Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3095/16-к
У Х В А Л А

16 березня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_3 , адвоката, ОСОБА_4 , в інтересах ТОВ «ФозіІнтерком», розглянувши клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000082, внесеному 02.07.2015 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. ч. 1, 3 ст. 212 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Представник заявника, ТОВ «ФозіІнтерком», звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000082, внесеному 02.07.2015 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. ч. 1, 3 ст. 212 КК України.
Обгрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2015, за клопотанням слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000082 накладений арешт на грошові кошти ТОВ «ФозіІнтерком» (), які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «КБ «Глобус» (МФО 380526) та заборонено видаткові операції з грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
З 09.09.2015 згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником ТОВ «ФозіІнтерком» являється ОСОБА_5 , з яким ним укладено договір про надання правової допомоги.
При розгляді питання про арешт майна ні адвокат, ні представник ТОВ «ФозіІнтерком» присутнім не були, дізнались про арешт розрахункового рахунку від співробітників банку, що у порядку ст. 174 КПК надає право подати клопотання про скасування арешту грошових коштів.
Вважає арешт грошових коштів необґрунтованим, ТОВ «ФозіІнтерком» проводить фінансово-господарську діяльність відповідно чинного законодавства , у тому числі здійснює бухгалтерський і податковий облік, своєчасно сплачує податки і збори (обов`язкові платежі) та подає фінансову звітність, доводи слідчого не були належним чином обґрунтовані та об`єктивно підтверджені в суді.
Накладення арешту позбавляє можливості ТОВ «ФозіІнтерком» користуватись розрахунковим рахунком за прямим його функціональним призначенням та здійснювати розрахунково-касові операції, унеможливлює в повній мірі проводити господарську діяльність, належним чином виконувати зобов`язання перед контрагентами, що призводить до великих матеріальних збитків, є передумовою закриття бізнесу та банкрутства.
Слідчим СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві в кримінальному провадження проведено ряд слідчих дій, за результатами яких жодній посадовій особі ТОВ «ФозіІнтерком» не повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України.
Наведене дає підстави до висновку, що у результаті проведення слідчих дій слідчим не доведено ті обставини, на які він посилався в клопотанні про арешт грошових коштів ТОВ «ФозіІнтерком», тому в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, який негативно позначається на господарській діяльності ТОВ «ФозіІнтерком», відпала потреба.
Представник заявника просить задовольнити клопотання.
У судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання з наведених підстав, просить задовольнити.
Слідчий СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_3 , проти задоволення клопотання заперечував, проте будь-яких доказів у обґрунтування фіктивності товариства, і тих обставин, що грошові кошти, які знаходяться на арештованому рахунку, одержані злочинним шляхом, не надав, підтвердив, що відносно посадових осіб вказаного товариства письмове повідомлення про підозру не складалось.
Слідчий суддя, заслухавши представника заявника та слідчого, дослідивши надані матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом ( ст. 22 КПК України).
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом ( ст. 26 КПК України).
Частиною 1 ст. 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Таким чином, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя установив, що СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000082, внесеному 02.07.2015 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. ч. 1, 3 ст. 212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2015, за клопотанням слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, ОСОБА_3 , у кримінального провадження №0000082 накладений арешт на грошові кошти ТОВ «ФозіІнтерком» (), що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «КБ «Глобус» (МФО 380526) та заборонено видаткові операції з грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
При судовому розгляді клопотання слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження (ст. ст. 171, 173 КПК України).
Арешт накладений за наявності підстав вважати, що грошові кошти, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України може бути приводом для застосування спеціальної конфіскації.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно положень ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст.174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
Слідчий суддя встановив, що посадові особи ТОВ «ФозіІнтерком» не мають відношення до кримінального провадження, в межах якого накладений арешт.
Крім того, в досудовим слідством шляхом проведення слідчих дій об`єктивно не доведено, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ФозіІнтерком», одержані злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього, і можуть бути піддані спеціальній конфіскації, чи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути втрачені чи спотворені.
Відповідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються з ст. 41 Конституції України та ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Виходячи з встановлених обставин, та враховуючи, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає, що заявником доведено ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, а відтак клопотання підлягає задоволенню.
Таким чином, слідчий суддя вважає необхідним скасувати арешт грошових коштів ТОВ «ФозіІнтерком» (), які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «КБ «Глобус» (МФО 380526), та заборонену видаткових операцій з грошовими коштами, накладені ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2015, наявність яких негативно позначається на господарській діяльності товариства, може призвести до банкрутства.

На підставі наведеного, ст. 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФозіІнтерком» (), які знаходяться на банківському № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «КБ «Глобус» (МФО 380526), та заборонену видаткових операцій з грошовими коштами, накладені ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2015.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1