№ 1-кп/243/95/2017
№243/5813/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0001456 від 26.05.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгодонськ, Ростовської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.10.2004 року Апеляційним судом Донецької області за ст. 115 ч. 2 п. 6 п. 12, ст. 187 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 15 років, звільнений 06 жовтня 2015 року умовно достроково на не відбутий строк 3 роки 8 місяців 13 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого закінчується 08 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний, розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вислухавши думку прокурора, який вважає доцільним продовжити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу, обвинувачено та його захисника, які заперечувавали проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт, суд дійшов до наступного висновку.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

На теперішній час, заявлені раніше ризики передбачені п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованого йому злочину не зменшились, зокрема ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики ухилення від правосуддя та незаконного впливу на правосуддя, які за визначенням Європейського суду з прав людини, можуть виправдати тримання під вартою ОСОБА_6 , співпадають з тими, які визначені у ст. 177 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу колегія суддів враховує також тяжкість обвинувачення відносно ОСОБА_6 , яке значним чином впливає на вказані вище ризики. Таке обвинувачення у сукупності із іншими обставинами збільшує ризик втечі ОСОБА_6 настільки, що його неможливо уникнути, не продовживши тримання під вартою ОСОБА_6 .

При цьому суд вважає, що на даний час відсутні підстави для обрання обвинуваченому більш м`якої міри запобіжного заходу.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И Л А :
Продовжити ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Бахмутській УВП № 6 Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала, щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, втрачає чинності через 60 днів, тобто строк діє до 02 грудня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3