В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

Судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0003387 від 21 червня 2017 року на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м.Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Роздільна, Одеської області, із середньою освітою, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 17.12.2015 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень на користь держави,

- 30.06.2016 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільненого із іспитовим строком на 3 роки,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин за наступних обставин.

21 червня 2017 року , приблизно об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 перебував на залізничному вокзалі станції Одеса-Головна Одеської залізниці за адресою: м.Одеса, Привокзальна площа,2, з метою посадки на електропоїзд №6254 сполученням «Одеса-Вапнярка», для подальшого слідування до м.Роздільна Одеської області.

Перебуваючи у тамбурі вагону №08 зазначеного електропоїзду, ОСОБА_3 помітив на платформі незнайому йому ОСОБА_5 , в правому передньому кармані штанів якої було видно мобільний телефон. Побачивши указаний телефон, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що його дії будуть непомітні для оточуючих, діючи таємно, 21.06.2017 року приблизно об 11 годині 20 хвилин , знаходячись у тамбурі вагону №8 указаного електропоїзду, підійшов до ОСОБА_5 зі сторони спини, та своєю лівою рукою дістав з правого переднього карману штанів ОСОБА_5 мобільний телефон чорного кольору марки «Леново», імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 вартістю 2200 гривень, з сім картою НОМЕР_3 , в силіконовому чохлі голубого кольору, вартістю 85 гривень.

Заволодівши таким способом указаним чужим майном - мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , поклав його у лівий передній карман штанів, одягнутих на ньому, вчинивши таким чином всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Однак свій злочинний намір на таємне заволодіння чужим майном на загальну суму 2285 грн. , та розпорядження ним на власний розсуд ОСОБА_3 довести до кінця не зміг, з причин, які не залежали від його волі, оскільки факт відсутності телефону помітила потерпіла ОСОБА_5 , яка з обстановки на місці вчинення злочину зрозуміла, що саме ОСОБА_3 причетний до вчинення крадіжки , та повідомила про це іншим громадянам, які його затримали , та він був вимушений повернути телефон потерпілій.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, вчинену повторно, тобто виконання особою усіх дій, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
У судовому провадженні ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного злочину, та підтвердив обставини вчинення злочину, що описані в обвинувальному акті.

До судового засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилась, письмово просила проводити судові засідання без її присутності. / заява у матеріалах кримінального провадження/.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України /2012 року/.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , під час досудового розслідування, були правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, вчинену повторно, тобто виконання особою усіх дій, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання , суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, що матеріальна шкода потерпілій відшкодована.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

Як зазначено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи зі змісту ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення особою, під час іспитового строку, нового злочину, суди мають розцінювати це, як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, та призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

На підставі зазначеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, у період іспитового строку за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 30.06.2016 року, суд приходить до висновку, що його виправлення неможливо без ізоляції від суспільства.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 та того, що є обставини, що пом`якшують покарання, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, що матеріальна шкода потерпілій відшкодована, що відсутні обставини, що обтяжують покарання, суд вважає можливим не повністю, а частково приєднати до знову призначеного, по цьому вироку Приморського районного суду м.Одеси покарання, покарання невідбуте ним за попереднім вироком Приморського районного суду м.Одеси від 30.06.2016 року у вигляді 3 / трьох / років 1 / одного/ місяця позбавлення волі.

Враховуючи наявність ризику, зазначеного у п.5 ч.1 ст.177 КПК України того, що, знаходячись на свободі, обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає необхідним обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.65 КК України, ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України /2012 року/, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України , та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті - 1 / один / рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного ОСОБА_3 за цим вироком Приморського районного суду м.Одеси покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м.Одеси від 30.06.2016 року у вигляді 3 / трьох/ років 1 / одного/ місяця позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання у вигляді 4 / чотирьох / років 1 / одного/ місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 обрати тримання під вартою в Державній установі « Одеській установі виконання покарань №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України до набрання вироком законної сили.

Речові докази мобільний телефон чорного кольору марки «Леново» моделі «А 1000» , імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , в силіконовому чохлі голубого кольору, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 за належністю. .

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м.Одеси у апеляційний суд Одеської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

09.11.2017