Справа № 623/753/17
Провадження № 1-кп/611/87/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Б.Сиреси Ічалківського району Мордовської АРСР, особи без громадянства, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 10.02.2009 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.. 309 ч. 1 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки на підставі ст. 75 КК України; 13.01.2010 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01.08.2013 року за відбуттям строку покарання, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , раніше судимому за злочини проти власності, пред`явлено обвинувачення в тому, що 14 серпня 2017 року з 14 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин він з дозволу господаря знаходився в гостях в будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з господарем ОСОБА_5 розпивав алкогольні напої. Коли близько 15 години ОСОБА_5 вийшов з приміщення будинку, залишивши ОСОБА_4 одного, у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи повторно, протиправно, умисно, з корисливого мотиву, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , впевнившись у тому, що його дії не будуть ніким помічені, з шухляди шафи, що знаходиться у прихожій кімнаті будинку, таємно викрав гроші в сумі 300 грн.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.
Викрадені гроші, а саме 100 грн., ОСОБА_4 витратив на власні потреби, решта 200 грн. були вилучені в нього працівниками поліції.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
18 серпня 2017 року між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даній угоді ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та звільнення від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення, потерпілий і обвинувачений просять затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою особою, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпілий та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.
Потерпілий не має до обвинуваченого жодних претензій.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст.185 КК України, воно відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого. Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_5 та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
Частинами 2 4 статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
З врахуванням обставин провадження та особи обвинуваченого суд вважає за достатнє встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373 ч. 2, 374, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 18 серпня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи, і не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з вказаним органом.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази у справі дві грошові купюри номіналом 100 грн., що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у нього, фрагмент паперу з написом залишити в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1