Справа № 199/6010/17
В И Р О К
іменем України
03 березня 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3

За участі прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представників потерпілого ОСОБА_6

ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001132, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого на посаді комерційного директора ТОВ «Хімсплав», одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09 травня 2017 року приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_8 зайшов у під`їзд № 4 будинку АДРЕСА_2 та, пройшовши до дверей ліфту, які розташовані на першому поверсі, перед собою побачив раніше знайомого сусіда ОСОБА_5 , який вже очікував прибуття ліфту. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин, які склалися раніше, почався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 раптово виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_8 09 травня 2017 року приблизно о 08 год. 00 хв., продовжуючи перебувати у під`їзді № 4 вказаного вище будинку, знаходячись позаду потерпілого ОСОБА_5 , діючи умисно, своїми обома руками схопив за плечі та повалив останнього спиною на бетонне покриття, від чого ОСОБА_5 потилицею вдарився об підлогу. Потім ОСОБА_8 в хаотичному порядку, обома руками стиснутими у кулак, наніс ОСОБА_5 не менше 15 ударів в область голови, обличчя, тулуба та кінцівок. При цьому, ОСОБА_5 задля відхилення ударів та з метою самозахисту закрив обличчя обома руками, по яким ОСОБА_8 також наносив удари.
Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_5 правою рукою, стиснутою у кулак, ще один удар в область лівого ока, від чого останній втратив свідомість.
В результаті злочинний дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_5 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на спинці носу з переходом на бічні поверхні, 2-х саден на лівій щоці з переходом в перед вушну область та в проекції кута нижньої щелепи ліворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу в завушній області ліворуч з переходом на ліву бічну поверхню шиї; 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів в лобній області праворуч, в проекції правої величини дуги, в підщелепній області праворуч, садна у правій тім`яній області; контузії лівого ока: синця у лівій параорбітальній області з частковим переходом на спинку носу та в скроневу область, субкон`юнктивального крововиливу у зовнішнього кута лівого ока, садна на нижній повіці лівого ока ближче до межі росту вій; контузії правого ока: синця на верхній та нижній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута, садна на верхній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута (на тлі синця) зі зниженням зору на обидва ока; а також легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки у вигляді внутрішньо-шкіряного крововиливу на задньо-бічній поверхні шиї праворуч, 17-ти саден на лівій бічній поверхні черева по передньо-паховій лінії, в надплічній області праворуч з переходом вниз, на задній поверхні лівого плеча у нижній третині, на лівому ліктьовому суглобу, на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на передній поверхні правого плечового суглобу та на правій бічній поверхні шиї від верхньої до нижньої третини, 4-х саден на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передній та зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки у нижній третині.
ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив наявність в його діях вини і показав, що мешкає з потерпілим ОСОБА_11 в одному під`їзді № 4 житлового будинку АДРЕСА_2 . До подій 09 травня 2017 року у нього приблизно в липні 2016 року був конфлікт з дружиною потерпілого - ОСОБА_12 , щодо використання ключа від підвального приміщення. Під час вказаного ним конфлікту до нього підключився ОСОБА_5 котрий словесно його ображав. З того моменту вони не спілкувалися ні з ОСОБА_13 , ні з ОСОБА_14 , і конфліктів у них більше не було. 09 травня 2017 року близько 08:2008:30 год. він вранці повертався додому з роботи і біля хлібної крамниці, де купував лаваш, зустрів потерпілого. Той заходив в їх під`їзд перед ним, відчинив двері, і вони разом піднялись сходами до ліфту. Потерпілий натиснув кнопку ліфту і відразу відчинились двері. Той зайшов в ліфт, а він пішов слідом за потерпілим. Однак ОСОБА_5 його виштовхнув з ліфту і сказав, що не буде разом з ним їздити в одному ліфті. Двері ліфту зачинилися і той проїхав вгору. Він був обурений і сказав вголос «шакал». Ліфт повернувся і звідти вийшов ОСОБА_5 . Останній сказав, що зараз він буду «відгрібати» і йому ніхто не допоможе. Поставив сумки під ящик Інтернет обладнання навпроти ліфту, зняв окуляри, поклав їх на ящик, та почав розминати руки. Він зрозумів, що буде бійка, дістав телефон та сказав, що буде знімати того на відео. Потерпілий правою рукою вибив у нього телефон з рук, внаслідок чого розбився екран. ОСОБА_5 почав одразу наносити йому удари в обличчя, також бив ногами і вдарив його в пах. Від сильного болю він впав на коліна, скрутився. Коли був на колінах, потерпілий його бив сильно зверху руками і ногами. На якомусь відрізку той втомився і він схопився своїми руками за гомілки ОСОБА_5 і смикнув їх на себе, від чого той втратив рівновагу та впав. Припускає, що той дуже вдарився об стіну, яка була позаду. Вони піднялися, і потерпілий знову почав до нього лізти та бити, а він намагався заблокувати його своїм тілом. В якийсь момент вони впали і почалась боротьба. Боротьба тривала близько однієї хвилини. Йому вдалося заблокувати ОСОБА_5 , і він в того запитав - «Все?». Після цього вони домовилися припинити бійку і розійшлися. Через нетривалий проміжок часу приїхала поліція, яку викликав ОСОБА_5 . Стверджує, що він не діяв з наміром завдати ОСОБА_5 шкоди, тільки захищався та намагався того блокувати. Припускає, що тілесні ушкодження на потерпілому можуть бути наслідком його дій, однак він лише захищався від нападу ОСОБА_5 і йому самому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження. Під час конфлікту крім них на майданчику перед ліфтом нікого не було.

