АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/2593/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/483/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові матеріали кримінального провадження №636/2593/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України

за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 11 вересня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 11 вересня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Харківської області, українця, громадянина України, з повною загальною освітою, розлученого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 10.10.1994 року за ч.2 ст.118, ч.1 ст.142 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 28.06.1995 року за ч. 3 ст.81 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 10.12.1999 року за ч.2 ст.118 КК України на 7 років позбавлення волі;
- 15.08.2006 року за ч.2 ст.156 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- 21.06.2010 року за ч.2 ст.15, ч.1, 2 ст.156 КК України на 7 років позбавлення волі, 30.09.2016 року звільнений за відбуттям терміну покарання,
визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2роки та з покладенням, відповідно до ч.1 ст.76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто з обвинуваченого процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №3319 від 24.07.2017 року у розмірі 296 гривень 61 копійок на користь держави. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився заступник прокурора Харківської області ОСОБА_8 , який подав до суду апеляційну скаргу і просить вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 11 вересня 2017 року скасувати в частині призначеного покарання в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону - ст.75 КК України, та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості, призначити покарання в виді 4 років позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора і обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_7 16 червня 2017 року в 16 годин 30 хвилин, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав велосипед марки FORT моделі Rasta, який знаходився між хлібним та газетним кіосками навпроти магазину «Дарсик», що розташований за адресою: бульвар Комарова, 10-А, м. Чугуїв, Харківська область, який належить ОСОБА_9 , вартістю 2725,00 грн., завдавши майнову шкоду потерпілій на вказану суму.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, суд першої інстанції вважав доведеною, кримінальне провадження розглянуто за правилами ч.3 ст. 349 КПК України, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, відповідає обставинам події, що зазначені в вироку.
Разом з тим, призначаючи покарання обвинуваченому та звільняючи від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції не дотримався вимог чч.1 та 2 ст. 65 КК України, згідно яких покарання винній особі має бути призначено у межах, встановлених у санкції статті особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, при цьому призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що хоча суд першої інстанції і послався на врахування ступнею тяжкості злочину та особи обвинуваченого, але фактично недостатньо врахував те, що ОСОБА_7 п`ять разів засуджувавсь за умисні тяжкі злочини, відбував тривалі терміни позбавлення волі, але належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин.
Призначаючи покарання, а потім звільняючи від його відбування, суд обґрунтував таке рішення тільки наявністю щирого каяття і відсутністю обставин, що обтяжують покарання.
Разом з тим, посилання на відсутність такої обставини, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Обвинувачений в тому числі 4 рази засуджувавсь за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості, тобто за такі, які не впливають на кваліфікацію його дій за ч.2 ст.185 КК України, знову вчинив умисний злочин, а тому невизнання судом рецидиву злочину обставиною, яка згідно з п.1 ч.1 ст.67 КК України, обтяжує покарання, є необґрунтованим.
Колегія суддів вважає за необхідне цю обставину визнати такою, яка обтяжує покарання.
Крім того, згідно вимог ч.1 ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, фактично недостатньо врахував приведені вище обставини, а також те, що обвинувачений вчинив умисний корисливий злочин менш ніж за дев`ять місяців після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком, не має стійких соціальних зв`язків, не зайнятий в суспільно корисному виробництві.
Колегія суддів, ураховуючи викладене, уважає, що виправлення обвинуваченого, запобігання новим злочинам неможливе без тривалої ізоляції від суспільства.
Таким чином, вирок суду від 11 вересня 2017 року відповідно до вимог ст.420 КК України, підлягає скасуванню в частині призначеного покарання в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме - застосуванням ст.75 КК України, яка не підлягала застосуванню, та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, тобто на підставах, зазначених у п.2 ст.413 та ст.414 КПК України
Запропонована заступником прокурора області міра покарання є достатньою і необхідною для виправлення обвинуваченого, запобігання новим злочинам.
У решті оскаржуваний вирок суду є законним і обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 407,409,420 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 11 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити в цій частині свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України - в виді позбавлення волі на 4/чотири/роки.
Строк рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку апеляційного суду.
У решті вирок суду від 11 вересня 2017 року залишити без змін.
Копію вироку апеляційного суду негайно вручити засудженому і прокурору.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. На вирок може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12