Справа №592/85/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/38/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/85/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04 січня 2018 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1

застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки під час розгляду клопотання було доведено неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, при цьому слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про відсутність ризиків переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілого і свідків. Також прокурор зазначає, що ОСОБА_9 раніше судимий та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку. Крім того, відносно ОСОБА_9 в судах першої інстанції на розгляді перебувають ще три кримінальні провадження.

04.01.2018 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 02.01.2018 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходячись за магазином по вул. Металургів, 17 в м. Суми, діючи повторно, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , відкрито викрав належні йому 200 грн.

02.01.2018 до ЄРДР за № 0000019 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. В цей же день о 20 год. 50 хв. ОСОБА_9 був затриманий, а 03.01.2018 йому було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків і вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.01.2018 вказане клопотання слідчого було частково задоволено та до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що повідомлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою та існує ризик вчинення ним нових злочинів, проте недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цьому ризику доведено не було.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваного ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється, а згідно приписів ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч.ч.1 і 2 ст.492 КПК України, за наявності достатніх підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 цього Кодексу.

Задовольняючи частково клопотання слідчого і постановляючи ухвалу про застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про те, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою, існує ризик вчинення ним нових злочинів, однак прокурором не було доведено обставини, передбаченої п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання одному із зазначених у клопотанні ризиків.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та належним чином не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також, що існує ризик вчинення нових злочинів.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме протоколів допиту потерпілого та пред`явлення особи для впізнання.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 колегія суддів керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відображена в рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine»), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»), згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_9 нового злочину у даному випадку, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки попередня поведінка останнього дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема може свідчити попереднє засудження ОСОБА_9 за інший тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, судимість за який не знята і не погашена, а також вчинення нового тяжкого злочину під час відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Є вірними і висновки слідчого судді про недоведеність ризиків того, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого і свідків, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б вказували на це, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими.

Разом з тим, слідчий суддя в порушення вимог КПК України не зазначив мотивів в своїй ухвалі, які саме обставини об`єктивно свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання одному із встановлених ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим суддею не було в повній мірі враховано таких суттєвих обставин як те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, кваліфікуючими ознаками якого є «повторність» і «грабіж, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого», за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Крім того, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні вказаного злочину протягом іспитового строку, а тому існує ймовірність того, що йому може бути призначено покарання за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ст.ст.71 і 72 КК України.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно ОСОБА_9 на розгляді в судах першої інстанції знаходяться інші кримінальні провадження, в яких він обвинувачується у вчиненні злочинів різних ступенів тяжкості проти власності впродовж незначного проміжку часу. При цьому ОСОБА_9 не дотримувався умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який був раніше застосований до нього в межах деяких із цих кримінальних проваджень, що свідчить про його неналежну процесуальну поведінку.

Згідно положень ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин кримінального провадження та особи ОСОБА_9 , об`єктивно свідчать про те, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать запобігання встановленого ризику, а також є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою, беручи до уваги його вікові та психологічні особливості, а також рід занять.

Вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Враховуючи викладене, ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, у зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу прокурора та клопотання слідчого.

Крім того, враховуючи положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів не вважає необхідним визначати розмір застави в цьому кримінальному провадженні, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у вчиненні відносно потерпілого протиправних дій із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04 січня 2018 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту скасувати і постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24-00 години 02 лютого 2018 року включно без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4