Дата документу Справа № 331/6847/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 331/6847/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1799/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року, якою повернуто клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
В С Т А Н О В И Л А:
5 жовтня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_7 , засудженого вирком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, про зарахування до строку призначеного йому покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд першої інстанції повернув клопотання з тих підстав, що ОСОБА_7 у Запорізькому слідчому ізоляторі не відбуває призначене йому покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року, а тимчасово залишений в слідчому ізоляторі у зв`язку із розглядом щодо нього кримінального провадження, яке знаходиться в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
За змістом апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 не погоджується з тим, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні його клопотання про зарахування до строку призначеного йому покарання на підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року строку його попереднього ув`язнення.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
З мотивувальної частини ухвали суду вбачається, що приймаючи рішення про повернення клопотання, суд першої інстанції керувався тим, що засуджений в Запорізькому слідчому ізоляторі не відбуває призначене йому за вироком суду покарання, а тимчасово залишений в цій установі на період розгляду іншого кримінального провадження Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.
Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та засуджений до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Запобіжний захід згідно мотивувальної частини вироку до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою (а.с. 9-11).
У відповідності до наявної в матеріалах провадження копії розпорядження про набрання вироку законної сили, вказаний вирок у відношенні ОСОБА_7 набрав законної сили 1 серпня 2017 року та підлягає негайному виконанню.
Таким чином засуджений ОСОБА_7 належить до кола осіб, які у відповідності до ст. 539 КПК України наділені правом звертатися до суду із клопотанням про вирішення питання, яке виникає під час виконання вироку суду.
Згідно до ст. 537 КПК України питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення до строку призначеного покарання законодавцем до окремих, визначених п.п. 1 - 13-3 ч. 2 цієї статті питань не віднесене, і відповідно слід вважати, що воно віднесене до інших питань, які вирішуються судом під час виконання вироку.
Так у відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
У відповідності до пунктів 1 та 4 частини 2 статті 539 КПК України питання, передбачені пунктом 14 статті 537 КПК України подається, як до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, так і до суду, який ухвалив вирок.
Разом з тим з загального аналізу питань, які можуть вирішувати наведені суди вбачається, що в разі, якщо таке питання стає під час відбування особою покарання, пов`язаного із позбавленням волі, клопотання подається саме до суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває таке покарання.
З листа в.о. начальника ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» вбачається, що ОСОБА_7 станом на 13 жовтня 2017 року залишений в Запорізькому СІЗО до ухвалення вироку в іншому кримінальному провадженні (а.с. 8).

Відповідно до ст. 90 КВК України у порядку, встановленому КПК України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі.
Таким чином перебування засудженого ОСОБА_7 на час звернення із клопотанням в слідчому ізоляторі є не його попереднім ув`язненням, а тимчасовим залишенням в слідчому ізоляторі під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, як до належного суду, на території якого розташована установа, в якій він залишений, будучи засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того колегія суддів вважає, що рішення суду про повернення засудженому його клопотання породжує правову невизначеність, може істотно звузити права особи, оскільки термін тимчасового перебування ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі не може бути відомий ні йому, ні суду, до якого він звернувся із таким клопотанням.
Разом з тим, скасовуючи ухвалу суду, колегія суддів не вправі вирішувати питання по суті клопотання засудженого ОСОБА_7 , оскільки його розгляд у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України є виключною компетенцією місцевого суду.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_7 повернуто його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, скасувати.
Призначити новий розгляд провадження в Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4