НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
16 лютого 2018 року Справа № 322/41/18

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню спеціальну освіту, не одружений, відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимостей,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

встановив:
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похорону справу» від 10.07.2003 року, місце поховання кладовище, крематорій, колумбарій або інша будівля чи споруда, призначена для організації поховання померлих; наруга над могилою, іншим місцем поховання самовільне пошкодження, розкопування, руйнування або в інший спосіб знищення кладовищенських споруд, що використовуються для церемонії поховання та поминання померлих, намогильних споруд огорож, склепів, урн з прахом, могил чи інших місць поховання.

24 грудня 2017 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання, шляхом самовільного руйнування споруд, що використовуються для церемонії поминання померлих, перебуваючи на кладовищі, розташованому в смт. Новомиколаївка Запорізької області, підійшов до могили ОСОБА_5 , де розхитавши руками, демонтував одну металеву трубу, яка була вкопана у землю і входила до конструкції столу, призначеного для церемонії поминання померлих, розташований напроти вказаної могили, незаконно заволодів нею та надалі переніс до мешканця смт. Новомиколаївка Запорізької області - ОСОБА_6 з метою її подальшого продажу останньому, тим самим вчинив наругу над іншим місцем поховання та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України, а саме як наруга над іншим місцем поховання та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання, вчинене з корисливих мотивів.

У один із днів наприкінці серпня 2017 року, у післяобідній час, ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, що розташоване по вулиці Шкільній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що входили до конструкції пам`ятника у місці поховання померлого ОСОБА_7 (1904-1984 років життя), з метою незаконного збагачення, ігноруючи та грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, за допомогою м`язової сили дістав з-під гранітного пам`ятника металевий швелер довжиною 1,5 м, який слугував опорою для пам`ятника та запобігав його просіданню, та заволодів ним, вчинивши своїми умисними діями наругу над могилою.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України, а саме як наруга над могилою, яка виразилась у незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчинена з корисливих мотивів.

У один із днів на початку першої декади грудня 2017 року, у післяобідній час, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання, шляхом самовільного руйнування споруд, що використовуються для церемонії поминання померлих, перебуваючи на кладовищі, розташованому по АДРЕСА_2 , підійшов до могили ОСОБА_8 , де діючи повторно, розхитавши руками, демонтував дві металеві труби, які були вкопані у землю і входили до конструкції лавки, призначеної для церемонії поминання померлих, яка розташована біля столу, напроти вищевказаної могили, та незаконно заволодів ними, після чого переніс до мешканця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_6 з метою їх подальшого продажу останньому, тим самим вчинив наругу над іншим місцем поховання та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України, а саме як наруга над іншим місцем поховання та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання, вчинене повторно з корисливих мотивів.

У один із днів на початку другої декади грудня 2017 року, у післяобідній час, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання, шляхом самовільного руйнування споруд, що використовуються для церемонії поминання померлих, перебуваючи на кладовищі, розташованому по АДРЕСА_2 , підійшов до могили ОСОБА_8 , де діючи повторно, розхитавши руками, демонтував дві металеві труби, які були вкопані у землю і входили до конструкції лавки, призначеної для церемонії поминання померлих, яка розташована біля столу, напроти вищевказаної могили, та незаконно заволодів ними, після чого переніс до мешканця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_6 з метою їх подальшого продажу останньому, тим самим вчинив наругу над іншим місцем поховання та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України, а саме як наруга над іншим місцем поховання та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в іншому місці поховання, вчинене повторно з корисливих мотивів.

У один із днів на початку січня 2018 року, у обідній час, ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, що розташоване по вулиці Шкільній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, з корисливих мотивів, діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, шо входили до конструкції пам`ятника у місці поховання померлого ОСОБА_9 (1912-1978 років життя), з метою незаконного збагачення, ігноруючи та грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, за допомогою м`язової сили демонтував із конструкції гранітного пам`ятника, встановленого на вищевказаній могилі, два металевих прути, довжиною по 60 см. кожний діаметром 40 мм., які утримували плиту вказаного пам`ятника у вертикальному положенні та запобігали її падінню, та заволодів ними, вчинивши своїми умисними діями наругу над могилою.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України, а саме як наруга над могилою, яка виразилась у незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчинена повторно з корисливих мотивів.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно, у вищезазначені дні з корисливих мотивів заволодів вищевказаними металевими виробами, що знаходилися на кладовищі в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, після чого здав викрадене майно як металобрухт, а отримані гроші витратив на придбання продуктів харчування та тютюнових виробів.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 297 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Разом з цим судом взята до уваги та обставина, що ОСОБА_4 був засуджений за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22.10.2015 по справі № 322/1108/15 за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, а ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 03.11.2017 ОСОБА_4 звільнено від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку. Водночас, як встановлено під час розгляду даної справи та визнано обвинуваченим, один з епізодів злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, вчинено ОСОБА_4 у серпні 2017 року, тобто під час іспитового строку, про що не було відомо на час вирішення питання про його звільнення від призначеного покарання.

Наведене за переконанням суду свідчить про те, що відсутність реальної міри покарання не сприятиме виправленню обвинуваченого, який незважаючи на попередній обвинувальний вирок суду, вчинив новий умисний злочин.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого та тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі та про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати в справі відсутні. Клопотання про зміну чи скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраного обвинуваченому під час досудового розслідування, в ході судового розгляду не заявлялось.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 297 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

2. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

3. Речові докази по справі:

- металеву трубу, довжиною 1,5 м., діаметром 10 см. повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

- металевий швелер довжиною 1,5 м. повернути потерпілому ОСОБА_11 ;

- чотири металевих труби довжиною по 1 м. повернути потерпілому ОСОБА_12 ;

- два металевих прути довжиною по 60 см. повернути потерпілому ОСОБА_13 ,

Скасувати арешт переліченого майна, що є речовими доказами.

4. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1