14.09.2017 Справа № 367/8721/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 03.10.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003316 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у сел. Аран, Евлахського району Республіки Азербайджан, не маючого громадянства, не одруженого, маючого повну середню освіту, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.04.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 02.10.2016 р. приблизно о 23 год 00 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись поряд із житловим будинком АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, несподівано для ОСОБА_5 , який стояв навпроти нього, зняв із голови ОСОБА_5 сонцезахисні окуляри марки «Ray San 3013-С4» вартістю 121,00 грн. Одразу після цього ОСОБА_6 схопив обома руками потерпілого за одяг, одночасно із цим висуваючи усну вимогу віддати йому гроші та показати вміст кишень, на що ОСОБА_5 відповів відмовою і намагався відштовхнути його від себе. ОСОБА_6 , в свою чергу, тримаючи лівою рукою ОСОБА_5 за одяг, кулаком правої рука наніс один боковий удар в обличчя потерпілого в ділянку лівої скули. Потім ОСОБА_6 , продовжуючи тримати потерпілого лівою рукою за одяг, та погрожуючи застосувати насильство, самостійно почав правою рукою оглядати вміст кишень ОСОБА_5 . З правої задньої кишені штанів він дістав мобільний телефон торгової марки «Meizu M3s» вартістю 3 424,00 грн., який випав у нього з рук і розбився об землю. Продовжуючи оглядати кишені ОСОБА_5 , вийняв із задньої лівої кишені штанів потерпілого грошові кошти в сумі 30,00 грн., які поклав до кишені своєї кофти. Далі, відпустивши одяг потерпілого, своєю лівою рукою самостійно зняв із лівого вказівного пальця потерпілого срібний перстень із вставкою каменю чорного кольору вартістю 965,00 грн., який поклав до кишені своєї кофти.

Одразу після цього ОСОБА_6 повторно висунув вимогу ОСОБА_5 надати йому гроші, схопив обома руками потерпілого за одяг і одночасно з цим наніс один удар головою (лобною ділянкою) в обличчя потерпілому. Після чого, одразу наніс один боковий удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_5 (в ділянку скули справа) та два удари кулаком правої руки в обличчя потерпілого (в ділянку скроні зліва).

ОСОБА_5 після отриманих ударів, з метою захисту від нападу зі сторони ОСОБА_6 , присів та прикрив голову обома руки. В цей час ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, не маючи ніякого супротиву зі сторони потерпілого, з корисливих мотивів та метою заволодіння майном потерпілого, стоячи позаду ОСОБА_5 , наніс останньому три удари ногами, а саме один удар стопою лівої ноги в ділянку спини потерпілого справа знизу, далі один удар стопою правої ноги в праву руку потерпілого, якою останній прикривав голову та в подальшому один удар стопою лівої ноги в ділянку спини потерпілого справа знизу.

Нанесеними ударами ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку і синці (підшкірні гематоми) голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний (більше 6-ти, але менше 21-го дня) розлад здоров?я.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, який йому інкримінується, не визнав. Вказував, що він 02.10.2016 р., у період з 22 год 00 хв по 23 год 00 хв, йшов по вул. Меблева в смт Коцюбинське Київської області, побачив ОСОБА_5 , який йшов по вул. П.Комуни. Оскільки у нього була інформація про те, що ОСОБА_5 вкрав 100,00 грн., він підійшов до потерпілого і спитав коли він поверне гроші. З цих підстав у них виник конфлікт, ОСОБА_5 кинув йому 30,00 грн. (які він забрав) і наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_5 . Потім вони побились, після чого ОСОБА_5 сказав, що принесе зараз гроші і зайшов у якийсь приватний будинок, звідки вийшов із дядьком та дідом. Зазначав, що сонцезахисні окуляри знайшов на місці бійки в той же вечір, а срібний перстень там же, коли повертався додому. Наполягав, що мобільний телефон він не брав, він випав з кишені потерпілого під час бійки і розбився. Сонцезахисні окуляри забрала в нього мати потерпілого в той же вечір, а перстень вилучила у нього поліція на наступний день.

