Справа № 495/3156/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР № 0000273 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, освіта середня, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно на утриманні не має неповнолітніх дітей, працює за наймом, раніше судимого:

- 13.02.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 16.05.2014 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився за відбуттям строку покарання 18.02.2016 року,

до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 ч.1 КК України .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, освіта середня, не одруженого, утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

03.02.2017 року в проміжок з 02.20 години до 03.30 години, більш точний час встановити не вдалось, обвинувачений ОСОБА_5 умисно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом з корисливою метою, знаючи та розуміючи, що його злочинні дії будуть не помічені, шляхом пошкодження замку хвіртки, проник на огороджене подвір`я житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки умисно, незаконно заволодів мотоциклом марки JMSTAR, модель JSD125T-3В, номер рами НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_9 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , та зберігався останнім на вказаному подвір`ї.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з вищевказаним транспортним засобом, яким незаконно заволодів, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та прикотив до обвинуваченого ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , де останній приховав транспортний засіб, який був виявлений працівниками поліції, чим завдав збиток потерпілому ОСОБА_7 на суму близько 12000 гривень.

03.02.2017 року приблизно о 03.30 годині, більш точний час встановити не вдалось можливим, заздалегідь не обіцяючи, обвинувачений ОСОБА_4 на прохання обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом з огородженого подвір`я житлового будинку АДРЕСА_2 , мотоциклом марки JMSTAR, модель JSD125T-3В, номер рами НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_9 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , та зберігався останнім на вказаному подвір`ї, усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_10 діяння, умисно надав останньому сховище у гаражі, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та приховав транспортний засіб, який був виявлений працівниками поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ст. 396 ч.1 КК України визнав та пояснив, що 03.02.2017 року вночі до нього додому прийшов обвинувачений ОСОБА_5 , який попросив сховати мотоцикл, яким він заволодів. Після чого він закотив мотоцикл до гаражу. Під час проведеного у нього огляду співробітниками поліції мотоцикл був виявлений та вилучений. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ст. 289 ч.2 КК України визнав та пояснив, що 03.02.2017 року він прийшов до свого знайомого ОСОБА_4 відпочити за грою в карти. Біля другої години він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 попрямували до магазину «АТБ-Маркет» для того, щоб придбати цигарки. Близько 3.00 години вони повернулись та після спілкування він попрямував до домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , де вирішив здійснити незаконне заволодіння транспортним засобом - мотоциклом марки JMSTAR, модель JSD125T-3В. Викотивши вказаний транспортний засіб, він покотив його до ОСОБА_4 та за метрів 50 до його домоволодіння подзвонив останньому та попросив вийти. Після чого вони закотили його до гаражу обвинуваченого ОСОБА_4 . Вранці до нього приїхали працівники поліції та він зізнався у скоєному. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Незважаючи на визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 ч.1 КК України та визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, їх винуватість підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що вказаний транспортний засіб він придбав у 2006 чи 2007 році за 600 чи 700 доларів США та є його першим власником. В той вечір 02.02.2017 його дружина зачинила хвіртку на ключ та вони лягли спати, а коли він прокинувся та вийшов на двір то побачив, що його мотоцикл викрали. Потерпілий також зазначив, що замок на ранок був зламаний. Навколо дому встановлена огорожа з цегли та шиферу. Враховуючи те, що мотоцикл йому повернули наступного ранку у доброму стані, претензій він до обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_10 не має, просив суворо їх не карати;

-показами свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні пояснила, що 02.02.2017 року до них додому прийшов ОСОБА_10 та вони займались грою в карти. Біля другої години він разом з ОСОБА_4 попрямували до магазину «АТБ-Маркет» для того, щоб придбати цигарки. Близько 3.00 години вони повернулись та продовжували грати в карти. Після цього приблизно о 04.00 годині ранку обвинувачений ОСОБА_10 пішов, а обвинувачений ОСОБА_4 ліг у ліжко разом з нею та щось дивився у телефоні. Приблизно о 05.00 годині ранку обвинувачений ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_4 вийшов на двір. Десь за хвилин 15-20 ОСОБА_4 повернувся та ліг спати, а на ранок приїхали співробітники поліції;