Попри заперечення своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та часткового підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_8 доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що проживає в будинку АДРЕСА_2 приблизно з 1998 року. За весь час проживання у цьому будинку у нього ніколи не було конфліктів із сусідами. З ОСОБА_8 до описаних подій він знайомий не був і ніяких конфліктів між ними не було. 09 травня 2017 року вранці близько 08:00-08:30 год. він повертався з базару. По дорозі додому він в оці відчув якийсь дискомфорт, зняв окуляри, поклав їх в сумку і, протираючи око зайшов у свій під`їзд № 4. Коли підійшов до дверей ліфту, то відчув, що його ззаду руками за плечі взяли і кинули об підлогу. Він впав та вдарився потилицею, Після цього побачив ОСОБА_8 , який стояв над ним. Він сів, зняв сумку та поклав її на шафу для Інтернет обладнання, намагався встати, але обвинувачений не дав йому встати та одразу почав наносити йому удари хаотично в область голови, тіла. Він намагався закритися якось руками, але удари потрапляли і по рукам також. Один із сильних ударів прийшовся в область голови і він втратив свідомість. Через деякий час прийшов до тями, але ОСОБА_8 далі наносив йому удари. Він тому казав, що досить. Обвинувачений побачив, що у нього з ока тече кров і припинив його бити. В цей момент він побачив у того в руках ключі. Він піднявся та пішов додому. Вдома у дзеркало побачив, що він весь синій та в крові. Коли це побачила дружина, то його сім`я викликала поліцію. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень його госпіталізували до 6 МКЛ, де він проходив лікування до 19 травня, а після виходу з лікарні продовжував лікування амбулаторно, оскільки у нього погіршився зір. Чому ОСОБА_8 напав на нього, пояснити не може. Припускає, що це було з хуліганських мотивів чи через його національність, оскільки під час побиття обвинувачений обзивався на нього «чуркою». Свідків побиття не було, вони на майданчику біля ліфта були самі. Після конфлікту ОСОБА_8 перед ним не вибачався і ніякої допомоги на лікування не надавав.

Свідок ОСОБА_15 під час допиту в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_5 є її чоловіком, а обвинувачений ОСОБА_16 сусід. Стверджує, що з останнім вона не спілкувалася і конфліктів у них не було. 09 травня 2017 року її чоловік зранку вийшов на базар і коли повернувся, то вона почула, що він важко дихає, а потім почула стогін. Вона підбігла в ванну кімнату і побачила чоловіка всього побитого, синьо-червоного, в крові. На її запитання чоловік сказав, що його побив ОСОБА_17 , який живе під ОСОБА_18 , напав на нього ззаду, нецензурно обзивався. Вони викликали «швидку» і поліцію. «Швидка» приїхала о 08:53 год., а о 09:16 год. приїхала поліція. Коли вона разом з поліцією піднімалася до обвинуваченого, у того ніяких тілесних ушкоджень не було. З моменту коли чоловік потрапив в лікарню, обвинувачений прощення не просив, і не намагався примиритися. Підтверджує, що з обвинуваченим була неприємна ситуація через ключ від підвалу і коли вона приходила до квартири обвинуваченого побалакати з цього приводу, той викликав на неї поліцію.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що обвинувачений ОСОБА_8 є її сусідом знизу. Між ними склалися конфліктні відносини на побутовому ґрунті. Крім цього обвинувачений побив її неповнолітнього сина, але тоді вони ОСОБА_8 пожаліли і не доводили справу до суду. 09 травня 2017 року їй подзвонила ОСОБА_15 і сказала, що її чоловіка ОСОБА_20 побив ОСОБА_8 . Наступного дня вона бачила обвинуваченого абсолютно чистим і не побитим. Потерпілого ОСОБА_5 вона характеризує як чудового сім`янина, який піклується про дітей і допомагає сусідам. ОСОБА_8 характеризує як запального, конфліктного, амбіційного. Їй відомо про те, що ОСОБА_8 хоче створити ОСББ і бути його керівником, а що сім`я ОСОБА_13 була проти цього і вони йому це сказали. Вважає, що це і стало причиною конфлікту між ними.

