Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 1-15-569/2010р.
ВИРОК

Іменем України

5 листопада 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Чернієнка С.А.

при секретарі Левченко О.О.,

за участю прокурора Артеменко Л.В.

підсудного та його захисника - адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, який народився 23 березня 1987 року у м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, працює робітником кладу ПП «Добриня», є неодруженим, раніше не судимим, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. З ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2010 року, близько 16 год. 00 хв., сержант внутрішньої служби ОСОБА_2, обіймаючи посаду молодшого інспектора другої категорії відділу режиму та охорони Миколаївського СІЗО Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області, будучи згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, та в силу Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» і в силу своїх функціональних обовязків, представником влади та, відповідно, службовою особою цього органу, маючи в силу своїх службових обовязків та повноважень доступ до спілкування з засудженими, що відбувають покарання у СІЗО УДДУ з ПВП у Миколаївській області, зловживаючи цими повноваженнями, знаходячись під час несення служби у приміщенні вказаного СІЗО, що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5, біля камери № 609 шостого корпусного відділення, домовився із засудженим ОСОБА_3, про незаконну передачу йому у порушення встановленого порядку поза межами контрольного пункту СІЗО посилки з продуктами харчування, за що ОСОБА_3 пообіцяв сплатити йому 300 грн..

03 травня 2010 року, близько 15 год. 00 хв., виконуючи зазначену вище домовленість із засудженим ОСОБА_3, сержант внутрішньої служби ОСОБА_2, знаходячись в районі міжміського автовокзалу, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 21, отримав від невстановленої особи для подальшої передачі засудженому ОСОБА_3 посилку, яку перевіз до себе додому - у будинок, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Іванова, 40.

У цей же день, близько 17 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання сержант внутрішньої служби ОСОБА_2 відкрив зазначену вище посилку, та, виявивши у ній дві пляшки горілки ємністю по 0,5 л. кожна і особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 27,5 грама, незаконно придбав їх з метою подальшого збуту засудженому ОСОБА_3 1.1.. Тоді ж ОСОБА_2 приготував зазначені вище горілку та особливо небезпечний наркотичний засіб для передачі 06 травня 2010 року під час свого чергування у СІЗО засудженому ОСОБА_3 1.1., а саме иерелив горілку у дві пластмасові пляшки ємністю по 0,5л. та запакував наркотичний засіб у поліетиленовий пакет у вигляді згортку та залишив незаконно зберігати цей наркотичний засіб за місцем свого зберігання.

06 травня 2010 року, близько 19 год. 00 хв., сержант внутрішньої служби ОСОБА_2, достовірно знаючи, що згідно положень п. 9 Правил утримання осіб, взятих під варту та засуджених у слідчих ізоляторах Державного департаменту України з питань виконання покарань, затверджених наказом ДДУ з ПВП № 192 від 20.09.2000р., засудженим, які заходяться у слідчих ізоляторах, забороняється зберігати заборонені для користування предмети та речі, вживати спиртні напої та наркотичні речовини, діючи умисно з корисливих мотивів у супереч інтересам служби, зловживаючи при цьому своїми названими вище повноваженнями, і метою незаконного збуту до місць позбавлення волі, знаходячись за місцем свого проживання, помістив у два рукави, надягненого на ньому форменого бушлату, та пластмасові пляшки з зазначеною вище горілкою, а у правий формений чобіт зазначений вище особливо небезпечний наркотичний засіб, і на маршрутному таксі перевіз вказані речовини до свого місця несення служби - Миколаївського СІЗО, де о 20 год. 30 хв. мав заступити на 12 тичасове чергування по шостому корпусному відділенню цього СІЗО, та переніс на територію останнього..

У цей же день о 20 год. 10 год. сержант внутрішньої служби ОСОБА_2, при заступанні на чергування був підданий особистому огляду, внаслідок якого вказані вище речовини в нього було виявлено та вилучено, у звязку з чим він не довів до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу засудженому ОСОБА_3.

