В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000075 від 24.11.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лінці Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 18.07.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років один місяць, згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий термін 5 місяців 13 днів
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23 листопада 2015 року близько 21 годин 10 хвилин ОСОБА_5 , заздалегідь спланувавши свої злочинні дії, таємно, умисно, повторно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з корисливою метою проник на територію дворогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де обійшовши з тильної сторони будинок та підібравши на веранді даного дворогосподарства відрізок металевої труби, якою в подальшому розбив скло на дверях, проник до будинку, звідки намагався викрасти магнітофон марки «Електа ЕК 460», тюнер марки «ВІА-САТ» та тюнер марки «ОРТОН», що були у використанні та знаходились у справному стані, а також новий комплект постільної білизни марки «Етнік», що не використовувався, однак не довівши своїх злочинних дій до кінця з причин, що не залежали від його волі, був спійманий господарем даного будинку громадянином ОСОБА_6 та громадянином ОСОБА_7 .

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, в порядку ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_5 і дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого документів. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, врахувати повне визнання вини, щире каяття.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 врахувати особу обвинуваченого та його щире каяття.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не відомі.
Згідно довідки № 443-24112015/21012 ОСК ГУНП в Закарпатській області від 24.11.2015 року, ОСОБА_5 раніше судимий, а саме, 18.07.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років один місяць, та згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий термін 5 місяців 13 днів.
Згідно довідки Ужгородської районної лікарні № 1 м. Чоп від 01.12.2015 року № 1361/15, ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, що вбачається з характеристики наданої виконкомом Киблярівської сільської ради.
Суд, оцінивши кожен із доказів по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий: 18.07.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років один місяць, та згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий термін 5 місяців 13 днів та знову вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є його щире каяття.
Обставин , яка обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що з 24.11.2015 року ОСОБА_5 перебуває під вартою згідно ухвали суду про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому суд враховує те, що в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» імперативною нормою ч.5 ст. 72 КК України визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21.06.2017 набрав чинності Закон України від 18.05.2017 року № 2046- VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким викладено нову редакцію ч.5 ст. 72 КК України, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, суд уважає, що нова редакція ч.5 ст. 72 КК України погіршує становище обвинуваченого, у зв`язку з чим, не має зворотної сили, а тому час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з моменту затримання до часу набрання Законом № 2046-VIII чинності підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст. 72 КК України, що діяла в редакції попереднього закону з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі магнітофон марки «Електа ЕК 460», комплект постільної білизни марки «Етнік», тюнер марки «ВІА-САТ», відрізок металевої труби, тюнер марки «ОРТОН» , ручний ліхтар зеленого кольору повернути ОСОБА_6 .
Судові витрати вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 491,04 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і вісім місяців.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2013 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і одинадцять місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання 24.11.2015 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України( в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII), зарахувати період перебування ОСОБА_5 під вартою з моменту його затримання по 20.06.2017 року включно у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі магнітофон марки «Електа ЕК 460», комплект постільної білизни марки «Етнік», тюнер марки «ВІА-САТ», відрізок металевої труби, тюнер марки «ОРТОН» , ручний ліхтар зеленого кольору повернути ОСОБА_6 .
Судові витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 491,04 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1