Провадження № 1-кс/752/9172/17
У Х В А Л А
24.11.2017 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:
слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме: на нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва нежитловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 233,800 та земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, кадастровий номер 75:028:031.

Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУ НП України у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 31.05.2014 ОСОБА_5 на підставі підробленого свідоцтва про право власності від 06.06.2012, яке нібито видане Головним управлінням комунальної власності міста Києва, за

участю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 здійснено державну реєстрацію прав на комунальне майно.

У подальшому, право власності на вказане нерухоме майно на

підставі договору міни №924 від 31.05.2014, посвідченого нотаріусом ОСОБА_6 , перейшло до ОСОБА_7 .

У свою чергу ОСОБА_7 відчужив спірне нерухоме майно ОСОБА_5 за договором міни № 2171 від 04.12.2014.

При цьому, вказаними особами використовувалися підроблені

правовстановлюючі документи, технічні паспорти довідки з БТІ, тощо.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нежилий будинок площею 222.800 кв.м. в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі наказу «про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» від 21.06.1999 р. №331-В належить Київській міській раді.

Відповідно до листа №060-8148 від 30.10.2017 кінотеатр «Молодіжний», в м. Києві за адресою: вул. Рубежівська, 7-А, перебуває на балансі комунального підприємства «Київкінофільм».

Крім зазначеного, відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів встановлено, що кінотеатр «Молодіжний», в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на земельній ділянці кадастровий № 75:028:031 та належить ОСОБА_5 .

За таких підстав, орган досудового слідства вважає, що до незаконного заволодіння нежитловою будівлею по АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий № 75:028:031 можуть бути причетні ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного, з метою попередження подальшого незаконного відчуження майна, розташованого по АДРЕСА_1 , яке у свою чергу є предметом кримінального правопорушення, виникла нагальна потреба у накладені арешту на нежилий будинок, по АДРЕСА_2 , загальною площею 233.800 кв. м. та земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, кадастровий номер № 75:028:031.

Проте, відповідно до довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна, наданої реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить нежитловий будинок по АДРЕСА_3 , який, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 75:028:031.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просива його задовольнити, з викладених підстав.

Власинк майна в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст.171 КПК України.

Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим управлінням ГУ НП України у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 31.05.2014 ОСОБА_5 на підставі підробленого свідоцтва про право власності від 06.06.2012, яке нібито видане Головним управлінням комунальної власності міста Києва, за

участю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 здійснено державну реєстрацію прав на комунальне майно за адресою: м.Київ, вул.Рубежівська, 7 в літ.А.

Слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме: на нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва нежитловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 233,800 та земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, кадастровий номер 75:028:031.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадках, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
В силу положень ч.2 ст.170 КПК України майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправні впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З наданих суду до клопотання письмових доказів, а також досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження, вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме: нежитловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 233,800 та земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, кадастровий номер 75:028:031, відповідає критеріям, визначеним ст.170 КПК України, оскільки є об`єктом злочинних посягань і на заволодіння зазначеним майном спрямовані дії осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

З врахуванням викладеного, вважаю, що не застосування арешту може призвети до зникнення цього майна, або його відчуження без відповідної підстави, в зв`язку з чим з метою забезпечення збереження майна, вважаю за необхідне задовольнити заявлене клопотання та накласти арешт на нежитловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 233,800 та земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, кадастровий номер 75:028:031.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на нежитловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 233,800 та земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, кадастровий номер 75:028:031.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя