Провадження № 1-кс/760/497/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000436 від 15.05.2015 року,
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000436 від 15.05.2015 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 20 грудня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року слідчим Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 було проведено обшук в приміщенні ТОВ «Бон Тревел» за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 11/39 (літ. А2).

Під час проведення даного обшуку було вилучено майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме нотаріально посвідчену копію довіреності, виданої від імені ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , реєстровий номер 1161.
Заявник вважає, що оскільки слідчий у встановлений законом спосіб та визначений час до суду не звернувся з відповідним клопотанням, на майно ОСОБА_5 не накладено арешту, а тому тимчасово вилучене майно підлягає поверненню ОСОБА_5 , як особі у якої воно було вилучено.

Особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини та просив її задовольнити в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти повернення майна, а саме нотаріально посвідченої копії довіреності, виданої від імені ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , реєстровий номер 1161.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту
Встановлено, що 20.12.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2017 року проведено обшук приміщення за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 11/39 (в літ. А2), яке використовується ТОВ «Бон Тревел».

З копії протоколу обшуку від 20.12.2017 року встановлено, що під час обшуку слідчим серед іншого було виявлено та вилучено нотаріально посвідчену копію довіреності, виданої від імені ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , реєстровий номер 1161.

Також, в судовому засіданні встановлено, що на вилучений документ, який належить ОСОБА_5 , не було накладено арешту та не визнано речовим доказом по справі. При цьому, слідчим не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка визначає поняття речових доказів та їх ознаки.

Тобто вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, а також те, що наявні підстави вважати, що ці документи належать ОСОБА_5 та відносяться до тимчасово вилученого майна, про накладення арешту на яке слідчий у передбаченому законодавством порядку не звертався, речовим доказом по справі не визнано, а тому таке майно підлягає поверненню.
На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати слідчого Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000436 від 15.05.2015 року повернути ОСОБА_5 вилучену під час обшуку 20 грудня 2017 року нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріально посвідчену копію довіреності, виданої від імені ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , реєстровий номер 1161.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Оголошення повного тексту ухвали 31 січня 2018 року о 17 годині 05 хвилин.
Слідчий суддя ОСОБА_1