-показами свідка ОСОБА_12 (дружина потерпілого ОСОБА_7 ), яка у судовому засіданні підтвердила покази надані ОСОБА_7 та пояснила, що приблизно о 20.00 годині 02.02.2017 вона вийшла на вулицю та зачинила хвіртку. Вранці чоловік виявив, що мотоциклу немає та сповістив поліцію. Через декілька годин їм повідомили, що мотоцикл знайшли. Також вона добавила, що після вказаних подій їй періодично дзвонили якісь особи та казали що ОСОБА_4 не винен та просили аби вони забрали заяву з поліції;

-показами свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що приблизно в кінці січня на початку лютого 2017 року він з родичкою ОСОБА_14 знаходився біля зупинки автомобільного транспорту «28 червня», яка розташована в мікрорайоні «Тіра» м. Білгород-Дністровський та біля 2-4 годині ночі, коли вже світало, він побачив особу, яка котила великий мопед (мотоцикл) та у якій він впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 , якому він здійснив мигання світлом фар та у відповідь обвинувачений ОСОБА_10 також привітався з ним, однак підходити один до одного вони не стали. Після того ОСОБА_10 він не бачив;

- показами свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що вона проживає в одному будинку з ОСОБА_4 , який розділений на дві окремі частини, тому що вказаний будинок перейшов їй та матері обвинуваченого ОСОБА_4 у спадок. У них спільна територія та спільний гараж. 03.02.2017 року до будинку приїхали працівники поліції, яким вона надала письмовий дозвіл на проведення огляду території домоволодіння та гаражу, в якому в подальшому знайшли викрадений мотоцикл. Усі дії від початку до кінця проводились у присутності понятих, якими були їхні сусідки. Вона була присутня при всіх слідчих діях та вважає, що працівники поліції зайшли на територію законно;

- показами свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області та здійснював досудове розслідування кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . За оперативною інформацією 03.02.2017 року було встановлено, що за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Київська, 72, може знаходитись викрадений мотоцикл. На місце прибула слідчо-оперативна група, яка після того як їм відкрила двері співмешканка ОСОБА_4 , затримали останнього та помістили до машини, затриманий при цьому чинив фізичний опір. Фотографування на місці події та під час огляду домоволодіння з прилеглими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , проводилось експертом-криміналістом ОСОБА_17 на ліцензований фотоапарат. Всі слідчі дії за вказаною адресою проводились з ранку до обіду. Взуття, яке знайшли вдома у обвинуваченого ОСОБА_4 вилучалось у вітальні та одразу ж упаковувалось;

- показами свідка ОСОБА_18 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді оперуповноваженого СКП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області та здійснював супроводження кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . За оперативною інформацією 03.02.2017 року було встановлено, що за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Київська, 72, може знаходитись викрадений мотоцикл. В той час він був у цілодобовому наряді по чергування і тому поїхав на місце події. На місце можливого знаходження транспорту також прибула слідчо-оперативна група, яка після того як їм відкрила двері співмешканка ОСОБА_4 , затримала останнього та помістила до машини, затриманий при цьому чинив фізичний опір. Фотографування на місці події та під час огляду домоволодіння з прилеглими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , проводилось експертом-криміналістом ОСОБА_17 на ліцензований фотоапарат. Як вилучалось взуття, яке знайшли вдома в обвинуваченого ОСОБА_4 не бачив.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 ч.1 КК України та провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню другими доказами, а саме:

-витягом з кримінального провадження № 0000273 від 03.02.2017 року, відповідно до якого до ЄРДР № 0000273 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України (т.1, а.с. 109);

