№ провадження 11-кп/781/138/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2018 року. м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0002135 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працюючого у ТОВ «Фіджо» малярем, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимостей
засуджено за ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції змінити, визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 КК України, оскільки він не мав наміру вбивати потерпілу ОСОБА_9 та призначити покарання в межах санкції вказаної статті. При призначенні покарання врахувати те, що він щиро розкаявся у вчиненому та на його утриманні знаходиться малолітня донька.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 08 листопада 2016 року близько 01 години 00 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_2 . Між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які перебували в приміщенні кухні вищезазначеної квартири, на ґрунті уявних ревнощів обвинуваченого своєї співмешканки до іншого чоловіка, виникла сварка. В цей час у ОСОБА_6 з мотивів особистої образи, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та агресії, що посилювалась алкогольним сп`янінням, виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, взявши зі столу кухонний ніж, наніс ним не менше 6 потужних цілеспрямованих ударів ножем у життєво важливий орган в область шиї та обличчя ОСОБА_9 . Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_6 наніс удар рукою в область верхньої губи та один удар рукою в область правого плечового суглобу ОСОБА_9 , внаслідок чого остання впала на підлогу. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження в вигляді: колото-різаної рани бокової поверхні шиї зліва з пораненням зовнішньої сонної артерії, крововиливу у м`які тканини шиї, зовнішньої кровотечі, геморрагичного шоку, які в своїй сукупності по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння по відношенню до живих осіб; двох різаних ран шиї та трьох різаних ран обличчя, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6 днів, але менше 21 дня) по відношенню до живих осіб; садни верхньої губи та правого плечового суглобу, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких по відношенню до живих осіб. Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направленого на умисне вбивство ОСОБА_9 . Злочинні дії ОСОБА_6 були викриті ОСОБА_10 , яка зайшла до приміщення квартири ОСОБА_6 на потужній гуркіт в його квартирі. В подальшому ОСОБА_9 була доставлена каретою швидкої медичної допомоги до реанімаційного відділення Світловодської ЦРЛ, однак, не зважаючи на проведений медичними працівниками комплекс реанімаційних заходів, 09 листопада 2016 року о 06 годині 10 хвилин ОСОБА_9 , не приходячи до свідомості, померла від геморрагичного шоку, як наслідок зовнішньої кровотечі в результаті проникаючої ножової колото-різаної рани шиї з пошкодженням лівої зовнішньої сонної артерії.
Заслухавши доповідача, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження районний суд повно, об`єктивно і всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, навівши у вироку мотиви прийняття такого рішення, із посиланням на належні докази, які були дослідженні під час судового розгляду.

В суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не визнав повністю, пояснивши, що 07 листопада 2016 року він разом з співмешканкою ОСОБА_9 та малолітньою дочкою у вечірній час були у сусідів. Там він з ОСОБА_11 вживали алкоголь, а потім повернулися додому. Всього в той день вони вжили 2 пляшки горілки об`ємом по 0,5 л. Вдома він вклав спати дочку та пішов на кухню. ОСОБА_9 наполягала на тому, щоб продовжити вживання алкоголю, але він заперечував, бо мав наступного дня йти на роботу. Обурившись її поведінкою, він «потягав» її за футболку, вона впала на підлогу кухні, а сам пішов у кімнату. Через декілька хвилин повернувся у кухню та побачив, що ОСОБА_9 лежить на підлозі в крові. Він присів над нею, став гукати на допомогу та намагався викликати швидку мобільним телефоном, який тримав у руці. В цей час до квартири зайшла ОСОБА_10 , потім приїхала швидка та забрала ОСОБА_9 в лікарню. Визнає, що крім нього, дитини, яка спала в кімнаті, та ОСОБА_9 в момент заподіяння тілесних ушкоджень останній в квартирі нікого не було, в зв`язку з цим допускає, що це вчинив саме він, хоча і не пам`ятає цього в силу «провалів» у пам`яті, які у нього іноді бувають під час надмірного вживання алкоголю. При цьому не заперечує, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілої скоріше за все наніс він, хоча цього і не пам`ятає. Проте вбивати її не хотів, вважає, що це сталося з необережності. Вказує, що передавав гроші на лікування ОСОБА_9 . Її смерті не бажав, так як любив свою співмешканку. Шкодує про скоєне.
Не зважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, колегія суддів вважає, що його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
В суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_12 , мати ОСОБА_9 , пояснювала, що її дочка співмешкала з обвинуваченим без реєстрації шлюбу близько 10 років. Від цих відносин вони мали спільну дитину ОСОБА_13 , 2009 року народження. Періодично обвинувачений з ОСОБА_9 вживали алкоголь, входили в «запой». В такі періоди обвинувачений часто бив ОСОБА_9 , на її тілі та обличчі були синці. Вважає, що обвинувачений має понести заслужене покарання за скоєне.
Із показань свідка ОСОБА_10 в суді першої інстанції вбачається, що 07 листопада 2016 року перебувала в гостях у свого знайомого ОСОБА_14 в будинку АДРЕСА_3 . Після 21 години до них прийшли ОСОБА_15 з дружиною ОСОБА_16 та дочкою ОСОБА_17 , яких вона раніше не знала. На момент приходу ОСОБА_16 вже була в стані алкогольного сп`яніння. Вони разом повечеряли, розпили пляшку горілки об`ємом 0,5 л, після чого близько 23 години відвідувачі пішли додому, а вона залишилась ночувати у ОСОБА_18 . Серед ночі вона почула за стіною вовтузіння та гуркіт. Вона вийшла в під`їзд, підійшла до дверей сусідньої квартири, які були не замкнені та зайшла всередину. Ще в коридорі вона побачила кров, а потім в приміщенні кухні обвинуваченого, який сидів навприсядки над тілом ОСОБА_9 з закривавленим ножем у руці та посміхався. ОСОБА_16 лежала під ним на підлозі на животі в крові, голова її була вивернута вбік, хрипіла. Вона покликала ОСОБА_14 , потім вони викликали швидку та поліцію.
Свідок ОСОБА_14 суду першої інстанції пояснював, що проживає по сусідству з обвинуваченим у квартирі АДРЕСА_4 . 07 листопада 2016 року у нього в гостях перебувала його знайома ОСОБА_10 . Ввечері цього ж дня до них завітали ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , які вже на той час перебували у стані алкогольного сп`яніння. З ними була їх малолітня дитина. Всі разом вони повечеряли та розпили пляшку горілки об`ємом 0,5 л, яку приніс з собою ОСОБА_15 , після чого обвинувачений з дружиною та дочкою пішли додому. Серед ночі його розбудила ОСОБА_10 та повідомила, що у сусідів вбивство. Він зайшов у квартиру обвинуваченого та побачив, що ОСОБА_16 лежить на підлозі кухні в крові, а у неї на ногах сидить ОСОБА_19 . Побачивши його, обвинувачений запропонував обійтися « без міліції». Він вийшов у під`їзд та викликав поліцію, швидку. Дочка обвинуваченого та ОСОБА_9 в цей час спала, він з ОСОБА_10 забрали її до себе в квартиру. Пояснює, що його квартира має суміжні стіни з квартирою обвинуваченого, він і раніше чув сварки, що відбувалися у них, бачив ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями.
Свідок ОСОБА_20 у суді першої інстанції засвідчила, що проживала з обвинуваченим та загиблою ОСОБА_9 по сусідству. Остання часто мала на собі тілесні ушкодження, жалілась, що чоловік її б`є, проте жила з ним, бо не мала куди йти.
Під час судового розгляду судом першої інстанції був допитаний як свідок ОСОБА_21 , який пояснював, що мешкає у сусідньому з обвинуваченим під`їзді та іноді бачив ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями. В ніч на 08 листопада 2016 року чув якісь крики, а на ранок взнав, що ОСОБА_19 вбив жінку.
Свідок ОСОБА_22 повідомив суду, що знає сім`ю ОСОБА_19 , оскільки був помічником дільничного інспектора поліції на дільниці, де вони мешкали. Характеризує їх як таких, що періодично зловживали алкоголем, при цьому ОСОБА_9 скаржилася, що обвинувачений її б`є. В той же час вона сама провокувала бійки, обзивала його.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення доведена наступними письмовими доказами:

-протоколом огляду місця події від 08 листопада 2016 року, з якого вбачається, що місцем огляду є квартира АДРЕСА_2 . В приміщенні коридору на підлозі виявлені плями бурого кольору та сліди ніг від плям бурого кольору. Прямо в коридорі розташовані дерев`яні двері, на ручці та лутці, яких виявлені плями бурого кольору. На стіні між туалетом та ванною кімнатою біля вимикачів світла виявлені плями бурого кольору. Такі ж плями у вигляді потьоків виявлені на дерев`яній лутці білого кольору на дверях входу до приміщення кухні. У приміщенні кухні на шухляді кухонного столу виявлені плями бурого кольору. У металевій мийці виявлені три кухонні ножі, які на момент огляду мають нашарування води, далі розташована тумбочка, на поверхні якої з торцевої сторони виявлені плями бурого кольору у вигляді бризків. У приміщенні кухні на лінолеумі виявлені згустки та плями бурого кольору, а також ганчірки з плямами бурого кольору. Під час огляду місця події було вилучено: з підлоги кухні плями бурого кольору, що вилучені на два відрізки білого бинта; три кухонні ножі, які лежали у мийці у приміщенні кухні, які на момент огляду мають нашарування води; ганчірка штани з плямами бурого кольору, що були виявлені на підлозі у приміщенні кухні. Під час огляду місця події застосовувалась фотозйомка на мобільний телефон «Lenovo A6010 (т. 1 а.п.131 - 146);
-протоколом обшуку від 11 листопада 2016 року, з якого вбачається, що місцем проведення обшуку є квартира АДРЕСА_2 . В приміщенні кухні на підлозі виявлені численні нашарування плям бурого кольору, ганчірки із плямами бурого кольору. На кухонній шафі зліва направо виявлено численні нашарування плям бурого кольору (т.1 а.п.150 - 153);
-протоколом огляду місця події від 09 листопада 2016 року, з якого вбачається, що місцем проведення огляду є приміщення палати реанімаційного відділення Світловодської ЦРЛ по вул. Героїв України, 110 м. Світловодська. У вказаному приміщені на залізному ліжку виявлено труп ОСОБА_9 , який лежить на спині, ноги витягнуті, руки зігнуті в ліктьових суглобах. Ноги зв`язані білою тканиною (бинтом), руки також зв`язані білою тканиною (бинтом) на грудній клітці. Підборіддя перев`язане білою тканиною. На грудній клітині зліва та справа мається два дренажі. В області шиї три марлеві тампони, зафіксовані липкою стрічкою до тіла. Виявлено наступні видимі тілесні ушкодження: ссадина на лівій брові; кровопідтік лівого стегна фіолетового кольору; два кровопідтіка по задній поверхні правого плеча. З носових ходів підсохлі кров`яні кірки. В проекції дренажів на лівій та правій молочних залозах операційні рани. Після зняття тампона на шиї маються ушиті рани (т.1 а.п. 154-158);
-протоколами проведення слідчих експериментів із застосуванням відеозапису від 14 листопада 2016 року за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , відеозаписи яких були відтворені в залі судового засідання, в ході яких вказані свідки розказали та показали на місці події за адресою АДРЕСА_3 про відомі їм обставини смерті ОСОБА_9 , при чому їх показання відповідають наданим суду під час судового розгляду (т.1 а.с. 164, 165, 166);
