України не є опискою чи очевидною арифметичною помилкою, та фактично змінює зміст прийнятого судового рішення, з огляду на зміну виду покарання, а тому дана ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції у виді обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі зі звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, згідно з ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та визначених судом першої інстанції.

В іншій частині вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.09.2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

В порядку ст. 404 КПК України скасувати ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.10.2017 року про виправлення описки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4