-випискою ЖЕО № 1133 від 03.02.2017 року, відповідно до якого 03.02.2017 року об 11.10 годині надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з 02.00 години до 05.00 години 03.02.2017 року в м. Білгород-Дністровський, за місцем мешкання заявника невідома особа шляхом вільного доступу з подвір`я викрала мопед марки JMSTAR червоного кольору рама № LJ4TGKDK050060592 державний номер НОМЕР_2 (т.1, а.с. 110);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якого 03.02.2017 року в період часу з 02.00 години по 05.06 годину невстановлені особи проникли на територію подвір`я житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки незаконно заволоділи транспортним засобом мотоциклом без бокового причіпу червоного кольору марки JMSTAR модель JSD125T-3D номер кузову НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 2005 року випуску, який належить ОСОБА_7 (т.1. а.с. 111-112);

-протоколом огляду місця події від 03.02.2017 року та фото таблицями до нього, відповідно до якого оглядом місця події є ділянка місцевості на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 . Вхід у подвір`я здійснюється через дерев`яну хвіртку зеленого кольору, де врізний циліндровий механізм пошкоджено. Зліва від вказаної ділянки знаходиться прибудова до вказаного будинку АДРЕСА_3 , праворуч розташована ділянка, яка знаходиться поруч з вікнами, де знаходиться мопед чорного кольору. На ґрунтовому покритті в метрі від вікна виявлено слід від підошви взуття (т.1, а.с. 116-121);

-протоколом огляду місця події від 03.02.2017 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого оглядом є гаражне приміщення, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Ліворуч в приміщенні гаражу виявлений мопед (мотоцикл) красного кольору з сидінням чорного кольору без дзеркал (т.1, а.с. 123-130);

-протоколом обшуку від 03.02.2017 року, відповідно до якого в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлене наступне майно: пара взуття зимові черевики з утеплювачем та надписом DAFUYUAN, пара кросівок синього кольору з шнурками Adidas, пара взуття зимова чорного кольору з шнурками чорного кольору (т.1, а.с. 136-142);

-висновком експерта № 171-Т від 20.03.2017 року, відповідно до якого наданий на дослідження СD-диск містить на собі файли зображень, які були сфотографовані при огляді місця події 03.02.2017 року по факту незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 , серед яких три файли зображення з назвами « НОМЕР_3 », «IMG _5094», «IMG _5095», містять детальні зображення одного й того ж самого сліду низу підошви взуття на праву ногу, найбільш якісне відображення якого в файлі «IMG _5094» визнано придатним для встановлення групової приналежності взуття, що його залишило. Придатний для встановлення групової приналежності слід низу взуття на праву ногу, який відобразився в файлі зображення з іменем « ОСОБА_19 » має однаковий рельєфний малюнок з рельєфним малюнком низу підошви взуття на праву ногу, яке було вилучено під час проведення обшуку будинку по АДРЕСА_1 , а саме зимового черевика чорного кольору фірми «DAFUYUAN», але враховуючи те, що взуття є виробом масового виробництва, виявлений слід ймовірно міг бути залишений у тому числі наданою на дослідження одною парою зимових черевик чорного кольору марки «DAFUYUAN» (т.1, а.с. 154-171);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.04.2017 року за участю ОСОБА_5 , в ході якого він пояснив, що потерпілий ОСОБА_7 попросив його забрати мопед за місцем мешкання останнього через сімейні обставини. У лютому 2017 року в нічній час він зайшов до у двір по АДРЕСА_2 , звідки викотив мопед. Після чого він з мопедом попрямував до місця мешкання ОСОБА_4 , якого попросив закотити у гараж (т.1, а.с. 195-202).

Розглянувши кримінальне провадження, дослідивши докази, заслухавши покази обвинувачених, потерпілого, свідків, суд дійшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 396 ч.1 КК України та про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 289 ч.2 КК України .

Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого ОСОБА_20 , який свою провину у вчиненні вищезазначеного злочину визнав повністю, пояснив, що 03.02.2017 року вночі до нього додому прийшов обвинувачений ОСОБА_5 , який попросив сховати мотоцикл, яким він заволодів. Після чого він закотив мотоцикл до гаражу. Під час проведеного у нього огляду співробітниками поліції мотоцикл був виявлений та вилучений.

Також, суд бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який надав точні свідчення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч.2 КК України.

Крім того, судом беруться до уваги покази свідків, незважаючи на те, що вони і є непрямими, однак вони доповнюють покази обвинувачених і дозволяють детально встановити всі обставини, що в сукупності з іншими доказами кримінального провадження дають можливість суду встановити істину, зробити висновок про винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Речові докази долучені до кримінального провадження № 0000273 з дотримання вимог кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, аналіз та оцінка наданих по кримінальному провадженню доказів як окремо так і в сукупності з іншими встановлюють одні й ті ж самі факти, що викривають обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінального правопорушення та приводять суд до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 ч.1 КК України та про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 396 ч.1 КК України заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, те, що він перебуває у цивільному шлюбі, має малолітню дитину, посередні характеристики за місцем проживання та негативна характеристика за місцем попереднього відбування покарання, маючи не зняту та непогашену судимість у встановлені законом строки, знову вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, потерпілий ОСОБА_7 претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, а також враховуються його думка щодо призначення не суворого покарання обвинуваченому (т.1, а.с. 210-216, 218-222).

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що його перевиховання та виправлення неможливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 396 ч.1 КК України у виді позбавлення волі.
Так, приписами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.11.2015 року передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до припису ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Окрім того, положеннями п. ґ) ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.11.2015 року передбачено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Отже, зазначений закон погіршує становище обвинувачених у порівнянні з попередньою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).
Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.02.2017 року по день набрання вироком законної сили.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 289 ч.2 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, поєднане з проникненням у інше сховище.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, те що він не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, посередню характеристику за місцем проживання, має постійне місце проживання, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, потерпілий ОСОБА_7 не має будь-яких претензій до обвинуваченого, а також враховуються його думка щодо призначення не суворого покарання обвинуваченому (т.1, а.с. 203-208).

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, він посередньо характеризується за місцем мешкання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тяжких наслідків не наступило, потерпілий не має претензій будь-якого характеру до обвинуваченого та просив його суворо не карати, у зв`язку з чим суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Речові докази: транспортний засіб мотоцикл без бокового причіпу червоного кольору марки JMSTAR модель JSD125T-3D номер кузову НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_4 року випуску, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити йому (т.1, а.с. 132-134).

Речові докази: пара взуття зимові черевики з утеплювачем та надписом DAFUYUAN, пара кросівок синього кольору з шнурками Adidas, пара взуття зимова чорного кольору з шнурками чорного кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_4 (т1, а.с. 146-147).

Зняти арешт, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2017 року, на наступне майно: пара взуття зимові черевики з утеплювачем та надписом DAFUYUAN, пара кросівок синього кольору з шнурками Adidas, пара взуття зимова чорного кольору з шнурками чорного кольору (т.1, а.с. 148-150).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави за провадження експертизи по кримінальному провадженню № 0000273 1583,28 грн. (т.1, а.с. 153).

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 376 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 1 року 8 місяців 15 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін (т.1, а.с. 130-136).

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 03.02.2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання (т.1, а.с.).

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, тобто з 03.02.2017 року до набрання вироком законної сили включноз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України і на підставі санкцій даної статті призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази: транспортний засіб мотоцикл без бокового причіпу червоного кольору марки JMSTAR модель JSD125T-3D номер кузову НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_4 року випуску, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити йому (т.1, а.с. 132-134).

Речові докази: пара взуття зимові черевики з утеплювачем та надписом DAFUYUAN, пара кросівок синього кольору з шнурками Adidas, пара взуття зимова чорного кольору з шнурками чорного кольору повернути засудженому ОСОБА_4 (т1, а.с. 146-147).

Зняти арешт, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2017 року, на наступне майно: пара взуття зимові черевики з утеплювачем та надписом DAFUYUAN, пара кросівок синього кольору з шнурками Adidas, пара взуття зимова чорного кольору з шнурками чорного кольору (т.1, а.с. 148-150).

Стягнути с засудженого ОСОБА_5 на користь держави за провадження експертизи по кримінальному провадженню № 0000273 1583,28 грн. (т.1, а.с. 153).

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