Справа № 477/112/17
Провадження № 1-кп/477/58/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, не одруженого, без дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30 березня 2010 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки і звільненого від відбуття цього покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- 14 березня 2011 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 1 та ч. 4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 70 та ст. 71 КК України, за сукупністю злочинів та сукупністю вироків (з врахуванням попереднього вироку), до загального покарання 6-ти років позбавлення волі, звільненого 11 червня 2014 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання - 1 рік 11 місяців та 11 днів;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
30 жовтня 2016 року, приблизно о 20:00, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння зайшов до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 , де перебували на відпочинку працівники Шевченківської сільської ради: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також його власниця ОСОБА_6 зі своїм чоловіком ОСОБА_11 та їх донька ОСОБА_12 зі своїм співмешканцем ОСОБА_13 , які організовували роботу закладу.
ОСОБА_3 , побачивши застілля працівників сільської ради, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з хуліганських спонукань, почав виражатись на підвищених тонах нецензурною лайкою в їх бік, на подальші на зауваження від присутніх він не реагував, а навпаки, продовжував нецензурну лайку ще з більшою активністю.
Такі дії ОСОБА_3 тривали близько 15 хвилин, в результаті яких він зіпсував оточуючим настрій, зірвавши їх захід та роботу кафе.
Бажаючи припинити хуліганські дії ОСОБА_3 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 вивели його за руки на вулицю та посадили на лавку біля кафе, однак він, не бажаючи припинити свої хуліганські дії та продовжуючи виражатись нецензурною лайкою в бік останніх, наніс ОСОБА_14 удар в область потилиці чим, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження у виді припухлості м`яких тканин лівої потиличної області голови.
Після цього ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_12 з метою нанесення їй тілесних ушкоджень, однак остання покликала на поміч оточуючих і ОСОБА_3 з місця події зник.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з обставинами викладеними в обвинувальному акті. Вказав, що 30 жовтня 2016 року було свято села і він був запрошений на цю урочисту подію як учасник бойових дій на Сході України. В той день він вживав спиртні напої і події потім точно не запам`ятав. Зазначив тільки, що зайшов до кафе «Сова» і побачив працівників сільської ради та почав виражатись на їх адресу нецензурною лайкою, оскільки хазяйка цього закладу ОСОБА_6 попросила його вийти на двір. Окрім того визнав також, що коли його виводили із кафе, то вдарив кулаком по потилиці ОСОБА_14 .
Крім власних визнавальних показів вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, підтверджується також наступними показаннями потерпілих та свідків.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, яка є власницею кафе «Сова», розташованого в с. Шевченкове Вітовського району. 30 жовтня 2016 року після урочистої події, присвяченої дню села, до її закладу, в якому перебували працівники їх сільської ради увійшов односелець ОСОБА_3 , який вів себе зухвало, нецензурно лаявся, вимагав, щоб його також посадили з усіма за стіл, бо він брав участь в бойових діях у зоні АТО. Бажаючи припинити хуліганські дії ОСОБА_3 , присутні в кафе ОСОБА_5 та ОСОБА_11 вивели його на вулицю та посадили на лавку біля бару. Але він потім продовжував кидатися, тому вона покликала на допомогу, а він пішов геть.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив, що 30 жовтня 2016 року ОСОБА_3 був на урочистій події села, як учасник бойових дій. Подія відбувалась в палаці культури с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області. Потім ОСОБА_3 , після вживання алкогольних напоїв, увірвався до кафе «Сова», де були присутні працівники сільської ради, і почав виражатись на їх адресу нецензурною лайкою. Його коректно попрохали покинути заклад, але він на зауваження не відреагував. Далі він із ОСОБА_12 вивели ОСОБА_3 з кафе та посадили його на лавку, однак останній, не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, наніс йому удар кулаком в область потилиці. Після чого, ОСОБА_3 також намагаючись нанести ОСОБА_12 тілесні ушкодження підбіг до неї, але був зупинений оточуючими. Просив ОСОБА_3 не позбавляти волі, вважав що він скоїв злочин через знервованість та алкогольне сп`яніння.
Свідок ОСОБА_10 голова Шевченківської сільської ради, в судовому засіданні пояснила, що дійсно, 30 жовтня 2016 року в палаці культури
с. Шевченкове відбулася урочиста подія, а ОСОБА_3 був запрошений на неї як учасник бойових дій. Після заходу працівники сільської ради пішли до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а через деякий час туди увійшов ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння і почав виражатись на їх
адресу нецензурною лайкою, кричати, і ображати через те, що його також не запросили на стіл. Потім ОСОБА_3 , знаходячись вже на вулиці, куди його вивели, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком в потилицю, а також намагався нанести тілесні ушкодження ОСОБА_12 .
Також, вина ОСОБА_15 у пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та документами, а саме:
- заявами ОСОБА_6 від 2 листопада 2016 року та ОСОБА_6 від 3 листопада 2016 року до Вітовського відділення поліції Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про вчинення ОСОБА_3 хуліганства, порушення ним громадського порядку 30 жовтня 2016 року;
- протоколом від 3 листопада 2016 року прийняття від ОСОБА_5 заяви до Вітовського відділення поліції Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про нанесення йому тілесних ушкоджень 30 жовтня 2016 року поблизу бару Сова в с. Шевченкове;
- висновком експерта № 284 від 25 листопада 2016 року, згідно якого тілесні ушкодження, які були нанесені ОСОБА_5 , у виді припухлості м`яких тканин потиличної частини голови, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та могли виникнути від дії тупого предмета в строк і при обставинах, вказаних в постанові слідчого.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого доказаною, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.
При призначенні покарання пом`якшуючою обставиною суд вважає щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючі його вину обставини є вчинення злочину та в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризувався раніше негативно; в той же час на тепер вступив до лав добровільного батальйону, і перебував у зоні АТО.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані щодо його особи, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємого злочину та вважає можливим його виправлення без відбуття призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України, але з обов`язковим контролем за цим виправленням згідно з положеннями статті 76 КК України з покладенням обов`язків, визначених цією статтею.
Процесуальні витрати в справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в три роки, поклавши на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки на період цього строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обирати.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілим.
Суддя ОСОБА_1