Не зважаючи на не визнання ОСОБА_6 свої вини, його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, підтверджується:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні повідомив, що він 02.10.2016 р., приблизно о 23 год 00 хв, повертався додому, йшов по вул. Паризької комуни в смт Коцюбинське Київської області. Біля будинку № 5 до нього підійшов ОСОБА_6 , який був у компанії наглядно знайомих йому хлопців. Після цього ОСОБА_6 зняв з його голови сонцезахисні окуляри марки «Ray San» і почав вимагати гроші. Він почав заперечувати, через що ОСОБА_6 почав погрожувати, схватив рукою за одяг і сказав, що поб?є. Він намагався скинути руку обвинуваченого, але той замахнувся і, оскільки він є інвалідом ІІІ групи з дитинства через хворобу серця, він злякався за своє життя. Після цього ОСОБА_6 , тримаючи його лівою рукою за одяг, правою почав лазити по кишеням, звідки дістав 30,00 грн. та мобільний телефон торгової марки «Meizu M3s». Гроші обвинувачений поклав до своєї кишені, а мобільний телефон випав з рук і розбився об землю. Потім ОСОБА_6 зняв з його вказівного пальця лівої руки срібний перстень. Через те, що він заперечував ОСОБА_6 почав знову наносити йому удари, спочатку руками та головою по обличчю, а коли він присів, захищаючись руками від ударів, - ногами по тулубу, вимагаючи гроші. У зв?язку з цим він погодився дати гроші і повів обвинуваченого до дому, де проживає його дід та дядько. Дід та дядько вийшли на вулицю, де чекав обвинувачений зі своєю компанією і почали з?ясовувати причини дій ОСОБА_6 . Зазначав, що перстень йому було повернуто працівниками міліції, а окуляри забрала у обвинуваченого мати;

-показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні повідомила, що потерпілий ОСОБА_5 є її сином. 02.10.2016 р., приблизно о 23 год 30 хв, її співмешканець ОСОБА_8 повідомив, що йому зателефонували її родичі і сказали що сина побили. Вони вибігли на вулицю і побачили як до дому біжить її син. Він був побитий, на лиці та голові мались гематоми, на майці сліди від взуття, а на тілі синці. Вона з ОСОБА_8 пішли до магазину, що в кінці вулиці, і там побачили ОСОБА_6 з компанією. ОСОБА_6 вів себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, всім погрожував. Вона побачила у ОСОБА_6 сонцезахисні окуляри сина і забрала їх у нього. На ранок все лице сина було опухле, тому вона умовила сина звернутись до поліції і поїхати в травмпункт;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив, що він є співмешканцем ОСОБА_7 і разом вони проживають за адресою: АДРЕСА_3 . 02.10.2016 р., приблизно о 23 год 00 хв, йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що ОСОБА_10 побив ОСОБА_11 , забрав окуляри, перстень та побив телефон. Він повідомив про це ОСОБА_7 і вони вийшли на вулицю, де побачили ОСОБА_12 , у якого на обличчі були опухлості. Він повідомив, що його побив ОСОБА_6 . На вулиці біля магазину він побачив обвинуваченого з компанією. У нього на голові були окуляри потерпілого, які ОСОБА_7 у нього забрала. На запитання де перстень Альберта ОСОБА_6 повідомив, що викинув його. Зранку все обличчя ОСОБА_12 було опухле, тому вони звернулись до травмпункту;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні повідомив, що є дядьком ОСОБА_5 02.10.2016 р., приблизно о 23 год 00 хв, до них додому забіг ОСОБА_5 і сказав, що його побили. На його лиці були сліди побиття. Він повідомив, що ОСОБА_6 його побив та забрав сонцезахисні окуляри, срібний перстень і дрібні гроші. Разом зі своїм батьком та потерпілим вони вийшли на вулицю, де був ОСОБА_6 з компанією хлопців. Обвинувачений вів себе агресивно, кричав, вимагав повернути кошти;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні повідомив, що він є дідом потерпілого ОСОБА_5 і проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом із сином ОСОБА_13 02.10.2016 р., приблизно о 23 год 00 хв, до них додому прибіг онук ОСОБА_5 він був переляканий і просив у ОСОБА_13 50,0 грн. щоб віддати ОСОБА_6 . На лиці онука були гематоми, він повідомив, що його побив ОСОБА_6 та забрав сонцезахисні окуляри і срібний перстень. Вони вийшли на вулицю, де був ОСОБА_6 з компанією хлопців. Обвинувачений вів себе агресивно, кричав, вимагав повернути кошти;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.10.2016р. (а.с. 89), згідно якого ОСОБА_5 повідомив, що його побив ОСОБА_6 і заволодів його грошима та особистим майном;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.10.2016 р. з ілюстративною фототаблицею (а.с. 94-97), згідно якого потерпілий ОСОБА_5 вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, яка здійснила на нього напад;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.10.2016 р. з ілюстративною фототаблицею (а.с. 114-125), в якому зазначено зі слів потерпілого ОСОБА_5 , де і в який спосіб ОСОБА_6 здійснив на нього розбійний напад;

