Справа № 308/2944/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2018 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що органом досудового розслідування встановлено, що 22 березня 2018 року до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення № 17 від працівників ДПСУ про те, що 22 березня 2018 року в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» на виїзд з України прибув легковий автомобіль марки «Mercedes GL» чеської реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 . Під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» було зафіксовано спрацювання «Бази даних Інтерпол» щодо VIN-коду транспортного засобу.

22 березня 2018 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

22 березня 2018 року під час проведення огляду місця події о 10 год. 00 хв. автомобіль марки «Mercedes GL» чеської реєстрації НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , та технічний паспорт до останнього НОМЕР_3 було вилучено, а транспортний засіб поміщено на спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, оскільки останній є тимчасово вилученим майном.

З посиланням на ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно з якою слідчим суддею може бути накладено арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині ч. 4 статті 167 КПК України, а також п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 167, п. 2 ч. 5 ст. 171, п. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий зазначає, що автомобіль «Mercedes GL» чеської реєстрації НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , та технічний паспорт до останнього НОМЕР_3 , є об`єктом протиправних дій та предметом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а також розшукується в Україні, враховуючи, що предметом вказаного кримінального правопорушення є майно, незастосування заборони на використання майна, заборони розпоряджатися таким майном може призвести до його втрати, відчуження, приховування, інших незаконних дій, які можуть перешкодити кримінальному провадження, з метою забезпечення виконання технічної експертизи документів та трасологічної експертизи номерного позначення кузова, збереження речового доказу у кримінальному провадженні, відтак, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes GL» чеської реєстрації НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , та технічний паспорт до останнього НОМЕР_3 , які наразі перебувають на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, та заборонити використання та розпоряджання вказаним автомобілем і технічним паспортом до останнього, визначити місце їхнього зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000363 від 22.03.2018 року підтверджено, що органом досудового розслідування Ужгородським РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Слідчий звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним клопотанням про арешт майна 23.03.2018 року.

Станом на день подання клопотання ст. ст. 170-173 КПК України діють в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні» від 10 листопада 2015 року № 769-VIII, який набрав чинності 11.12.2015 року.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту клопотання слідчого, воно ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону, який діяв до 11.12.2015 року і відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України не має застосовуватися.

Оскільки встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України в редакції Закону № 769-VIII, слідчий суддя вважає неможливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Крім того, всупереч імперативним вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого не зазначено підставу і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У свою чергу, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає конкретні випадки, в разі наявності яких може бути взагалі розглянуто питання про арешт майна.
Разом з тим, до клопотання слідчого не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а саме, належним чином перекладені на державну мову.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків клопотання та слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.

При цьому, слід звернути увагу прокурора на необхідність усунення недоліків клопотання з врахуванням змін та доповнень внесених до Кримінального процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» від 18 лютого 2016 року № 1019-VIII, який набрав чинності 28.02.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна повернути прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1