ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5475/17
Провадження № 1-в/210/636/17

"22" грудня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року вирок змінений в частині призначеного покарання, та відповідно до ст. 69, ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна,

учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді заяви: прокурор ОСОБА_4 , представник КВК № 80 ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор, просив суд задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення, пославшись на те, що засуджений довів своє виправлення.

Представник колонії просив задовольнити клопотання засудженого, оскільки він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали особової справи № 189-К-15, вислухавши думки сторін судового провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

В ході судового засідання відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення матеріалами та документами особової справи не підтверджено, в матеріалах особової справи №189-К-15 наявні відомості про те, що засуджений ОСОБА_3 29 липня 2017 року порушив вимоги режиму відбування покарання, а саме п. 11 ч. 4 ст. 107 КВК України, стягнень не має, та має одну подяку.

Дані факти не можуть свідчити, що він довів своє виправлення. Інших даних на підтвердження вказаного факту представник колонії та засуджений ОСОБА_3 не навели та не надали при розгляді клопотання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Проте, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, представником адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» та засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_3 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що аналізуючи дані про поведінку засудженого та ставлення його до праці за весь період відбування покарання, отримав одне заохочення 18 травня 2017 року, тобто заохочення отримав безпосередньо перед розглядом питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, з призначеного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі за тяжкий злочин, фактично відбув лише 2 роки 8 місяців позбавлення волі, злочин вчинив в період іспитового строку, що свідчить про не готовність засудженого до самокерованої правослухняної поведінки, отже суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, тяжкість злочину, який є тяжким, скоєного ОСОБА_3 , не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року вирок змінений в частині призначеного покарання, та відповідно до ст. 69, ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст складено 26 грудня 2017 року.

Суддя: ОСОБА_1