Справа № 175/581/17-к
Провадження № 1-кп/175/35/17
Ухвала

Іменем України

04 жовтня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також потерпілого ОСОБА_6 та його представника

ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000881 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

При виконанні вимог ст.363 КПК України захисник заявив письмове клопотання про призначення комісійної судової автотехнічної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України.
Клопотання обґрунтовує тим, що обставини ДТП за участю водія ОСОБА_9 , які вказані в обвинувальному акті, не знайшли свого підтвердження в ході слідства. Так, відповідно до висновку експертизі № 6/10.1-79 від 24.01.2017 року, дії водія автобуса «БАЗ А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 не відповідали вимогам п.18.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події ДТП. Як вказано у висновку, у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен був зменшити швидкість автобуса, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, тобто водій ОСОБА_10 повинен був діяти згідно вимог п.18.1 ПДР України.

Проте, з наданих вихідних даних, відомих з постанови слідчого про призначення експертизи, вбачається, що ДТП відбулася на пішохідному переході, який регулюється світлофором, отже не зрозуміло, яким чином судовий експерт прийшов до висновку, що водій ОСОБА_10 порушив вимоги п.18.1 ПДР України, яким визначений порядок наближення водія транспортного засобу до нерегульованого пішохідного переходу.

Утім, в судовому засіданні 25.07.2017 року судовий експерт ОСОБА_11 свій висновок підтвердив та вказав, що ДТП сталося на нерегульованому пішохідному переході.

В самому протоколі огляду місця ДТП від 19.11.2016 року старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 вказана дорожня розмітка 1.5, 1.1, 1.14.2 ПДР України, проте, з фото-таблиці до протоколу огляду місця ДТП від 19.11.2016 року вбачається, що місцем ДТП був пішохідний перехід з дорожньою розміткою 1.14.3, яка згідно ПДР України позначає пішохідний перехід, де рух регулюється світлофором. Також на схемі та фото-таблиці до протоколу огляду місця ДТП від 19.11.2016 року відсутній дорожній знак 5.35.1 «Пішохідний перехід».

Таким чином вважає, що висновки експерта ОСОБА_11 щодо визначення місця ДТП як такого, що знаходилось в зоні пішохідного переходу, викликають обґрунтовані сумніви в своїй об`єктивності та правильності.

Прокурор, представник потерпілого та потерпілий заперечували проти задоволення клопотання, вважали, що висновок експерта № 6/10.1-79 від 24.01.2017 року є об`єктивним.
Обвинувачений та представник цивільного відповідача підтримали клопотання з наведених захисником підстав.
Вислухавши думку сторін судового провадження, обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2 ст.84 КПК України).

За приписом ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У частині другій цієї статті зазначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно з ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Частина перша статті 332 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотання сторони кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи установі, експерту або експертам.

Виходячи з вимог наведених процесуальних норм і обґрунтування клопотання, не даючи оцінки доказам, і зокрема висновку експерта № 6/10.1-79 від 24.01.2017 року, який за приписом ч.2 ст.84 КПК України є одним із доказів, з яким не згодна сторона захисту,суд

не вбачає підстав для призначення судової комісійної автотехнічної

експертизи, у зв`язку з чим, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.242,332,363,369 КПК України, суд -
ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення судової комісійної автотехнічної експертизи - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1