У Х В А Л А
Іменем України
08 грудня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу директора ТОВ «ОМОКС» ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000124 від 31.03.2017 року ,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що 16 листопада 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління СБ України ОСОБА_6 було проведено обшук у офісному приміщенні АДРЕСА_1 .
Заявник зазначає, що в ході проведення обшуку було вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не надавався, а отже воно є тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню власнику.
Враховуючи викладене скаржник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.
Представник скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий проти задоволення скарги заперечив.
Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Так, з ухвали слідчого судді від 02.09.2017 року вбачається, що слідчому був наданий дозвіл на відшукання та вилучення за адресою: будинок АДРЕСА_2 , зокрема предметів речей і документів, що мають доказове значення в даному кримінальному провадженні.
Крім того вищевказаною ухвалою слідчого судді був наданий дозвіл на вилучення матеріальних носіїв інформації, а тому флеш накопичувачі, CD диски, та жорсткі диски були вилучені на законних підставах.
З наявних у слідчого судді матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено майно, дозвіл на вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді.
Тобто співставлення вищезазначеного судового рішення з протоколом обшуку та вимогами скарги свідчить, що майно, на поверненні якого наполягає заявник, охоплюються ознаками речей, на відшукання та вилучення яких надавався дозвіл ухвалою слідчого судді від 09.11.2017.
Таким чином, вилучене під час обшуку майно є таким, про яке прямо зазначено в ухвалі про обшук.
Наведене свідчить, що вилучені речі та документи не мають статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст.169, ч.5 ст.171 КПК, отже на слідчого не покладався обов`язок протягом доби ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.
Сукупність наведеного свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги директора ТОВ «ОМОКС» ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000124 від 31.03.2017 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1