Справа № 163/2265/17
Провадження № 1-кп/159/323/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законних представників неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

представника ювенальної превенції Любомльского ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 16 липня 2017 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Любомль Волинської області, українця, громадянина України, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, студента Луківського професійного училища №22, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

16 липня 2017 року, близько 03 год. 40 хв., неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись в лісосмузі неподалік вулиці Машівська в м. Любомль, Волинської області, під час конфлікту з ОСОБА_10 , який виник раптово, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, використовуючи дерев`яну биту, умисно, наніс потерпілому ОСОБА_10 декілька ударів в область тулуба та голови, чим завдав останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 114 від 02.08.2017, тяжких тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми вдавленого багатоуламкового фрагментованого зламу тім`яної кісти з частковим поширенням у вигляді лінійного зламу, без зміщення, сагітально по лобній кістці, субдуральної гематоми тім`яних долей під склепінням, підуральних гематом у лобно-тім`яних відділах, гемарогічного забою головного мозку, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч.1 ст. 121 КК України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що 16.07.2017 року його друзі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 запросили поїхати в село на свято. Вони були в клубі на дискотеці. Потім до ОСОБА_15 зателефонувала дівчина та попросила забрати її, вказавши на місце де вона знаходиться з подругою та хлопцями. Коли вони через деякий час, у нічну пору, знайшли їх то побачили на місці відпочинку двох дівчат та хлопців серед яких був ОСОБА_16 . Тоді між ним та ОСОБА_17 виник конфлікт у ході якого вони один одного шарпали за одяг. Розборонивши їх забрав ОСОБА_18 до автомобіля. Коли почали рухатись то відчув удар якогось предмету по салону автомобіля, як пізніше стало відомо, хтось кинув по ньому порожню пляшку. Після зупинки всі вискочили з автомобіля, а він крім того взяв дерев`яну биту, яка знаходилась в ньому та помітив потерпілого, що знаходився ближче до автомобіля і почав втікати, а тому він думаючи що це саме ця особа, яка кинула пляшку в автомобіль, побіг за нею, а коли наздогнав останнього наніс по тілу лежачого потерпілого декілька ударів, але не менше одного. Куди саме наносив удар чи удари не бачив. Після цього залишивши потерпілого на місці вони роз`їхалися по домівках, а наступного дня дізнався що потерпілий потрапив до медичного закладу.

Окрім, повного визнання своєї винуватості неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 його вина об`єктивно доводиться показаннями, потерпілого, свідків, а також доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Будучи допитаним у ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_10 показав, що 16.07.2017 року він з ОСОБА_19 , та ОСОБА_20 поїхали в с.Рівне Любомльського району на дискотеку. Там ще зустріли ОСОБА_21 ОСОБА_16 запросив до них в компанію двох дівчат. Вони всі поїхали в м. Любомль в магазин та купили пляшку горілки та продукти харчування . Потім з дівчатами перебували в лісі, де відпочивали. Через 5-10 хвилин, під`їхав автомобіль з якого вийшли четверо чи п`ятеро незнайомих хлопців, які висловлювались нецензурними словами та один з них затіяв бійку з ОСОБА_19 . Після вичерпання конфлікту вони сіли в автомобіль та почали рухатись. Проте, знову зупинились і вказані особи вибігли з автомобіля, в одного з яких в руках була бита. Він злякавшись почав втікати та сховався в кущах, а через деякий час почув, що хтось крикнув: «він тут» та при цьому відчув удар битою по голові. Ствердив, що по його тілу було нанесено декілька ударів і від отриманих ушкоджень він не міг піднятись із землі, а тому зателефонував своїм друзям, які забрали його до автомобіля і відвезли до лікарні. Зазначив, що наступного дня, дізнався проте, що кинув пляшку по салону автомобіля ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 16.07.2017 року разом з ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 були на дискотеці в с.Олеськ. Через деякий час ОСОБА_12 повідомив про необхідність забрати його дівчину, яка перебувала з подругою в лісі. По дорозі в ОСОБА_15 у телефонній розмові виник словесний конфлікт з тими хлопцями, що були в лісі з його дівчиною. Коли приїхали в ліс та вийшли з автомобіля він став з`ясовувати стосунки з ОСОБА_19 та між ними розпочалася бійка. Після вичерпання конфлікту вони сіли в автомобіль та почали рухатись і в цей час відчули удар по автомобілю, якимось предметом. Тоді вони зупинились, ОСОБА_25 схопивши биту ,яка знаходилась в автомобілі кудись побіг, разом з ОСОБА_26 , а коли всі повернулись до автомобіля, роз`їхались по домівках, при цьому під час руху транспортного засобу хтось викинув биту через вікно.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що дійсно 16.07.2017 року близько 03-04 год. вони з вказаними вище особами під`їхали на автомобілі в ліс з метою забрати знайомих дівчат. По дорозі до лісу в телефонній розмові в нього виник конфлікт з ОСОБА_19 , який був в лісі з дівчатами. Коли вони під`їхали, помітили ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та двох хлопців за столиком на якому було спиртне. Вийшовши з автомобіля між ОСОБА_17 та ОСОБА_19 виник конфлікт, після вичерпання,якого вони всі разом забравши дівчат сіли в автомобіль та почали рухатись. Проте відчули удар по салону автомобіля. Коли всі вони вийшли з автомобіля він його оглянув та встановив ,що хтось розбив пляшку в автомобіль,проте хто саме це вчинив він не бачив. Після цього він з дівчатами поїхав до дороги де зупинившись чекав своїх друзів. Коли ті через деякий час повернулись до автомобіля, то всі вони поїхали по домівках. Ствердив, що по дорозі чув розмову проте, що ОСОБА_25 когось вдарив битою, яку він наступного дня знайшов та спалив.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні ствердив, що 16.07.2017 року близько 22 год. він перебуваючи в саду знайшов дерев`яну биту,яку зберігав при собі. В цей час йому зателефонував ОСОБА_12 та запропонував йому разом з іншими знайомими поїхати на дискотеку. Перебуваючи там до ОСОБА_15 зателефонувала дівчина та повідомила, що вона в Машівському лісі та попросила забрати її. По дорозі до лісу з ОСОБА_22 по телефону розмовляли ще якісь хлопці, які нецензурно виражались. Коли вони приїхали на місце, то побачили двох дівчат та двох хлопців. Він підійшов до ОСОБА_29 , який стояв трохи дальше та став виясняти з ним відносини, шарпатись, а ОСОБА_14 в цей час бився з ОСОБА_30 . Через деякий час всі посідали в автомобіль та стали їхати, і в цей час відчули удар по салону автомобіля. Вибігши з автомобіля побачили розбиту пляшку. Після цього він сів в автомобіль і про подальші події йому нічого невідомо. Ствердив також, що під час руху автомобіля хтось із них викинув биту через вікно.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні підтвердив показання ОСОБА_15 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 дані ними в судовому засіданні. Крім того свідок показав, що він бачив як ОСОБА_25 побіг за іншою особою , а він в свою чергу послідував за ним. Коли вони наздогнали раніше незнайому їм особу, обвинувачений двічі вдарив битою потерпілого, проте в яку саме ділянку тіла наносив удари він не бачив.

Свідок ОСОБА_21 ствердив, що про обставини конфлікту та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому він нічого не знає, оскільки очевидцем цих подій не був. Показав, що йому зателефонував потерпілий, повідомивши про його побиття. Знайшовши ОСОБА_29 відвіз останнього до лікарні.

В ході проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , останні на місці розказали і показали про обставини скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_4 .

Отже, даючи аналіз показанням зазначених свідків, потерпілого та обвинуваченого, які в цілому збігаються та співпадають між собою, суд приходить до висновку, що вони відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Винуватість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджено також і письмовими доказами, які були предметом дослідження в судовому засідання, зокрема:

- із витягу з кримінального провадження №0000283 від 16 липня 2017 року про внесення даних до ЄРДР слідує, що 16 липня 2017 року на приймальне відділення Медичного територіального об`єднання Любомльських та Шацьків районів, доставлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми та переломом кісток черепа, які останній отримав від невідомої особи внаслідок завдання йому удару невідомим предметом в область голови, що мало місце 16 липня 2017 року близько 03 год.40 хв. в лісосмузі біля вул. Машівська в м.Любомль;
- висновком експерта №114 від 02 серпня 2017 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_10 при судово-медичній експертизі виявлена закрита черепно-мозкова травма вдавлений багато уламковий фрагментований злам тім`яної кістки з частковим поширенням у вигляд лінійного зламу, без зміщення, сагітально по лобній кістці, субдуральна гематома тім`яних долей під склепінням,піддувальні гематоми у лобно-тім`яних відділах, геморагічний забій головного мозку. Вищевказані ушкодження утворились внаслідок контакту з тупим предметом,можливо незадовго до часу надходження його до лікарні і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння;

- в ході слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 на місці розказав і показав про обставини конфлікту та механізм нанесення битою ударів по тілу потерпілого, фактично підтвердивши тим самим свої показання дані в ході судового засідання.

Отже, суд дійшов висновку, що умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить визнання вини та щире каяття в скоєному, а також ту обставину, що злочин скоєного ним в неповнолітньому віці.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Призначаючи покарання в мінімальному розмірі, із застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України суд бере до уваги позицію щодо покарання потерпілого, майновий та сімейний стан обвинуваченого, його вік, а також ту обставину, що він продовжує навчання в професійному - технічному училищі.

Призначаючи саме таке покарання, суд враховує також думку служби у справах дітей Любомльської райдержадміністрації Волинської області та досудову доповідь Любомльського районного сектору з питань пробації.

По справі потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди .

У ході судового розгляду справи шляхом уточнення та збільшення позовних вимог потерпілий ОСОБА_10 заявив до відшкодування без врахування добровільно сплачених батьками обвинуваченого 3000 грн. в кінцевому результаті 7815,11 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні цивільні відповідачі заявлені позовні вимоги по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди визнали частково та просили суд їх зменшити, зважаючи на їх матеріальний та сімейний стан.

Задовольняючи частково заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою в повному обсязі, яка її завдала.

Разом з тим, ст.1179 ЦК України визначено, що неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода у відсутній частині відшкодовується його батьками, або ними в повному обсязі. При цьому обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.
Заявлена до відшкодування потерпілим ОСОБА_10 матеріальна шкода підлягає частковому задоволенню на суму, що становить (7815,11- 1355= 6460,11 грн.). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог на суму 1355 грн., витрачених потерпілою стороною, як благодійні внески, суд виходить з того, що ці витрати прямо не пов`язані із заподіяною шкодою, а тому стягненню не підлягають .
Поряд з цим суд погоджується з документально підтвердженими витратами на придбання ліків, палива, вартість проїзду, проведення медичних процедур, для встановлення діагнозу хвороби потерпілого. Оскільки, встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, поза місцем його проживанння, деякий час потребував сторонньої допомоги, у зв`язку з чим батьки потерпілого змушені були неодноразово приїздити до його, відшуковувати ліки в інших населених пунктах і т.п. Потерпілий ОСОБА_10 також, в період стаціонарного лікуванння змушений був приїздити до лікарів на огляд та консультації, яких потребує і на даний час.
Задовольняючи також частково заявлений позов по відшкодуванню моральної шкоди батьками обвинуваченого, суд виходить із загальних засад правомірності відшкодування моральної шкоди. Зокрема, суд враховує глибину моральних та душевних страждань потерпілого, погіршення стану його здоров`я,позбавлення його на тривалий час в повній мірі реалізовувати свої можливості, а також ступінь вини обвинуваченого, його вік і інші обставини, які мають істотне значення, а також виходячи з вимог розумності та справедливості .
До інших обставин, які мають істотне значення суд відносить, те що обвинувачений ОСОБА_4 навчається та відповідно потребує матеріальної допомоги батьків в його утриманні, оскільки є неповнолітнім, а також суд враховує, що сім`я відповідачів є багатодітною, у тому числі на утриманні перебувають особи похилого віку та дитина інвалід, останні не мають стабільного заробітку, крім ведення особистого селянського господарства і т.п.
Отже, з підстав вищенаведених суд приходить до глибокого переконання про стягнення з батьків обвинуваченого заподіяну моральну шкоду в загальному розмірі 50000 грн.
В ході розгляду справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 липня 2017 року за клопотанням слідчого Любомльського ВП ГУНП у Волинській області накладено арешт на вилучений згідно протоколу огляду місця події від 16.07.2017 року автомобіль марки «Фіат-Фіоріно» р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_37 .

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що даний транспортний засіб не належить обвинуваченому та його батькам він підлягає поверненню власнику, а відтак накладений арешт слід скасувати.

Долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України
На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з законних представників обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме матері ОСОБА_7 та батька ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2 ) в рівних частинах завдану матеріальну шкоду в розмірі 6460 грн.11 коп. та моральну шкоду в загальній сумі 50000 грн., а всього 56460 грн. 11 коп.
Накладений арешт ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 липня 2017 року скасувати, автомобіль марки «Фіат-Фіоріно» р.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Любомльського ВП ГУНП у Волинській області - повернути власнику ОСОБА_37 .

Речові докази у справі: уламок горловини від скляної пляшки зі слідами речовини бурого кольору, уламок частини від скляної пляшки з - під горілки з надписом на етикетці «Медоф», кору з дерева та шишку зі слідами речовини бурого кольору, які було поміщено в картонні коробки належним чином упаковано; сліди рук виявлені на різних речах на столі та перенесені на аркуш паперу, які було упаковано в полімерний пакет експертної служби №4323597; частини пошкодженого скла прозорого кольору, які візуально складають одне ціле з частинками скла та які було упаковано в полімерний пакет експертної служби №00461108, що знаходиться у камері схову речових доказів Любомльського ВП ГУНП у Волинській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, законним представникам, захиснику обвинуваченого, потерпілому, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1