Єдиний унікальний номер 728/435/17
номер провадження № 1-кп/728/74/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Федорівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , постійного місця реєстрації не має, не працюючого, освіта повна загальна середня, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
В жовтні 2016 року ОСОБА_4 на смітнику в лісопосадці, що на околиці м.Бахмач Чернігівської області знайшов гранату РГД та запал УЗРГМ-2, які забрав собі та постійно носив із собою, без передбаченого законом дозволу.
11 лютого 2017 року в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , біля переїзду який знаходиться на третьому кілометрі пікету №4 залізничного полотна сполученням від ст. Бахмач до ст. Кременчуг, в його руках було виявлено поліетиленовий пакет чорного кольору з надписом «BMW», в якому знаходився жовтий поліетиленовий пакет із вмістом корпусу гранати РГД-5 та запалу УЗРГМ-2.
Згідно висновку експерта №18(Вт) від 21.02.2017 року надані на дослідження предмети, являються корпусом ручної гранати РГД-5 та підривником до ручних гранат типу УЗРГМ-2. Корпус гранати РГД-5 з запалом ручних гранат типу УЗРГМ-2 у зібраному стані являються наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів. Наданий на експертизу підривник до ручних гранат УЗРГМ-2 здатний ініціювати вибух корпусу ручної гранати РГД-5.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі та пояснив, що він усвідомлював, що знайшов на смітнику гранату, при цьому вирішив її привласнити та носив із собою без визначеної мети, маючи намір пересвідчитися, що вона придатна до використання, при цьому не мав передбаченого законодавством дозволу на носіння бойових припасів.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить та просить не позбавляти волі і бере на себе зобов`язання належним чином відбути іспитовий строк.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи свідчення обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі його власними свідченнями в судовому засіданні.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. При цьому, судом враховується, що активне сприяння розкриттю злочину виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Так, учасниками судового провадження не заперечувалось, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_4 розповів про час, місце вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), називав інші обставини вчиненого, що стало наслідком його швидкого розкриття, вказані обставини він підтвердив в судовому засіданні, чим сприяв встановленню істини у кримінальному проваджені.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом по справі не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів верховенства права, законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України, керується загальними засадами призначення покарання, зокрема, бере до уваги: тяжкість вчиненого злочину, що відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та відсутність негативної характеристики, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують покарання, доходить висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини інкримінованої статті, якою передбачено покарання за вчинений злочин.
Проте, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним
та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1.,4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання).
Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.
Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, відсутність збитків, усунення шкідливих наслідків від злочину, позиція сторони обвинувачення, а також, те що застосування статті 75 КК України не забороняється до осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності і відбули покарання, якщо існує можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_4 статті 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази по справі: граната РГД-5, запал типу УЗРГМ-2 знищені відповідно до акту №107 від 17 лютого 2017 року, а спусковий важіль від підривника типу УЗРГМ-2, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області підлягає знищенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі в розмірі 1058 грн. 48 коп. за залучення експерта покладаються на ОСОБА_4 відповідно до статті 124 КПК.
Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину.
Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 1058 грн. 48 коп. (одну тисячу п`ятдесят вісім) гривень 48 копійок процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази по справі: спусковий важіль від підривника типу УЗРГМ-2, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області знищити, як не придатний до подальшого використання.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1