Справа № 362/2058/17
Провадження № 1-кп/362/221/17
ВИРОК
Іменем України
02.11.2017 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_12 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 02.10.2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе в скоєнні описаного в цьому вироку злочину визнав повністю, цивільний позов визнав, і суду пояснив, що він працював на чоловіка потерпілої ОСОБА_13 і останній, як й дружина, довіряли йому автомобіль та дозволяли керувати ним, у зв`язку з чим до машини в нього був вільний доступ, він доглядав за ним, мив та ремонтував. Того дня, він випив пляшку спиртного з ОСОБА_13 та, без дозволу господарів, взяв автомобіль. На дорозі в смт.Калинівку він потрапив в ДТП і після цього його затримали. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що обвинувачений брав належний їй автомобіль «Ланос» без дозволу три рази, у зв`язку з чим з ним були конфлікти. Останнього разу, як він взяв машину, вона не бачила, просила заявлений цивільний позов через пошкодження автомобіля задовольнити.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_9 працював у нього і він декілька разів дозволяв йому брати автомобіль. Потім одного разу обвинувачений розбив автомобіль, а вдруге попав в ДТП. Постійного дозволу на користування автомобілем обвинуваченому не давав. Ключі в машині він після першої аварії не залишав і обвинуваченому їздити не дозволяв.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він має СТО в смт.Калинівка поблизу залізничного переїзду і бачив як обвинувачений ОСОБА_9 скоїв ДТП. Він / ОСОБА_14 / знав і потерпілу і обвинуваченого, але чи мав право ОСОБА_9 брати автомобіль потерпілих без дозволу йому не відомо.
Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження:
?протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.03.2017 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого оглядалась ділянка автодороги, що розташована поблизу буд.47 по вул. Залізнична в смт. Калинівка, Васильківського району, де відбулось зіткнення автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний № НОМЕР_2 та марки «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_1 . З автомобіля марки «Деу Ланос» були відібрані сліди папілярних узорів та зразки волосся /а.с.62-68/;
?протокол огляду місця події від 02.03.2017, згідно з яким оглядалась територія поблизу буд.148 по вул.Соснова в с.Плесецьке Васильківського району, де зі слів свідка ОСОБА_13 був викрадений автомобіль його дружини марки «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_1 обвинуваченим ОСОБА_9 . З місця огляду було вилучено сліди шин викраденого автомобіля /а.с. 69-72/;
?розписка ОСОБА_13 про те, що він отримав від працівників поліції належний дружині автомобіль марки « Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_1 /а.с.74/;
?протокол проведення слідчого експерименту від 24.04.2017 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_9 за адресою с.Плесецьке, Васильківського району Київської області, вул. Лісова, 148 розповів як він, вживши спиртні напої, незаконно заволодів автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_1 , на якому в подальшому поїхав в напрямку смт.Калинівка, де біля залізничного переїзду потрапив в ДТП /а.с.90-93/;
?висновок щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2017 року, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння (2,2%) /а.с.97/.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_9 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до тяжких злочинів, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 неодноразово до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи та вчиненого обвинуваченим злочину та його особу, який вже притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за вчинення корисливого злочину, скоєння ним нового злочину, що відноситься до тяжких злочинів, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого, обставині, що пом`якшують та обтяжують його вину, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі на певний строк, відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України.
Підстав для застосування більш м`якого покарання щодо обвинуваченого суд не вбачає.
Згідно з положеннями ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.
Згідно з положеннями ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що потерпілій ОСОБА_11 дійсно прийшлось переносити моральні страждання через наслідки ДТП, докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку з пошкодженням автомобіля, нести додаткові витрати. Тому суд, з урахуванням обставин справи, повного визнання позову обвинуваченим, глибини душевних страждань потерпілої, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе задовольнити цивільний позов потерпілої повністю в розмірі 30 000 грн. моральної шкоди та стягнути дану суму з обвинуваченого ОСОБА_9 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк ОСОБА_9 обчислювати з моменту проголошення вироку «2» листопада 2017 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_9 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 03.03.2017 року по 20.06.2017 року 110 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 21.06.2017 року по 02.11.2017 року - 135 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити попередній - тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави за залучення експертів та проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при МВС України судової автотоварознавчрої експертизи №19/111/12-2/248 від 20.04.2017 року 1760,80 грн., експертизи №1097/д від 15.03.2017 року 527,76 грн., а всього стягнути 2288,56 грн.
Речові докази по справі: автомобіль марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити засудженому ОСОБА_9 і прокурору.
Суддя ОСОБА_1