Допитаний у якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_21 показав, що в один з днів, точну дату пригадати не може, він патрулював у складі екіпажу і отримав виклик про чи то про тілесні ушкодження, чи про сварку між сусідами. Вони разом з напарницею ОСОБА_22 зайшли до потерпілого і побачили, що на місці вже працював екіпаж медичної допомоги. Вони бачили у потерпілого тілесні ушкодження. Лікар повідомила про те, що цей чоловік ніяких пояснень писати не буде і його забирають до лікарні. Дружина потерпілого повідомила їм, що відбулася сварка між сусідами і сусід побив її чоловіка, наніс йому ушкодження. Потім вони з напарницею та з дружиною потерпілого піднялися до обвинуваченого ОСОБА_8 для того, щоб з`ясувати обставини. Той вийшов до них перевдягнутий і пояснив, що потерпілий на нього напав і побив його, хоча ознак ушкоджено у нього не було. Обвинувачений виніс одяг в якому він був під час конфлікту. Цей одяг був брудним з білими плямами від побілки. Вони супроводили ОСОБА_8 до відділку поліції.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_23 показала, що ОСОБА_8 є її чоловіком. 09 травня 2017 року він повернувся з роботи трохи з запізненням, зайшов у брудному одязі, у нього було подряпане обличчя, на голові були рани з запеклою кров`ю, по тілу були синці. На її запитання чоловік відповів, що ОСОБА_13 не пустив його у ліфт, а потім вийшов з ліфту та почав його бити. Він лише захищався. Вони хотіли викликати поліцію, але поліцію вже викликали і наряд стояв у них під дверима. Стверджує, що цей конфлікт стався через конфлікт між її чоловіком, ОСОБА_13 і його дружиною, який мав місце в липні 2016 року. Тоді останні прийшли до її чоловіка з претензіями через ключ від підвалу. Вона особисто через «вічко» в дверях бачила, як її чоловік спілкувався з потерпілим на сходовому майданчику. Зі слів чоловіка, потерпілий погрожував йому, хотів битися, але він викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_24 в суді показав, що якось влітку 2016 року він повертався з роботи та побачив, що на сходовому майданчику стоять обвинувачений і два працівника поліції. На його запитання ОСОБА_8 відповів, що все нормально. Пізніше обвинувачений розповів йому, що це він викликав поліцію через те, що у нього був конфлікт з мешканцями під`їзду через ключі від підвалу. Також 09 травня 2017 року він побачив у ОСОБА_8 на обличчі садна та подряпини і останній розповів, що його побив один з мешканців їх під`їзду.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_25 показав, що є мешканцем будинку АДРЕСА_2 . При самому конфлікті між ОСОБА_8 і ОСОБА_5 він присутнім не був, а ситуацію знає лише зі слів ОСОБА_8 з яким у нього добрі сусідські відносини. Зустрівся він з ОСОБА_8 приблизно 12-13 травня 2017 року і той йому розказав, що ОСОБА_5 не пустив його до ліфту і потім побив. Він бачив у обвинуваченого на руках синці, подряпини на обличчі, шишку на голові. ОСОБА_8 характеризує як спокійну людину.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що також є мешканцем будинку АДРЕСА_2 . Очевидцем подій, що є предметом розгляду у кримінальному провадженні, він не був, але в той час, коли він 10 чи 11 травня 2017 року зустрівся з ОСОБА_8 , то бачив у нього синці і останній йому розповів, що ОСОБА_5 не пустив його в ліфт, а коли він того обізвав, потерпілий повернувся ліфтом і побив його. ОСОБА_8 може охарактеризувати тільки з кращого боку.