Зазначені вище дії сержанта внутрішньої служби ОСОБА_2 завдали істотної шкоди інтересам держави, а саме призвели до підриву авторитету та престижу правоохоронних органів, якими є органи кримінально-виконавчої системи України.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 у предявленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. З ст. 364 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно 02 травня 2010 року, о 16 год. 00 хв, він вступив у позаслужбові звязки з засудженим ОСОБА_3, який попросив його за 300 грн. передати посилку. Він записав номер телефону, по якому повинен був зателефонувати особі, яка передасть посилку для засудженого ОСОБА_3. 03 травня 2010 року, близько 12 год. 00 хв., він зателефонував за номером, який йому дав Василько і домовився з чоловіком на імя ОСОБА_3 про умови отримання посилки. Чоловік на імя ОСОБА_3 сказав, що посилку він може забрати на міжміському автовокзалі у м. Миколаєві у водія маршрутного таксі маршруту «Херсон-Миколаїв». Також він продиктував номер маршрутки та час її прибуття до м. Миколаєва. 03 травня 2010 року, близько 15 год. 00 хв., він отримав посилку, як і домовлявся з чоловіком на імя ОСОБА_3, та привіз її до себе додому. В цей же день, близько 17 год. 00 хв., знаходячись вдома він подивився, що знаходиться у посилці, та підготував її для передачі у СІЗО. А саме, горілку, яка знаходилась у двох пляшках, ємністю по 0,5 л. кожна, перелив у дві пластикові пляшки ємністю по 0,5 л. кожна, а наркотичну речовину запакував у поліетиленовий пакет, у вигляді згортку. 06 травня 2010 року, близько 19 год. 00 хв., збираючись на роботу, він помістив в обидва рукави форменого бушлату дві пластмасові пляшки, ємністю по 0,5 л кожна з горілкою, а в правий чобіт - згорток з канабісом. Близько 20 год. 10 хв., заступаючи на 12 годинне чергування по шостому корпусному відділу Миколаївського СІЗО, на посту № 10 він був підданий особистому огляду, в результаті якого було виявлено та вилучено зазначені речовини. У вчиненому щиро кається.

Показання підсудного повністю відповідають фактичним обставинам справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Крім цього висновком судово-хімічної експертизи № 600 від 21.05.2010р. підтверджується, що рослинна речовина, вилучена 06 травня 2010 року у ОСОБА_2, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом вагою в перерахунку на висушену речовину 27,5 грама (а.с. 56-59)., а висновком судово-хімічної експертизи № 605 від 22.05.2010р. підтверджується, що рідина у двох пластмасових пляшках, вилучена 06 травня 2010 року у ОСОБА_2, є горілкою (а.с. 40-50).

Таким чином, дослідивши наведені вище докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає беззаперечно доведеною вину ОСОБА_2 у скоєнні зазначених вище злочинів.

Дії підсудного ОСОБА_2 досудовим слідством правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконні придбання, зберігання, перевезення, особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту та за ч. З ст. 364 КК України як зловживання службовим становищем умисне з корисливих мотивів використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди інтересам держави - вчинене працівником правоохоронного органу.

Разом з цим, суд вважає, що досудовим слідством не правильно кваліфіковано дії ОСОБА_2 в частині замаху на збут особливо небезпечного наркотичного засобу за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України як закінчений замах на збут особливо небезпечного наркотичного засобу до місць позбавлення волі, оскільки, як слідує з фактичних обставин справи, викладених у пред явленому йому обвинувачені, ним не було вчинено усіх, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

За таких обставин, дії підсудного ОСОБА_2 у цій частині слід кваліфікувати за ч. З ст.

15, ч. 2 ст. 307 КК України як незакінчений замах на збут особливо небезпечного наркотичного засобу до місць позбавлення волі.

При призначенні покарання підсудному суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він з корисливих мотивів вчинив умисні тяжкі злочини, його особу, а саме те, він є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює, характеризуються позитивно, мас постійне місце проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його помякшують, - щире каяття підсудного та сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 за злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна,що належить йому на праві приватної власності, за злочин, передбачений ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності, за злочин, передбачений ч. З ст. 364 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - чотири роки позбавлення волі з позбавленням строком на три роки права обіймати посади службових осіб у правоохоронних органах та з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності, і на підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання основних призначених покарань та приєднання додаткових призначених покарань, визначити йому остаточно покарання - чотири роки один місяць позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності, та із позбавленням строком на три роки права обіймати посади службових осіб у правоохоронних органах.

Зазначені покарання суд вважає такими, що відповідають особі підсудного та тяжкості вчинених ним злочинів.

Судові витрати підсудним сплачено у добровільному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324, 330-335, 338, 343 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. З ст. 364 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - чотири роки

позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності;

-за ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності,

-за ч. З ст. 364 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - чотири роки

позбавлення волі з позбавленням строком на три роки права обіймати посади службових осіб у правоохоронних органах та із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання основних призначених покарань та приєднання додаткових призначених покарань, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання - чотири роки один місяць позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності, та із позбавленням строком на три роки права обіймати посади службових осіб у правоохоронних органах.

Строк відбування призначеного покарання засудженим ОСОБА_2 відраховувати з моменту його взяття під варту.

Речові докази у справі - дві пластмасові пляшки місткістю по 0,5л. кожна з горілкою та наркотичний засіб канабіс вагою 27 гр., що залишився після проведення його дослідження та зберігається у камері збереження речових доказів прокуратури Центрального району м. Миколаєва, -знищити.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний щодо засудженого ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили - змінити на взяття під варту з утримання у СІЗО м. Миколаєва, взявши його під варту з залу суду.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засуджений у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: