Справа № 282/1327/17
Провадження № 1-кс/282/134/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар, клопотання в.о. начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Недригайлів Сумської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, студента, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000428 від 19.11.2017, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , в якому вказав, що у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на заволодіння майном, належним ОСОБА_9 .

З цією метою, 19.11.2017 року близько 04 год. 25 хв., реалізовуючи свій злочинний усисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , автомобілем «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, під`їхали за адресою: АДРЕСА_2 , де побачили ОСОБА_9 . Тоді ОСОБА_7 підбіг до останнього та наніс йому один удар в область шиї металевою палицею, яку заздалегідь приготував для вчинення злочину. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 почав погрожувати ОСОБА_9 пістолетом марки «EKOL Major» № НОМЕР_2 , якого заздалегідь приготував для вчинення злочину та почали вимагати грошові кошти, які останній тримав при собі, однак ОСОБА_9 почав чинити опір та втік від нападників, які з місця вчинення злочину також зникли. Вказує, що своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

- 19.11.2017 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428.

- 19.11.2017 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

- 20.11.2017 року ОСОБА_5 було оголошено повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України - необхідність запобігти підозрюваному спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Слідчий в свою чергу пояснив, що протокол огляду та протокол допиту деяких свідків проводилися працівниками поліції, які згідно витягу з ЄРДР не входять до слідчої групи у зв`язку з тим, що вони були включені в дану групу згідно постанови керівника СУ ГУНП в Житомирській області, однак вказаної постанови та інших документів, які підтверджують повноваження цих осіб на ведення певних процесуальних дій, суду не надав. Також доповнив, що підозрюваний був допитаний та визнав свою вину, співпрацював з органами досудового розслідування. Однак враховуючи, що підозрюваний зареєстрований за місцем свого навчання у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , де за ним не буде здійснено належного контролю, а також може впливати на свідків з метою зміни показів, просив задоволити клопотання.

Захисник підозрюваного вказав про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що його підзахисний має соціальні зв`язки оскільки навчається на денній формі університету фізичного виховання, активно сприяє розкриттю злочину, розкаявся. Саме затримання ОСОБА_5 є неправомірним, а тому просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з утриманням його під вартою.

Підозрюваний заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вказує, що вини своєї не визнає, мотивуючи це тим, що він опинився не в тому місці і не в той час, нікого не бив, а стояв з відкритим обличчям. Ніяких намірів щодо нападу у нього не було. Втікав з іншими, оскільки йому повідомили, якщо з ними не поїде то піде пішки. Під час втечі їхній автомобіль таранили, але затримали їх в м.Житомир працівники поліції.

Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання, матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1); незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4).

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Органом досудового розслідування 20.11.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Окрім цього, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме, злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України відноситься до тяжких злочинів, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, факт того, що на період навчання зареєстрований та проживає тимчасово у гуртожитку в м.Києві, де відсутній контроль щодо його дій та поведінки, а також те, що вказаний гуртожиток знаходиться на значній відстані від місця проведення слідчих дій, що може бути перешкодою для його явки за вимогою слідчого, прокурора та суду, оцінюючи пояснення надані ним під час допиту його як свідка, що виражені у протоколі допиту від 19.11.2017 року та поясненнями, які він надав в судовому засіданні, які мають певні розбіжності між собою. Враховуючи, що існує реальний ризик можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, а також недостатністю застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у зв`язку з підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання в.о. начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 15 год. 00 хв. 19 листопада 2017 року.

Строк дії ухвали - до 15 год. 00 хв. 17 січня 2018 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1