АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/604/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №611/293/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 22 червня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лієпая республіки Латвія, громадянин України, неодружений, який не працює, має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1) 31 січня 2010 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
2) 10 січня 2012 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 13.08.2014 року на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова умовно-достроково на невідбутий строк покарання - 9 місяців 16 днів;
засуджений за ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишено попередній - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з 02 лютого 2017 року.
Вироком встановлено, що 01 лютого 2017 року приблизно о 19 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем свого проживання, де побачив незнайомого йому раніше молодого чоловіка, як він дізнався пізніше це був ОСОБА_9 .
Останній не міг пояснити причину знаходження у вечірній час на території зазначеного домоволодіння, в результаті чого між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка, під час якої обвинувачений виніс з житлового будинку дерев`яну палицю, та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи намір на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, наніс по голові, верхніх кінцівках та тулубу ОСОБА_9 багаточисельні удари.
В результаті протиправних дій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у виді: забійних ран на волосяній частині голови у потиличній області, на потилиці зліва, в проекції лівої та правої тім`яної, лобно-тім`яної області та правій лобній області; крововиливів в проекції лобно-скроневих-тім`яних, лівій потиличній областях та лівого скроневого м`язу; пошкоджень кісток склепіння та основи черепа; епідуральної гематоми; субдурального крововиливу; субарахноїдальних крововиливів з забоєм головного мозку; саден на лобі зліва, в проекції тіла лівої виличної кістки, в проекції зовнішнього лівого кута рота, по тильній поверхні лівої кисті в проекції початку другого пальця, по тильній поверхні лівої кисті в проекції початку другого пальця; синців в проекції лобної області з поширенням на скроневі і тім`яні області, в правій і лівій навколоочних областях, по задній поверхні лівого ліктьового суглоба, по тильній поверхні лівої кисті з переходом на фаланги пальців, по зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, по задній поверхні правого ліктьового суглоба, по тильній поверхні правої кисті з переходом на фаланги пальців, в проекції тіла лівої і правої лопатки, в проекції 9-12 грудних хребців.
За ступенем тяжкості спричинені тілесні ушкодження відносяться: гостра відкрита черепно - мозкова травма - до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; інші ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок гострої відкритої черепно-мозкової травми з утворенням епідуральної, субдуральної гематоми і субарахноїдальних крововиливів з вогнищами забиття головного мозку, які сприяли розвитку набряку набухання головного мозку з дислокацією ствола, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у хірургічному відділенні КЗОЗ «Барвінківська ЦРЛ».
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд. Вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ст.ст. 118-119 КК України. При цьому зазначив, що судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, судовий розгляд проведено неповно та необ`єктивно, призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Вважає, що судом не надано оцінки тій обставині, що потерпілий неправомірно знаходився на території його домоволодіння, не прийняті до уваги показання свідків, згідно із якими у потерпілого була палиця. Вказав, що не визнає своєї вини за ч. 2 ст. 121 КК України та така вина не доведена, смерті ОСОБА_9 не бажав та не допускав її настання, хотів лише провчити його, після подій злочину викликав потерпілому швидку медичну допомогу та самостійно надавав йому допомогу. Зазначив про своє каяття за вчинені дії, проте вважає, що ушкодження потерпілому він наніс через неправомірні дії ОСОБА_9 . Крім цього, обвинувачений вважає, що до нього необхідно застосувати положення ст. 69 КК України, оскільки він активно сприяв слідству, не переховувався, має неповнолітню дитину. Вказав на невірне обчислення у вироку початку строку відбування покарання із 02.02.2017 р., оскільки фактично його було затримано 01.02.2017 р.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок районного суду законним та обґрунтованим; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_7 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 22.06.2017 року ОСОБА_7 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Висновки суду за вищенаведеним обвинуваченням засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.
Так, потерпіла ОСОБА_10 , яка є бабусею ОСОБА_9 , пояснила, що 01 лютого 2017 року приблизно 18 годин ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов з дому не повідомивши її про свої наміри. Того ж дня, через деякий час, до неї прийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та повідомили, що її онука побили. Опівночі її відвідали працівники поліції і повідомили, що ОСОБА_9 знаходиться у лікарні у тяжкому стані.