Свідок ОСОБА_27 показав, що проживає в будинку АДРЕСА_2 . Очевидцем конфлікту між ОСОБА_8 і ОСОБА_5 він не був, і про цей конфлікт довідався від дружини. Зі слів обвинуваченого він знає, що потерпілий не пустив його до ліфту і побив. ОСОБА_8 характеризує з позитивного боку, оскільки той вживає заходів до підтримання порядку в під`їзді і в дворі. Як людина він позитивний, допомагав. Йому відомо про те, що його хотіли зробити головою ОСББ, але дружина ОСОБА_5 всіх відмовляла та не дала цього зробити.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, 15 червня 2017 року в період часу з 11:33 години до 11:45 години потерпілий ОСОБА_5 показав механізм нанесення йому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 09 травня 2017 року.
Відповідно до оцінених в сукупності акту судово-медичного дослідження № 137б від 10 травня 2017 року та висновку судово-медичної експертизи № 2014е від 23 червня 2017 року, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
-закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на спинці носу з переходом на бічні поверхні; 2-х саден на лівій щоці з переходом в передвушну область та в проекції кута нижньої щелепи ліворуч; внутрішньо-шкіряного крововиливу в завушній області ліворуч з переходом на ліву бічну поверхню шиї; 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів в лобній області праворуч, в проекції правої виличної дуги, в підщелепній області праворуч; садна у правій тім`яній області; контузії лівого ока: синця у лівійпараорбітальній області з частковим переходом на спинку носу та в скроневу область, субкон`юнктивального крововиливу у зовнішнього кута лівого ока, садно на нижній повіці лівого ока ближче до межі росту вій; контузії правого ока: синця на верхній та нижній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута, садна на верхній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута (на тлі синця) - зі зниженням зору на обидва ока;
-внутрішньо-шкіряного крововиливу на задньо-бічній поверхні шиї праворуч;
-17-ти саден - на лівій бічній поверхні черева по передньо-пахвовій лінії, в надплічній області праворуч з переходом вниз, на задній поверхні лівого плеча у нижній третині, на лівому ліктьовому суглобу, па задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на передній поверхні правого плечового суглобу та на правій бічній поверхні шиї від верхньої до нижньої третини;
- 4-х саден - на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передній та зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки у нижній третині.
Виявлені у нього тілесні ушкодження на голові, обличчі, тулубі та кінцівках, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від не однократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя, тулубу та кінцівок, частина і при ударі об такий (такі), яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями.
Враховуючи характер та локалізацію всіх виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонари; лікування в 6МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.
За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на спинці носу з переходом на бічні поверхні; 2-х саден на лівій щоці з переходом в передвушну область та в проекції кута нижньої щелепи ліворуч; внутрішньо шкіряного крововиливу в завушній області ліворуч з переходом на ліву бічну поверхню шиї; 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів в лобній області праворуч, в проекції правої виличної дуги, в підщелепній області праворуч; садна у правій тім`яній області; контузії лівого ока:синця у лівій параорбітальній області з частковим переходом на спинку носу та в скроневу область, субкон`юнктивального крововиливу у зовнішнього кута лівогоока, садно на нижній повіці лівого ока ближче до межі росту вій; контузії правого ока: синця на верхній та нижній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута, садна на верхній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута(на тлі синця) - зі зниженням зору на обидва ока - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строкомпонад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.
Тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкіряних крововиливів та саден на шиї, тулубі та кінцівках (як кожне окремо, так і в сукупності) - відносяться долегких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.
Виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17 січня 1995року № 6.
Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень, не суперечать механізму їх спричинення на який вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за його участю.

Відповідно до протоколу огляду, 22 червня 2017 року слідчим поліції за участю ОСОБА_5 оглянуто диск для лазерних систем зчитування з відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції, який був запитаний слідчим в Управлінні патрульної поліції у м. Дніпрі.

Наявні на вказаному диску для лазерних систем зчитування відеозаписи переглянуті в судовому засіданні та встановлено, що на них зафільмовано процес спілкування співробітників патрульної поліції з ОСОБА_8 після виклику наряду патрульної поліції 09 травня 2017 року у період часу з 09:26 год. до 10:01 год. (до доставки обвинуваченого у відділок поліції).

Постановою слідчого від 22 червня 2017 року зазначений диск для лазерних систем зчитування визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Надаючи оцінку наявним доказам, суд враховує, що жоден з допитаних судом свідків як обвинувачення, так і захисту не був очевидцем конфлікту, а обвинувачений та потерпілий хоча і підтверджують сам факт, час та місце конфлікту, однак їх покази суперечать один одному в частині причини конфлікту та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 показав, що жодних неприязних відносин між ним та ОСОБА_8 не було і останній без жодної причини та пояснень напав на нього.

Разом з тим, такі твердження потерпілого спростовуються показами свідків як обвинувачення: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_27 , так і свідком захисту - ОСОБА_19 , які показали суду, що їм відомо про конфліктну ситуацію, яка склалася між обвинуваченим та сім`єю потерпілого. Ця ж обставина, попри декларативне заперечення, фактично підтверджена показами допитаної у якості свідка дружини потерпілого ОСОБА_15 , яка показала, що з обвинуваченим виникла неприємна ситуація через ключ від підвалу і коли вона приходила до квартири обвинуваченого побалакати з цього приводу, той викликав на неї поліцію.

З огляду на викладене, до показів потерпілого в частині початкової стадії конфлікту та його причини суд відноситься критично і надає перевагу версії подій (в цій частині), яка викладена обвинуваченим.

Зокрема, твердження ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_5 не пустив його до ліфту та після висловленої обвинуваченим образи повернувся для з`ясування стосунків узгоджується з встановленими судом сталими неприязними відносинами між обвинуваченим та потерпілим.

Разом з тим, твердження обвинуваченого про те, що він лише захищався від ОСОБА_5 , тобто знаходився в стані необхідної оборони, об`єктивно спростовується тим, що наявні у ОСОБА_5 тілесні ушкодження за характером, кількістю та тяжкістю значно перевищують тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_8 .

Крім цього, за висновком судово-медичної експертизи № 2014е від 23 червня 2017 року, локалізація та характер виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, не суперечать механізму їх спричинення на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю.

Відповідні заперечення ОСОБА_8 суд розцінює як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист та бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин.

Заперечення сторони захисту щодо меншого ступеня тяжкості виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень судом відхиляються, оскільки під час допиту в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_28 підтвердила здійснені нею висновки та належним чином обґрунтувала їх. Зокрема, експерт показала, що за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_5 та за дослідженою нею медичною документацією останньому були спричинені, в тому числі, тілесні ушкодження у вигляді контузії лівого та правого ока, зі зниженням зору на обидва ока, і протягом 21-го дня зір не відновився до того стану, який був до пошкодження, тобто тілесні ушкодження в області голови (які не підлягають розділенню), зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (21 день).

Посилання сторони захисту на недослідження експертом медичної документації ОСОБА_5 та відсутність у неї відомостей щодо попереднього стану зору потерпілого судом відхиляється, оскільки експертом на підставі медичної документації було встановлене погіршення стану зору потерпілого, первинний стан якого був зафіксований станом на 11 травня 2017 року і до 19 червня 2017 року до цього стану не відновився.

Фактично, заперечення стони захисту в цій частині зводяться до того, що після спричинених тілесних ушкоджень станом на 11 травня 2017 року стан зору потерпілого міг бути кращим, ніж до їх спричинення, що є вочевидь надуманим.

Решта зауважень захисника щодо висновку експерта ґрунтуються на власному довільному тлумаченні положень чинного законодавства щодо підстав та порядку проведення експертних досліджень і форми експертного висновку, які не визнаються судом підставою для визнання висновку недійсним.

Висновки експерта узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_5 , не суперечать іншим дослідженим судом доказам і судом не встановлені підстави для того, щоб ставити зазначений висновок під сумнів.

Надаючи оцінку доводами захисника щодо визнання недопустимими доказами вищезазначеного диску для лазерних систем зчитування з відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції та протоколу його огляду, суд виходить з того, що доказами, за ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. При цьому показання та речові докази є дрежерелом таких доказів.

Дійсно, на диску для лазерних систем зчитування, окрім обстановки біля квартири ОСОБА_8 та його зовнішнього вигляду, були зафіксовані пояснення останнього, надані співробітникам патрульної поліції, щодо обставин конфлікту з ОСОБА_5 . Оскільки перед отриманням таких пояснень ОСОБА_8 не був повідомлений про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, відповідні пояснення ОСОБА_8 , зафіксовані на відеозаписі, визнаються судом недопустимим доказом на підставі п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України та із справи вилучаються. При цьому, в частині фіксуванні решти фактичних обставин, зазначений відеозапис отриманий у порядку, встановленому ч. 2 ст. 93 КПК України шляхом його витребування та отримання, носій такого відеозапису слідчим обґрунтовано визнаний речовим доказом, і підстави для визнання відеозапису недопустимим доказом вцілому судом не встановлені.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що огляд речового доказу, що й було зроблено 22 червня 2017 року, є обов`язком слідчого, передбаченим ч. 2 ст. 100 КПК України.

