Провадження № 1-в/761/446/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва

клопотання начальника Київського СІЗО-начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підлубни Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого,зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Баришівського районного суду Київської області від 3 червня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

- про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В :

6 жовтня 2017 року начальник Київського СІЗО - начальник арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» полковник внутрішньої служби ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням відносно останнього ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Баришівського районного суду Київської області від 3 червня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, відбуває покарання у Київському СІЗО. Початок строку-30 листопада 2015 року,1/4 строку 26 березня 2016 року ,станом на 7 вересня 2017 року відбув 2 роки 5 місяців 12 день призначеного покарання,невідбута частина покарання -1 рік 6 місяців 18 днів .

За період утримання в установі засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо. Заохочень не має, мав два стягнення,які погашені у встановленому законом порядку. До виконання законних вимог персоналу Київського СІЗО ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Відбув більше однієї чверті призначеного строку покарання.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання начальника Київського СІЗО-начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про застосування до нього ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання,посилаючись на те,що відсутні підстави для звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням відносно нього ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» ,оскільки він засуджений за вчинення злочину,передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,який віднесений до категорії тяжких злочинів.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню ,з наступних підстав.
Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» , амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, кримінального Кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст.3 вказаного Закону,звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інших покарань,не пов`язаних з позбавленням волі,осіб,крім тих,що підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону,засуджених за злочини,що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством ,небезпечним для життя і здоров`я,якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Баришівського районного суду Київської області від 3 червня 2016 року за злочин,передбачений ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі ,який відповідно до ст.12 КК України віднесений до тяжкого злочину,що виключає можливість застосування до засудженого ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин у задоволенні клопотання начальника Київського СІЗО-начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» слід відмовити.

Керуючись ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року,№1810-VІІІ, ,ст.ст.537,539 КПК України,суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання начальника Київського СІЗО-начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році»- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1