Справа № 184/1449/17
Номер провадження 1-кп/184/174/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000716 від 06 вересня 2017 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Покров Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-16.10.2008 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосування ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

-24.06.2010 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

-01.02.2017 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту;

-17.05.2017 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
06.09.2017 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кафе «Ідеал», що розташоване поблизу будинку №1 по вул. Соборній у м. Покров Дніпропетровської області, де вживав спиртні напої з раніше відомим йому ОСОБА_6 , який купував собі алкогольні напої та мав при собі грошові кошти. В цей же день та час, ОСОБА_3 побачив в руках у ОСОБА_6 грошові кошти і у нього з корисливих спонукань, виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення вказаного майна, ОСОБА_3 в цей же день та час, перебуваючи на літній площадці вище вказаного кафе, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, відкрито, повторно, із корисливих спонукань шляхом ривка вихватив грошові кошти в сумі 2950 грн., які тримав в своїй руці потерпілий ОСОБА_6 , тим самим заволодів ними.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2 950 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, який кваліфікований за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та відповідаючи на питання головуючого пояснив, що він дійсно 06 вересня 2017 року біля 18 год. перебував у кафе «Ідеал», де розпивав спритні напої із своєю знайомою. Під час цього, він познайомився з потерпілим по справі ОСОБА_6 , який запросив його за свій столик. Коли потерпілий ОСОБА_6 розраховувався за напої, він помітив у його руках гроші, які він вихватив з рук потерпілого та з місця скоєння злочину зник. В подальшому вказані грошові кошти були ним частково переправлені сестрі, яка проходить на даний час лікування у м. Дніпро.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та перед початком розгляду справи відшкодував потерпілому всі збитки завдані його кримінальним правопорушенням. Крім цього, просив у потерпілого вибачення.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Потерпілий ОСОБА_6 проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КК України не заперечував, від цивільного позову відмовився, оскільки шкода була відшкодована у повному обсязі, при визначенні міри покарання не наполягав на засудженні обвинуваченого до позбавлення волі.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України відноситься до тяжкого злочину, разом з тим, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував потерпілому завдані ним збитки, що в силу ст. 66 КК України визнається судом як пом`якшуючі обставини, але беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, новий злочин вчинив маючи непогашену у встановленому порядку судимість, що свідчить про систематичність протиправної діяльності і стійку спрямованість ОСОБА_3 на незаконне збагачення у злочинний спосіб, він негативно характеризується за місцем проживання, суд дійшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ст.186 ч.2 КК України, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України судом не встановлені.

Крім цього, суд вважає за можливе закрити провадження по цивільному позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, оскільки позивач добровільно відмовився від позову і така відмова була прийнята судом.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07 вересня 2017 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином закрити.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1