-висновком експерта № 188 судово-медичної експертизи 09.11.2016 року, відповідно до якого на тілі трупа ОСОБА_9 виявлено рану шиї зліва з пошкодженням зовнішньої сонної артерії, з крововиливом в м`які тканини шиї, зовнішня кровотеча, геморагічний шок, рани шиї та обличчя, які могли виникнути від дії гострого предмету, що має колюче ріжучі властивості, яким міг бути ніж. Також мають місце садна обличчя, правого плеча, садна правого колінного суглоба і голені, що виникли від дії тупих твердих предметів, що не відобразили своїх властивостей. Всі пошкодження могли виникнути за 34-36 годин до моменту судово-медичної експертизи трупа. Садна обличчя, правого колінного суглоба та голені виникли посмертно. Колото-різана рана бокової поверхні шиї зліва з пораненням зовнішньої сонної артерії, крововилив у м`які тканини шиї, зовнішня кровотеча, геморагічний шок в своїй сукупності по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння по відношенню до живих осіб; дві різані рани шиї та три різані рани обличчя по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6 днів, але менше 21 дня) по відношенню до живих осіб; садна верхньої губи та правого плечового суглобу по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких по відношенню до живих осіб. З урахуванням характеру, локалізації, чисельності тілесних ушкоджень, що виникли від дії гострого предмету з колюче ріжучими властивостями, ці ушкодження не могли виникнути в результаті падіння з висоти власного зросту на ніж чи інші гострі предмети. Тілесні ушкодження у вигляді ран обличчя та шиї могли виникнути від не менше 6 травматичних впливів гострого предмету, яким міг бути ніж. Смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого ножового колото різаного поранення шиї зліва з пошкодженням зовнішньої сонної артерії ( рана 3), яка продовжується в рановий канал. Смерть настала за 4 6 годин до моменту судово медичної експертизи трупа від геморагічного шоку, як наслідок зовнішньої кровотечі в результаті проникаючого колото різаного поранення шиї зліва з пошкодженням зовнішньої сонної артерії, що було причинене за 28-30 годин до настання смерті. (т.1 а.п. 169-173);
-висновком експерта № 4134 від 21 листопада 2016 року, відповідно до якого встановлено, що в крові трупа ОСОБА_9 метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти не виявлені (т.1 а.п. 174);
-висновком експерта № 830 від 16 листопада 2016 року та висновком експерта № 831 від 16 листопада 2016 року, відповідно до яких встановлено, що кров трупа ОСОБА_9 належить до групи 0?? за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п. 176-177, 186);
-висновком експерта № 812 від 14 листопада 2016 року, відповідно до якого встановлено, що кров ОСОБА_6 належить до групи 0 ?? за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п. 191-192);
-висновком експерта № 171, відповідно до якого, враховуючи отримані результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про те, що піднігтьовий вміст з правої та лівої рук трупа ОСОБА_9 містить кров особи або осіб, в крові якої або яких міститься антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Належність цієї крові трупу ОСОБА_9 , а також підозрюваному ОСОБА_6 не виключається, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжуються зовнішньою кровотечею (т.1 а.п. 197-199);
-висновком експерта № 814 від 21 листопада 2016 року, відповідно до якого кров виявлена на чоловічій білизні ОСОБА_6 може походити від потерпілої ОСОБА_9 або ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 204-206);
-висновком експерта № 170 від 30 листопада 2016 року, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі змивів з ножа кухонного №2 загальною довжиною 22 см з пластиковою ручкою темно коричневого кольору знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів , придатних для цитологічного обліку. Враховуючи отримані результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про належність крові особі або особам, в крові якої або яких міститься антиген Н ізосерологічної системи АВ0, тобто трупу ОСОБА_9 і також підозрюваному ОСОБА_6 не виключається, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжуються зовнішньою кровотечею (т.1 а.п.211-214);
-висновком експерта № 813 від 01 грудня 2016 року, відповідно до якого в змивах з підлоги кухні, що були вилучені при огляді місця події знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_9 (т.1 а.п. 219-221);
-протоколом огляду предмету від 14 грудня 2016 року, постанова про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів та здачу речових доказів на зберігання від 14 грудня 2016 року, з яких видно, що вилучені в ході огляду місця події 08 листопада 2016 року по вул. Захисників України, 1 кв. 68 у м. Світловодську, два марлеві тампони на який здійснювався змив РБК з підлоги кухонної кімнати; зразок марлевого тампону на який здійснювався змив РБК з підлоги кухонної кімнати; три ножі, які окремо один від одного упаковані до пакету № 1, № 2, № 3, ганчірку з плямами бурого кольору, чоловіча біліизна з плямами бурого кольору оглянуто, визнано речовими доказами та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області (т.1 а.п. 228, 229);
-протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 11 листопада 2016 року на місці події за участю підозрюваного ОСОБА_6 , відеозапис якого відтворено в залі судового засідання, при чому пояснення обвинуваченого відповідають наданим суду (т.2 а.п.21, 22);
-протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 16 листопада 2016 року, під час проведення якої отримано інформацію про причетність ОСОБА_6 до вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , що міститься на DVD- диску (т.2 а.п. 27, 28);
-постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів та здачу речових доказів на зберігання від 08 грудня 2016 року, з яких видно, що DVD- диск № 58 (не таємно), аудіо-, відео контролю ОСОБА_6 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження, де він і зберігається (т.2 а.п. 29).
Таким чином, колегія суддів вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів у їх взаємозв`язку достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні даного злочину, кваліфікувавши його дії як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Перевіряючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності умислу настання смерті потерпілої, міськрайонний суд правильно виходив з усіх обставин вчиненого діяння та врахував спосіб і знаряддя злочину, за допомогою якого ОСОБА_6 були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
Суд врахував кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у загиблої. Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №188 від 09.11.2016 року при експертизі трупу ОСОБА_9 були виявлені численні тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани бокової поверхні шиї зліва з пораненням зовнішньої сонної артерії, крововиливу у м`які тканини шиї, зовнішньої кровотечі, геморрагичного шоку, двох різаних ран шиї та трьох різаних ран обличчя, садни верхньої губи та правого плечового суглобу. Зазначені тілесні ушкодження були кваліфіковані експертом як тяжкі, крім того, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також легкі тілесні ушкодження.
З урахуванням характеру, локалізації, чисельності тілесних ушкоджень, що виникли від дії гострого предмету з колюче ріжучими властивостями, ці ушкодження не могли виникнути в результаті падіння з висоти власного зросту на ніж чи інші гострі предмети. Тілесні ушкодження у вигляді ран обличчя та шиї могли виникнути від не менше 6 травматичних впливів гострого предмету, яким міг бути ніж.
Смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого ножового колото-різаного поранення шиї зліва з пошкодженням зовнішньої сонної артерії ( рана 3), яка продовжується в рановий канал. Смерть настала за 4-6 годин до моменту судово-медичної експертизи трупа від геморагічного шоку, як наслідок зовнішньої кровотечі в результаті проникаючого колото-різаного поранення шиї зліва з пошкодженням зовнішньої сонної артерії, що було причинене за 28-30 годин до настання смерті.
Таким чином, досліджені судом докази щодо кількості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень безумовно свідчать про те, що ОСОБА_9 зазнала з боку ОСОБА_6 суспільно небезпечного посягання достатньої інтенсивності та цілеспрямованості дій останнього у нанесенні ударів потерпілій, крім іншого, в область життєво важливого органу - шиї, з проникнення у сонну артерію. Пошкодження в області шиї знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої.