-висновком експерта від 24.11.16 № 209 (а.с. 127-128), з якого вбачається, що нанесеними ударами 02.10.2016 р. ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку і синці (підшкірні гематоми) голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний (більше 6-ти, але менше 21-го дня) розлад здоров?я;

-висновком спеціаліста щодо вартості викраденого майна (а.с. 153), згідно якого станом на 02.10.2016 р. вартість сонцезахисних окулярів марки «Ray San 3013-С4» становила 121, 00 грн., а вартість срібного персня 965,00 грн.;

-товарним чеком від 29.08.16 № 00125196 (а.с. 81), згідно якого вартість мобільного телефону потерпілого торгової марки «Meizu M3s» становить 3 424,00 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення захисника та обвинуваченого на те, що в нього не було наміру на розбійний напад на потерпілого, оскільки такі посилання спростовуються зазначеними вище доказами у своїй сукупності. До того ж, сам обвинувачений підтвердив, що вимагав у ОСОБА_5 повернути йому гроші і першим наніс йому удар рукою по обличчю. Суд також вважає показання потерпілого правдивими, тому що вони є логічними, не суперечливими і відповідають іншим доказам по справі.

Посилання обвинуваченого на те, що потерпілий його оговорює через неприязні стосунки через те, що він винен йому гроші, не знайшли свого підтвердження в суді.

Вказівка обвинуваченого на те, що він не забирав у потерпілого сонцезахисні окуляри, а знайшов їх на місці бійки, спростовується тією обставиною, що такі окуляри були на голові ОСОБА_6 відразу ж після бійки, після того, як обвинувачений зі своєю компанією та потерпілим ОСОБА_5 прийшли до будинку його діда, який є сусіднім з будинком матері потерпілого, яка і забрала у обвинуваченого окуляри.

Те, що обвинувачений знайшов перстень потерпілого на місці бійки коли повертався додому також не відповідає дійсності, оскільки свідок ОСОБА_8 повідомив, що на його запитання в той же вечір ОСОБА_6 повідомив, що перстень ОСОБА_5 він викинув. Отже цей перстень вже був у володінні обвинуваченого. До того ж, сам обвинувачений в суді визнав, що цей перстень у нього було вилучено працівниками поліції на наступний день.

Вказівку захисника на те, що потерпілий був винен обвинуваченому кошти, суд не приймає до уваги, тому що, по-перше наявність боргу не було доведено в суді, по-друге, її існування не виправдовує вчинення злочину.

Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєний ним злочин.

Обираючи міру покарання ОСОБА_6 суд враховує, що він скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів.

Як особа ОСОБА_6 характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд не знаходить.

Обставинами, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.

Враховуючи дані обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливе без ізоляції його від суспільства, оскільки він, будучи раніше вже судимим за розбій, знову вчинив подібний злочин. Тому суд вирішив, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 187 КК України. Визначаючи розмір покарання, суд враховує всі характеризуючи дані обвинуваченого.

Оскільки суду не надано доказів відбуття обвинуваченим покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2013 р. з урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 07.11.2014 р., суд до призначеного за цим вироком покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому, суд враховує, що по справі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2013 р. ОСОБА_6 перебував під вартою з 17.01.2013 р. по 13.06.2013 р. та з 07.11.2014 р. по 18.03.2016 р., що згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.), з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі, становить 3 роки 6 місяців 16 днів. Отже, не відбута частина покарання становить 5 місяців 14 днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.), суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_6 час його перебування під вартою по цьому кримінальному провадженню: з 03.10.2016 р. (день затримання) по день набрання даного вироку законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Після надходження обвинувального акту до суду потерпілий ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження звернувся до обвинуваченого ОСОБА_6 з позовом про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Свій позов мотивував тим, що в наслідок вчинення ОСОБА_6 відносно нього розбійного нападу, йому було завдано матеріальної шкоди, яка складається з вартості розбитого мобільного телефону торгової марки «Meizu M3s» (3 424,00 грн.), неповернутих йому 30,00 грн., витрат, які він поніс у національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.Амосова, за надання консультації (500 грн.) і проведення МРТ головного мозку (650,00грн.), а всього на суму 4 574,00 грн.

Також вважає, що йому завдана і моральна шкода, яка полягає у фізичному болі, яких він зазнав у зв?язку з ушкодженням здоров?я, у душевних стражданнях, яких зазнав у зв`язку із протиправною (демонстративно агресивною) поведінкою ОСОБА_6 та знищенні його телефону, яким користувався незначний час - з кінця серпня 2016 року (він був подарований йому на день народження матір`ю). Крім того, зазначає, що страждав та переживав щодо свого стану здоров`я, тому що удари ОСОБА_6 наносились в спину, голову і вони могли бути небезпечними для його життя, оскільки він є інвалідом 3 групи, має вроджені вади розвитку системи кровообігу та розвитку порожнини серця. Був вимушений після даного випадку відвідувати медичні установи для консультацій та попередження наслідків тілесних ушкоджень, проходити дослідження. Визначає розмір грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди у 10 000,00 грн.

Просить стягнути із ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду в сумі 4 574,00 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 злочину потерпілому ОСОБА_5 було завдано збитки, які складаються з вартості розбитого мобільного телефону торгової марки «Meizu M3s», що становить 3 424,00 грн., викрадених у нього 30,00 грн., витрат, які він поніс у національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.Амосова, за надання консультації в 500,00 грн. і проведення МРТ головного мозку в 650,00грн., а всього на суму 4 604,00 грн.

Також суд вважає, що вчиненням злочину ОСОБА_6 завдав ОСОБА_5 моральну шкоду, оскільки він зазнав страждань від нанесення йому ударів, переживав щодо свого стану здоров`я, оскільки він є інвалідом 3 групи, має вроджені вади розвитку системи кровообігу та розвитку порожнини серця, тому удари в спину і голову могли бути небезпечними для його життя. Крім того потерпілий був змушений змінити ритм свого життя, відвідувати медичні установи для консультацій та попередження наслідків тілесних ушкоджень, проходити дослідження.

Зазначені обставини підтверджуються товарним чеком від 29.08.16 № 000125196, актом здачі-приймання товару від 29.08.16 № 000125196, гарантійним талоном від 29.08.2016 р., корінцем до прибуткового касового ордеру від 04.10.16 № 2950, консультативним висновком від 15.02.17 № 2244, посвідченням інваліда від 09.10.15 № 1853 (а.с. 80-84, 93).

Суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що майно, яким ОСОБА_6 заволодів під час розбійного нападу, не належить потерпілому ОСОБА_5 , оскільки ці обставини підтверджені показаннями самого обвинуваченого. Він не заперечував, що потерпілий мав при собі вказані в обвинувальному акті речі, вказував лише, що гроші йому добровільно віддав потерпілий, а мобільний телефон, окуляри та перстень випали у ОСОБА_5 під час бійки. До того ж, факт належності вказаних речей підтверджуються зазначеними вище документами та показаннями допитаних в суді свідків.

Безпідставними є також посилання захисника на недоведеність вартості викраденого майна, оскільки вони спростовуються висновком спеціаліста від 25.11.2016 р. щодо вартості викраденого майна (а.с. 153) і товарним чеком від 29.08.16 № 00125196 (а.с. 81). При цьому, інших доказів на підтвердження своїх заперечень стороною захисту суду не надано.

Речовими доказами по справі суд розпоряджається відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Доказів процесуальних витрат в даному провадженні суду не надано.

Керуючись ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 369-373 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання по цій статті у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років із конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати до призначеного покарання частину не відбутого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2013 р., визначивши ОСОБА_6 остаточний розмір покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років 05 (п?ять) місяців із конфіскацією належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня його затримання, з 03.10.2016 р.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 час його попереднього ув?язнення по даному провадженню: з 03.10.2016 р. (день затримання) по день набрання даного вироку законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 4 574,00 грн. (Чотири тисячі п?ятсот сімдесят чотири гривні 00 коп.) у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00 (Десять тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди, а всього 14 574,00 грн. (Чотирнадцять тисяч п?ятсот сімдесят чотири гривні 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір з цивільного позову в розмірі 2 240,00 грн. (Дві тисячі двісті сорок гривень 00 коп.).
Речові докази: сонцезахисні окуляри марки «Ray San 3013-С4» і срібний перстень із вставкою каменю чорного кольору залишити у власності ОСОБА_5 .
На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1