Свідок ОСОБА_13 в суді пояснила, що з серпня 2016 року перебувала з ОСОБА_7 у фактиних шлюбних відносинах, проживаючи з ним за адресою: АДРЕСА_2 . Ввечері 01 лютого 2017 року вона повернулась додому і на подвір`ї свого домоволодіння побачила ОСОБА_9 у непритомному стані з закривавленим обличчям. На її запитання ОСОБА_7 нічого не пояснив. Потім вона разом з ОСОБА_7 завели потерпілого до житлового будинку та відразу викликали швидку медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_14 , фельдшер Харківського центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, пояснив, що 01 лютого 2017 року приблизно о 19 годині 54 хвилин на кареті швидкої допомоги виїжджав на виклик за адресою: АДРЕСА_2 . Приїхавши за вказаною адресою, він побачив в одній із кімнат житлового будинку молодого чоловіка з закривавленим обличчям, який перебував у непритомному стані . В будинку знаходився також ОСОБА_7 , який пояснив, що цей чоловік проник до нього в домоволодіння, після чого обвинувачений з метою самооборони наніс йому декілька ударів дерев`яною палицею по голові. Після надання першої медичної допомоги потерпілий був госпіталізований до Барвінківської ЦРЛ.
Свідок ОСОБА_15 , лікар Барвінківської ЦРЛ, пояснив, що 01 лютого 2017 року приблизно о 20 годині до лікарні було доставлено потерпілого ОСОБА_9 у непритомному стані з багаточисленними тілесними ушкодженнями в області голови. Він, провів первинну хірургічну обробку ран та призначив необхідне медикаментозне лікування. У зв`язку з вкрай тяжким станом потерпілого були викликані лікарі- хірурги з м. Харкова, але, незважаючи на всі прийнятті заходи, врятувати життя ОСОБА_9 не вдалось.
Згідно протоколу огляду місця події від 01 лютого 2017 року та фототаблиці до протоколу, у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , на снігу виявлені плями червоного кольору схожі на кров. В житловому будинку цього ж домоволодіння виявлена дерев`яна палиця, один кінець якої містить нашарування речовини бурого кольору схожого на кров.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 13 Брт/17 від 27.03.2017 року та фототаблиці до протоколу, потерпілому ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у виді:
- забійних ран на волосяній частині голови у потиличній області, на потилиці зліва, в проекції лівої та правої тім`яної, лобно-тім`яної області та правій лобній області; крововиливів в проекції лобно-скроневих -тім`яних, лівій потиличній областях та лівого скроневого м`язу;
- пошкоджень кісток склепіння та основи черепа; -епідуральної гематоми; - субдурального крововиливу; субарахноїдальних крововиливів з забоєм головного мозку; саден на лобі зліва, в проекції тіла лівої виличної кістки, в проекції зовнішнього лівого кута рота, по тильній поверхні лівої кисті в проекції початку другого пальця, по тильній поверхні лівої кисті в проекції початку другого пальця; синців в проекції лобної області з поширенням на скроневі і тім`яні області, в правій і лівій навколоочних областях, по задній поверхні лівого ліктьового суглоба, по тильній поверхні лівої кисті з переходом на фаланги пальців, по зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, по задній поверхні правого ліктьового суглоба, по тильній поверхні правої кисті з переходом на фаланги пальців, в проекції тіла лівої і правої лопатки, в проекції 9-12 грудних хребців.
Причиною смерті ОСОБА_9 стала гостра відкрита черепно-мозкова травма, з утворенням епідуральної, субдуральної гематоми і субарахноїдальних крововиливів з вогнищами забиття головного мозку, що призвело до розвитку набряку-набухання головного мозку з дислокацією стовбура.
Усі зазначені ушкодження утворилися від багаточисленних (не менше 6 раз) травматичних ударів тупим твердим предметом зі значною силою.
Всі ушкодження є прижиттєвими, утворилися в строк 12-16 годин до настання смерті потерпілого.
За ступенем тяжкості спричинені тілесні ушкодження відносяться: гостра відкрита черепно - мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; інші ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В ході проведення 03 лютого 2017 року слідчого експерименту по АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_7 у присутності захисника ОСОБА_8 та судовомедичного експерта ОСОБА_16 детально розповів про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Згідно висновку додаткової судово медичної експертизи №2/13-Брт/17 від 28 березня 2017 року, виявлені у ОСОБА_9 ушкодження могли утворитися при обставинах, зазначених ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту (том 2, а.с.148-153).
Дані показання потерпілої та свідків, письмові докази по справі узгоджуються між собою, не містять у собі суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведені та вказані у вироку докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть останнього.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за ч. 2 ст. 121 КК України.
