Справа № 405/3517/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007370 від 27.06.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України та угоду від 29.06.2017 року про визнання винуватості укладену між прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про злочин та неправдиве показання потерпілого під час проведення досудового розслідування, за наступних обставин.

19.05.2017 року о 06 год. 46 хв. ОСОБА_5 знаходився за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_5 раптово виник умисел на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано. 19.05.2017 о 06 год. 46 хв. ОСОБА_5 , зателефонував по лінії «102», після чого після приїзду патрульної поліції фактор 0105 УПП д/н 3705 о 06 год. 54 хв. завідомо неправдиво повідомив про вчинення кримінального правопорушення, а саме про те, що 18.05.2017 ОСОБА_6 , яка проживає за адресою м. Кропивницький, вчинила шахрайські дії стосовно нього, а саме заволодіння шляхом обману пенсійною карткою «ПриватБанк» та паролем, з якої у подальшому були зняті кошти в розмірі приблизно 1000 гривень.

При цьому ОСОБА_5 достовірно знав та усвідомлював, що вказаного злочину відносно нього вчинено не було та вказаний факт не відповідає дійсності. Інспектор патрульної поліції роти №2, батальйону УПП в м. Кропивпицькому ДПП лейтенант поліції ОСОБА_7 , виконуючи вимоги КПК України та відомчих нормативних актів МВС та Національної поліції України, заповнив бланк протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, до якою вніс отримані від ОСОБА_5 , відомості про начебто скоєний відносно нього злочин, після чого ОСОБА_5 , будучи ознайомлений зі змістом заяви та попередженим патрульним про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, діючи умисно та цілеспрямовано, розуміючи, що повідомляє про вчинення відносно нього кримінального правопорушення та описуючи особу яка ніби вчинила кримінальне правопорушення відносно нього, засвідчив своїми підписами у відповідних графах бланку заяви правильність внесених з його слів патрульним ОСОБА_7 , відомостей до протоколу прийняття заяви.

Подання ОСОБА_5 указаної заяви, якою слідчого неправдиво повідомлено про вчинення злочину, послугувало внесенню відомостей про начебто скоєний відносно ОСОБА_5 злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005782 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та подальшого проведення досудового розслідування за фактом викладеним у заяві ОСОБА_5 .

Крім того, 08.06.2017 о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи у процесуальному статусі потерпілого, розуміючи, що він 19.05.2017 о 06 год. 46 хв. здійснив завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про злочин здійснив завідомо неправдиве показання під час проведення досудового розслідування, зокрема під час допиту слідчим у якості потерпілого, будучи про кримінальну відповідальність передбачену ст. 384 КК України, падав слідчому завідомо неправдиві показання про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 будучи ознайомлений зі змістом протоколом допиту, діючи умисно за цілеспрямовано, розуміючи, що надає завідомо неправдиві показання про вчинення відносно нього особливо кримінального правопорушення за описуючи особу яка ніби вчинила кримінальне правопорушення відносно нього, засвідчив своїми підписами у відповідних графах протоколу допиту у якості потерпілого правильність внесених з його слів слідчим ОСОБА_8 відомостей до вказаного протоколу.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про злочин, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України - неправдиве показання потерпілого під час проведення досудового розслідування.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчинених кримінальних правопорушеннях вину визнав повністю та пояснив, що дійсно надав неправдиві покази поліції щодо ОСОБА_9 . Звернувся, щоб її притягнули до кримінальної відповідальності. При зверненні знав, що вона не вчинила відносно нього будь-яких злочинних дій. У вчиненому розкаюється. Просить застосувати до нього акт амністії.

29.06.2017 року між прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст.384 КК України, сторони узгодили, що покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України призначається у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України призначається у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначається покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців, в силу ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільняється від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкціями ч.1 ст. 383 ч.1 ст. 384 КК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 29.06.2017року і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Статтею 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., який набрав чинності 07.09.2017 року закріплено право на звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
Згідно зі ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 , вчинив злочин 19.05.2017 року, на день набрання чинності вказаного Закону є інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №177909 від 09.02.2017 року

За таких обставин суд вважає, що на ОСОБА_5 , який в судовому засіданні надав заяву на застосування акту амністії, розповсюджується дія Закону України «Про амністію у 2016році», який набрав чинності 07.09.2017 року.

Речові докази по кримінальному провадженню відсуні.

Процесуальні итрати за проведення експертних досліджень відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29.06.2017 року про визнання винуватості укладену між прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, і призначити узгоджене покарання за ч.1 ст.384 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 1 ст.384 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його в порядку ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання на підставі ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., який набрав чинності 07.09.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсуні.

Процесуальні итрати за проведення експертних досліджень відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1