Номер провадження: 11-кп/785/1103/17
Номер справи місцевого суду: 497/349/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Кілійського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000810, яким

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Біляєвка Одеської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, офіційно не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 06.03.2012 року Біляєвським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням статей 75-76 КК України з випробуванням строком на 2 роки, постановою Біляєвського районного суду Одеської області від 14.03.2013 року на підставі ст.78 КК України іспитовий строк скасовано і засудженого направлено до місць позбавлення волі, 04.07.2014 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 25.06.2014 року звільнений від подальшого відбування покарання у порядку ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Болград Одеської області, громадяни України, з неповною середньою освітою, не одружений, зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді 9-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Цим же вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставіст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України обвинуваченим зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09 грудня 2015 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання стосовно речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні, а також з цивільними позовами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Не погодившись із вказаним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій просив скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати невинуватим та виправдати ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.187 КК України.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок суду є незаконним, необґрунтованим оскільки судом першої інстанції надано неправильну оцінку доказам у справі внаслідок чого ухвалено вирок, висновки якого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі також оспорює фактичні обставини кримінального провадження та просить суд апеляційної інстанції прийняти по справі законне та обґрунтоване судове рішення.
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуваний вирок, через його надмірну м`якість, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.309 КК України і призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а ОСОБА_8 9 років позбавлення волі. Зазначає, що призначене ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не відповідає тяжкості вчинених ними злочинів.

В суді першої інстанції захист та представництво інтересів обвинуваченого ОСОБА_9 здійснював адвокат ОСОБА_14 , який до початку апеляційного розгляду надіслав заяву, в якій повідомив про те, що він не може приймати участь в апеляційному розгляді через зайнятість в інших справах та просив призначити ОСОБА_9 іншого захисника.

Перед початком апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 звернувся з усною заявою про відмову від захисника ОСОБА_14 та просив призначити йому іншого захисника за рахунок держави.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти задоволення заявленого клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

В свою чергу, на думку апеляційного суду, небажання захисника здійснювати захист обвинуваченого та з`являтися у судові засідання унеможливлює виконання вимог закону щодо обов`язкової присутності захисника під час процедури відмови обвинуваченого від його послуг. Крім того, діючим кримінальним процесуальним законом не передбачені заходи примусу захисника ефективно виконувати його професійні обов`язки. Дані обставини можуть призвести до затягування апеляційного розгляду та призвести до порушення права на захист.

В свою чергу, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право на отримання правової допомоги за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Крім того, в силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст.20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права обвинуваченого на захист.

Зокрема, стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» наголошує, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

ОСОБА_9 обвинувачується, в тому числі, і у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України за який передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання засудженого та звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області в порядку ст.49 КПК України з метою залучення захисника для представництва та захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_15 .

Керуючись статями 42, 49, 350, 404, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_9 від захисника ОСОБА_14 .

Розгляд кримінального провадження відкласти на 11:00 годину 29 січня 2018 року.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області призначити, в порядку ст.49 КПК України, адвоката для здійснення захисту за призначенням прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000810.

Забезпечити участь захисника в апеляційному розгляді кримінального провадження, призначеного на 29 січня 2018 року об 11 год. 00 хв. в залі судових засідань №11 апеляційного суду Одеської області (м. Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 24-А)

Забезпечити завчасне прибуття захисника до апеляційного суду Одеської області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (каб. №706, тел.49-25-52) з урахуванням дати призначення судового розгляду.

Копію ухвали направити:

1)в Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області (65023, м.Одеса, вул. Л.Толстого,6) для виконання;

2)ОСОБА_9 (для вручення через начальника Одеської установи виконання покарань №21 УДПтСУ) для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4