Справа № 549/601/17
Провадження № 1-кс/549/167/17
УХВАЛА
13 грудня 2017 року смт.Чорнухи
Слідчий суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000238 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та зареєстрований в с.Пуленці Лубенського району, проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одружений, освіта повна загальна середня, раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
встановив:
Органами досудового слідства ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_6 .
Клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженого прокурором, обґрунтовано слідчим тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років.
Вказує на те, що метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 знаходячись на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк може ухилитися від слідства та суду, змінювати місця проживання, не повідомивши про це слідчого, оскільки має господарство розташоване в с.Пуленці Лубенського району Полтавської області, де зареєстрований, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення;
2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливість вплинути на показання свідків, що призведе до їх подальшої зміни або відмови в подальшому свідчити у кримінальному провадженні.
З огляду на зазначене просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти визначеними ст.177 КПК України ризикам.
Заслухавши підозрюваного, який причетність до вказаного злочину та проти задоволення клопотання не заперечував, з клопотанням згоден, думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання з мотивів, аналогічних викладених у клопотанні, дослідивши надані матеріали, прихожу до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2017 близько 17 години, ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, під час спільного вживання алкогольних напоїв на грунті неприязних стосунків влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , яка також мешкає за вказаною адресою і є власником будинку.
У ході сварки ОСОБА_5 усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень людини, умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів по голові та декілька ударів ногами по тулубу і ногах.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №132 від 12.12.2017 смерть ОСОБА_6 настала внаслідок масивного крововиливу, розливу селезінки, інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла, напад із застосуванням фізичної сили з метою вбивства чи тілесних ушкоджень.
12 грудня 2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, внесено до ЄРДР за №0000238.
В порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий 12 грудня 2017 року о 19 год. 25 хв..
13 грудня 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ст.5 п.«С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин. Про це наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства».
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Обґрунтованість підозри підтверджено даними протоколів огляду місця події, лікарського свідоцтва про смерть, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.12.2017.
Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 не заперечував, однак зазначав, що смерті їй не бажав.
На момент розгляду клопотання досудове розслідування не завершено, по кримінальному провадженню необхідно виконати ряд слідчих дій.
Підозрюваний дійсно може вплинути на хід слідчих дій, перешкоджатиме встановленню істини у провадженні, оскільки вчинення насильницького злочину, не виключає можливості вчинення слідчих дій відносно інших учасників кримінального провадження, які можуть надавати невигідні для ОСОБА_5 свідчення.
Ризик переховування від органів досудового розслідування підтверджено тяжкими наслідками вчиненого злочину, характером протиправних дій, їх систематичністю.
Слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше не судимий, мешкає в АДРЕСА_1 , ніде не працює, зловживає спиртними напоями, потерпіла ОСОБА_6 неодноразово в усній формі зверталась до сільської ради про те, що ОСОБА_5 , її бив, але заяви писати відмовлялась.
З урахуванням вказаних вище ризиків, даних про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вирішуючи питання про можливість застосування інших запобіжних заходів слідчим суддею встановлено, що застосування інших запобіжних заходів є неможливим, оскільки не в повній мірі зможе запобігти описаним в клопотанні ризикам, так як вказані запобіжні заходи нададуть можливість підозрюваному перебувати на волі, тобто не виключать ймовірність впливу на свідків, встановлення очевидців, яких не опитано.
Врахувавши викладене слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається із протоколу затримання від 12.12.2017 ОСОБА_5 було затримано 12.12.2017 року о 19 год. 25 хв.
З огляду на таке, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою необхідно обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 - 19 год. 25 хв. 12.12.2017.
В силу ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
На підставі ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування або щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Незважаючи на відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 непогашених судимостей, характер вчинення насильницького злочину не зменшує наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків.
Отже, враховуючи зміст пред`явленої підозри, суд вважає за недоцільне визначати розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183,193-194,197 КПК України,
ухвалив:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці з 19 год. 25 хв. 13 грудня 2017 року по 19 год. 25 хв. 11 лютого 2018 року включно без права внесення застави.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення її копії.
Слідчий суддя ОСОБА_1