Незважаючи на передбачення можливості настання такого наслідку як смерть, ОСОБА_6 не мав потреби в його досягненні, він не був йому потрібний ні як основний, ні як проміжний наслідок. Тому, не спрямовуючи свою волю на досягнення наслідку у виді смерті, ОСОБА_6 все ж таки свідомо допускав його настання. При цьому у нього був відсутнім розрахунок на його відвернення.
Тому судова колегія погоджується із наведеними у вироку обґрунтуваннями районного суду про те, що ОСОБА_6 , спричиняючи за наведених обставин тілесні ушкодження ОСОБА_9 , в силу свого віку і життєвого досвіду допускав настання смерті потерпілої від його протиправних дій, хоча обвинувачений не бажав настання смерті, про що він постійно зазначав.
При цьому, ч.1 ст.115 КК України, встановлює відповідальність за умисне вбивство, тобто протиправне, умисне заподіяння смерті іншій людині.
За роз`ясненнями, які надав Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Крім того, вирішуючи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий (спрямованість умислу винуватого) необхідно зважити на сукупність всіх обставин вчиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, характер поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.
Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.
Суд першої інстанції ретельно дослідив висновок експертизи трупа потерпілої та висновки інших експертиз, які належно аргументовані з наукової точки зору, не суперечать іншим доказам у справі, є взаємоузгодженими з показаннями свідків та підтверджують винуватість ОСОБА_6 у скоєнні умисного вбивства.
Що стосується пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , що він був в стані алкогольного сп`яніння та не розумів що він скоює, то ці показання спростовуються висновком судово-психіатричної експертизи №534 від 29.11.2016 (т.1, а.п. 225-227), відповідно до якої в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, тобто він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Щодо доводів обвинуваченого про призначення комісійної судово-медичної експертизи то колегія суддів вважає зазначити наступне.

Згідно ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Як убачається з вироку суду, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції досліджувався висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 №188 від 09.11.2016 року.

Усі питання, які ставили під сумнів наявний причинний зв`язок тілесних ушкоджень з настанням смерті потерпілої були усунуті під час допиту в суді першої інстанції експерта ОСОБА_23 , яка пояснювала, що тяжкість пошкоджень виключає можливість їх спричинення потерпілою самій собі або випадково під час чинення опору, оскільки слідів самооборони у потерпілої не виявлено. На шиї були чисельні рани, які утворилися від дії колото-різаного поранення і одна рана зліва з пошкодженням сонної артерії, яка і спричинила смерть потерпілої. Вказала, що характер тілесних ушкоджень свідчать про цілеспрямованість нанесення ударів потерпілій, яка після пошкодження сонної артерії і до настання смерті знаходилась без свідомості.
Більш того, клопотання про проведення комісійної судово-медичної експертизи в суді першої інстанції ні обвинувачений ні захисник не заявляли.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання обвинуваченого про проведення комісійної судово-медичної експертизи під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, так як всі необхідні питання, повзанні з дослідженням трупу потерпілої знайшли своє відображення в проведеній судово-медичній експертизі №188 від 09.11.2016 року та під час судового розгляду в суді першої інстанції при допиті експерта ОСОБА_23 .
Порушень при проведенні експертизи при перевірці кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , апеляційним судом не встановлено, а також відсутні підстави, які б обґрунтовано викликали сумніви у її достовірності.
Таким чином, покликання обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що його дії слід кваліфікувати за ст.121 КК України є безпідставними та не ґрунтуються на доказах у справі, а тому, доводи обвинуваченого в частині невизнання своєї вини, колегія суддів розцінює як намагання уникнути відповідальність за скоєне.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, як особа характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно. Обставини що пом`якшують покарання відсутні, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром, необхідне і достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, є справедливим, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України.

Отже, беручи до уваги те, що даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку відповідно до доводів апеляційної скарги, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до переконання про те, що вирок є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання, а підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні, у зв`язку з чим вона підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду без зміни.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2017 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2