Справа №591/891/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/685/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми об`єднане кримінальне провадження, внесені до ЄРДР № 0000153 від 14 січня 2017 року, № 0000843 від 02 березня 2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Суми, раніше судимого:

1) 10.03.1998 року за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 р.) до 03 років позбавлення волі;

2) 05.06.2002 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 01 року обмеження волі;

3) 21.04.2005 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 03 років обмеження волі;

4) 09.06.2009 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 01 року обмеження волі;

5) 22.02.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 01 року позбавлення волі;

6) 27.10.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі;

7) 29.01.2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 04 років позбавлення волі;

8) 16.06.2014 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 год. виправних робіт;

9) 08.12.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 01 рік;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 01 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 06 місяців арешту.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 покарання у виді 01 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, покарання, призначеного за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2016 року за ст. 185 ч. 2 КК України, і призначивши остаточне покарання у виді 03 років 01 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз на загальну суму 527 грн. 76 коп.

Цивільний позов потерпілої сторони задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ФОП ОСОБА_9 224 грн. 99 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, 29 грудня 2016 року близько 19 год. 13 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав майно ФОП ОСОБА_9 , вартістю 224 грн. 99 коп.

01 березня 2017 року близько 20 год. 27 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину "Ватсонс" ТОВ "ДЦ Україна", за адресою: м. Суми вул. СКД, 48, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав майно товариства на суму 313 грн. 50 коп., але злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину.

У поданій апеляційні скарзі, обвинувачений ОСОБА_8 вважає покарання занадто суворим, оскільки призначаючи покарання суд не взяв до уваги такі обставини, що пом`якшують покарання, як щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, який є незначним, перебування на утриманні непрацездатної матері. Суд не обґрунтовано приєднав більшу половину покарання призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2016 року. Просить вирок суду змінити в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді одного року позбавлення волі, та призначити остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного місяця позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який вважає вирок суду законним та просить залишити його без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_8 за ст. ст.185 ч. 2, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, утримання неповнолітньої дитини, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того при призначенні покарання суд, зазначив, що ОСОБА_8 злочин вчинив у період іспитового строку за попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2016 року, визнав достатнім та необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, при цьому також враховує, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, знову вчинив злочин середньої тяжкості у період невідбутого покарання з іспитовим строком за попереднім вироком.

Не заслуговують на увагу і доводи обвинуваченого про можливість застосування до нього ст. 75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки відповідно до положень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відповідно, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_8 покарання таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого є безпідставними.

Ураховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 409, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5