Справа № 296/6286/17
УХВАЛА
Іменем України
22 вересня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

представника заявника - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в режимі відеоконференції з ПВК №96 в с. Городище Рівненської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

09.08.2017 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Житомирської області, в якій заявник просив: визнати протиправною бездіяльність прокуратури Житомирської області та зобов`язати його внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, що виразилися в примушуванні працівниками УМВС України в Житомирській області потерпілих ОСОБА_6 до дачі неправдивих свідчень, а саме впізнанні осіб, які взагалі не причетні до злочину.

Скарга обґрунтовувалась тим, що 28.07.2017 року заявник направив на адресу прокуратури Житомирської області заяву про вчинення працівниками УМВС України в Житомирській області кримінального правопорушення, що виразилось у схилянні потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) до дачі неправдивих свідчень та у впізнанні ними ОСОБА_9 , як особи, яка начебто скоїла на них розбійний напад 3.05.2013 року у с.Дідківці, Чуднівського району. Посилаючись на те, що відомості за вказаною заявою прокуратурою Житомирської області не було внесено до ЄРДР, заявник звернувся до суду з даною скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

Заявник, що брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з ПВК №96 в с.Городище Рівненської області, подану скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вказував на те, що в апеляційній та касаційній скаргах на вирок суду першої інстанції, потерпілі ОСОБА_6 вказували на примушування їх працівниками УМВС України в Житомирській області до дачі неправдивих свідчень, що має бути предметом окремої перевірки в межах досудового розслідування за наявністю ознак складу злочину в діях працівників правоохоронного органу.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що прокуратурою подано касаційну скаргу на ухвалу суду першої та апеляційної інстанції.

Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Житомирської області із заявою від 28.07.2017 року, в якій вказував на факт схиляння потерпілих ОСОБА_6 працівниками поліції УМВС України в Житомирській області до неправдивих свідчень та впізнання ними ОСОБА_9 , як одного з нападників, про що стверджували під час розгляду справи у суді апеляційної та касаційної інстанції.

Листом прокуратури Житомирської області №17/2-15/7/3 від 31.08.2017 року ОСОБА_3 було повідомлено, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 13.11.2015 засуджено ОСОБА_9 за ч.ч. 4, 5 ст.27, ч.4 ст.187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.4 ст.187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, ОСОБА_11 на ОСОБА_3 за ч.4 ст.187 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є їх власністю. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 07.04.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2017 вирок суду першої інстанції залишено без змін, а скарги засуджених та потерпілих без задоволення. Також вказується, що у заяві відсутні достатні дані, які б вказували на наявність ознак складу злочину в діях окремих працівників УМВС України в Житомирській області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що подана до прокуратури Житомирського області заява ОСОБА_3 від 28.07.2017 року містить достатні дані, що вказують про наявність ознак складів кримінальних правопорушень, однак відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає, що уповноваженим посадовим особам прокуратури Житомирської області слід внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 28.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи прокурора про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 у зв`язку із наявністю ухвал судів апеляційної та касаційної інстанції, якими вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 13.11.2015 залишено без змін, оскільки наявність вказаних рішень сама по собі не звільняє слідчого, прокурора органу досудового розслідування від обов`язку виконання вимог ст. 214 КПК України щодо внесення відповідних відомості до ЄРДР та проведення розслідування за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, скарга ОСОБА_3 в частині визнання протиправною бездіяльності прокуратури Житомирської області задоволенню не підлягає, оскільки за наслідком розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування згідно ч. 2 ст. 307 КПК України прийняття такого рішення слідчим суддею не передбачено.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов`язати компетентних посадових осіб прокуратури Житомирської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 28 липня 2017 року про вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст. 214 КПК України та розпочати досудове розслідування.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1