Колегією суддів перевірені доводи апеляції щодо необхідності кваліфікації дій обвинуваченого за ст.ст. 118-119 КК України, у зв`язку з відсутністю умислу на вбивство, нанесення потерпілому ушкоджень через його неправомірні дії.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю).
За обставинами кримінального провадження, що об`єктивно підтверджені доказами по справі, обвинувачений ОСОБА_7 наніс потерпілому чисельні удари (не менше 6) дерев`яною палицею довжиною близько 1 метра, діаметром близько 7 сантиметрів, зі значною силою в область життєво-важливих органів, а саме: голову, обличчя. Завдані удари призвели до тяжких тілесних ушкоджень, у виді забійних ран на волосяній частині голови у потиличній області, на потилиці зліва, в проекції лівої та правої тім`яної, лобно-тім`яної області та правій лобній області; крововиливів в проекції лобно-скроневих-тім`яних, лівій потиличній областях та лівого скроневого м`язу; пошкоджень кісток склепіння та основи черепа; саден на лобі зліва, в проекції тіла лівої виличної кістки, в проекції зовнішнього лівого кута рота, синців в проекції лобної області з поширенням на скроневі і тім`яні області, в правій і лівій навколоочних областях, в проекції тіла лівої і правої лопатки, в проекції 9-12 грудних хребців.
Внаслідок гострої відкритої черепно-мозкової травми з утворенням епідуральної, субдуральної гематоми і субарахноїдальних крововиливів з вогнищами забиття головного мозку, які сприяли розвитку набряку набухання головного мозку з дислокацією ствола, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у хірургічному відділенні КЗОЗ «Барвінківська ЦРЛ».
Характер нанесення тілесних ушкоджень, їх локалізація, чисельність та тяжкість свідчать про наявність у обвинуваченого прямого умислу на завдання потерпілому Шевельову тяжких тілесних ушкоджень. Необережна форма вини щодо завданих тілесних ушкоджень виключається.
Стосовно посилання в апеляції ОСОБА_7 про те, що його дії були викликані протиправною поведінкою потерпілого та він діяв у стані необхідної оборони, колегія суддів зазначає наступне.
З висновку судово-медичної експертизи №10БР/17 від 02 лютого 2017 року убачається, що при огляді ОСОБА_7 будьяких тілесних пошкоджень на ньому не виявлено (том 2, а.с. 69).
В апеляційному суді обвинувачений пояснив, що потерпілого він не знав, причини, з яких ОСОБА_17 знаходився у дворі його домоволодіння йому відомі не були.
Кримінальне провадження не містить будь-яких доказів, що вказують на наявність реальної загрози для обвинуваченого або інших осіб з боку Шевельова. Сторона захисту не надала доказів цього при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції.
Крім цього, слід зазначити, що згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 131 від 15 лютого 2017 року ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості та синдрому залежності від алкоголю; відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. З матеріалів справи вбачається, що під час вчинення злочину ОСОБА_18 знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для привілейованої кваліфікації дій обвинуваченого щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України злочину є правильними, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого такі висновки не спростовують.

Стосовно доводів апеляції про призначення занадто суворого покарання та необхідність застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, колегія судді зазначає наступне.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: синдром алкогольної залежності, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, визнано щире каяття останнього та надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, районний суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Приймаючи до уваги наведені обставини, суспільну небезпечність вчиненого злочину, його наслідки, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, з чим погоджується й апеляційний суд.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Крім цього, по справі відсутні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, в тому числі активне сприяння слідству, на що вказує в апеляції обвинувачений.
Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.
Зазначені обставини по справі відсутні, а тому застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України є неможливим.
Також, обвинуваченим та захисником не надано документів про наявність у ОСОБА_7 неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим суд не може прийняти таке твердження ОСОБА_7 . При цьому, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, навіть у разі підтвердження вказаного факту, це не може вплинути на рішення суду щодо виду та розміру призначеного покарання.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, наданим сторонами доказам дана належна правова оцінка та по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення.
Зазначені обставини спростовують доводи апеляції ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.
Порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які б могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване рішення у кримінальному провадженні не встановлено.
Стосовно доводу апеляції про невірне обчислення початку строку попереднього ув`язнення обвинуваченого, колегія суддів зазначає, що відповідно до абз. 1 ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ, обвинуваченому ОСОБА_7 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з моменту затримання - 02.02.2017 року (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.02.2017 р. том. 1 арк. 129) по 20.06.2017 року включно із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 22 червня 2017 року стосовно ОСОБА_7 без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.02.2017 року по 20.06.2017 року включно із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя
Судді: