Справа № 425/1589/17
Провадження № 11-кп/782/411/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«10» січня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 жовтня 2017 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рубіжне Луганської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 16.04.2009 р. Лисичанським міським судом за ч.2,3 ст.185 та ст.ст.70,75,104 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, з іспитовим строком на 1 рік;
- 26.10.2009 р. Рубіжанським міським судом за ч.3 ст.185 КК України та ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці; звільнений 30.08.2012 р. УДО на 1 рік 4 місяці 1 день;
- 04.04.2017 р. Рубіжанським міським судом за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 та ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з іспитовим строком на 2 роки;
визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано невідбута частина покарання за попереднім вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.04.2017 р. у вигляді позбавлення волі строком на 1 місяць та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально - виконавчій установі.
До набрання вироком законної сили залишено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислюється з дня винесення вироку, тобто з 09.10.2017 р.
На підставі ч.1 ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з 31.05.2017 р. по 20.06.2017 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 р. - день попереднього ув`язнення за день тримання під вартою.
Цивільний позов у встановленому законом порядку не заявлявся.
Питання про речові докази та процесуальні витрати вирішено відповідно до ст.100 та ст.124 КПК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.

28.05.2017 р., приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_6 , проходив по вул.Б.Хмельницького м.Рубіжне Луганської області, де побачив автостоянку, розташовану за адресою: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Б.Хмельницького, 83 «а», до якої був вільний доступ.
Зайшовши на територію автостоянки, ОСОБА_6 побачив мопед (скутер) марки «SPEEDGEAR» моделі SG50AT чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_8 , та у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Реалізуючи свій умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 викатив мопед (скутер) марки «SPEEDGEAR» моделі SG50AT чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 з території стоянки, внаслідок чого незаконно заволодів транспортним засобом, яким розпорядився на власний розсуд.
В результаті своїх протиправних злочинних дій, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 12000 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду в частині призначеного йому покарання суворим. Зазначає, що відсутні обтяжуючі обставини, але наявні пом`якшуючі, а саме: свою провину він визнав у повному обсязі, щиро покаявся у скоєному злочині, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому. Тому обвинувачений просить апеляційний суд пом'якшити йому покарання, застосувати положення ст.ст.69,75 КК України, знизити термін покарання на 1 рік та зарахувати йому в строк відбування покарання, згідно ст.72 КК України, термін знаходження його під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набуття вироку законної сили.
Прокурор Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , в порядку ст.403 КПК України, відмовився від поданої ним апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

З урахуванням наведеного та керуючись положеннями ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутністю потерпілої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, грунтуються на зібраних по справі та перевірених судом в порядку ст.349 КПК України доказах, є обгрунтованими, належним чином мотивованими та не оспорюються в апеляційній скарзі.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, з дотриманням вимоги ст.65 КК України, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, скоїв даний злочин у період іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в цілому позитивно характеризується за місцем проживання та займається вихованням малолітньої дитини. Також суд врахував пояснення потерпілого ОСОБА_8 про відсутність у нього претензій до обвинуваченого та його думку про призначення винній особі несуворого покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнав визнання вини обвинуваченим, його активне сприяння розкриттю злочину та каяття в скоєному, а також відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано обрав обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України, у мінімальних межах санкції ч.2 ст.289 КК України, та без конфіскації майна.
Таким чином, колегія судів апеляційного суду дійшла висновку, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Також, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено мінімальною санкцією ч.2 ст.289 КК України, або призначення йому покарання з випробуванням.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, на підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції Закону №838-УІІІ від 26.11.2015р.), обгрунтовано зарахував в строк відбування обвинуваченим покарання термін знаходження його під вартою з 31.05.2017 р. по 20.06.2017 р., включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 р., відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 18.05.2017 року №2046-VIII), - день попереднього ув`язнення за день тримання під вартою.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції вважає законним та обгрунтованим.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 та ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3