Викладена слідчим в протоколі огляду від 22 червня 2017 року оцінка цього доказу (висновки щодо того, що підтверджують чи спростовують певні зафіксовані на відеозаписі фактичні обставини) носить лише інформативний характер, не є доказом в розумінні ст. 84 КПК України, не є підставою для визнання самого протоколу огляду недійним доказом та судом не оцінюється, оскільки суд, згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, зазначений протокол огляду оцінює за власним переконанням.

Доводи захисника фактично зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

З огляду на викладене, відповідні доводи сторони захисту судом також відхиляються.

За обвинувальним актом всі спричинені ОСОБА_5 тілесні ушкодження, в тому числі і тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкіряного крововилива на задньо-бічній поверхні шиї праворуч, 17-ти саден на лівій бічній поверхні черева по передньо-паховій лінії, в надплічній області праворуч з переходом вниз, на задній поверхні лівого плеча у нижній третині, на лівому ліктьовому суглобу, на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на передній поверхні правого плечового суглобу та на правій бічній поверхні шиї від верхньої до нижньої третини, 4-х саден на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передній та зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки у нижній третині, описані як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Оскільки за висновком судово-медичної експертизи № 2014е від 23 червня 2017 року перелічені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, судом внесені відповідні зміни в формулювання обвинувачення, що визнане судом доведеним.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він своїми умисними діями завдав ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, є умисним, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, поведінку потерпілого, яка передувала спричиненню йому тілесних ушкоджень, відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, має зареєстроване місце проживання, де частиною сусідів характеризується позитивно, а частиною - негативно, утримує дружину та малолітнього сина, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому не розкаявся та неправдивими свідченнями намагався уникнути відповідальності за вчинене діяння.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Обвинуваченим під час судового розгляду заявлене клопотання про звільнення його від відбування покарання, у разі призначення такого судом, на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має неповнолітню дитину, щодо якої не позбавлений батьківських прав.

Суд виходить з того, що 07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році».

За пунктом «в» статті 1 вказаного Закону, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а саме осіб не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Суду надана копія свідоцтва про народження ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за якою батьком останнього є ОСОБА_8 . Відповідно до інформації Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_8 не позбавлявся батьківських прав у відношенні свого сина ОСОБА_29 .

ОСОБА_8 не підпадає під перелік осіб, до яких амністія не може бути застосована, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Таким чином, ОСОБА_8 відповідає формальним вимогам, передбаченим статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» для звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком суду.
У відповідності до статті 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Під час допиту ОСОБА_29 та ретельною перевірки матеріалів, що характеризують його особу, встановлено, що будь-які перешкоди для застосування до останнього амністії відсутні.

Питання речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

У межах кримінального провадження ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, за яким останній просить стягнути на його користь з ОСОБА_8 витрати на лікування у розмірі 2408,71 грн., витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 20000 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 грн.

ОСОБА_8 проти задоволення зазначених позовних вимог заперечив в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на лікування, суд виходить з того, що за ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

ОСОБА_8 , як особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я ОСОБА_5 , на підставі ч. 1 ст. 1195 ЦК України зобов`язаний відшкодувати останньому додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків.

Додаткові витрати ОСОБА_5 на придбання ліків у розмірі 2408,71 грн. підтверджені дослідженими судом копіями фіскальних чеків, які узгоджуються з відповідними записами у медичній карті амбулаторного хворого та витягом із медичної карти стаціонарного хворого.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що у відповідності до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_5 , яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та фізичному болю і стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Обвинувачений, як особа, яка протиправними винними діями завдала потерпілому моральну шкоду, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України зобов`язаний відшкодувати її в повному обсязі.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує роз`яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 10000 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Позовна вимога ОСОБА_5 про стягнення витрат на оплату послуг адвоката фактично є заявою про розподіл процесуальних витрат, оскільки витрати на правову допомогу за п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України є процесуальними витратами, такі процесуальні витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, за приписами ч. 2 ст. 120 КПК України, несе потерпілий, і такі процесуальні витрати підлягають розподілу з урахуванням приписів ст. 124 КПК України, а не в порядку вирішення цивільного позову.

Суду на час постановлення вироку не надано розрахунок таких витрат, що не дозволяє здійснити перевірку відповідності їх граничним розмірам компенсації, при тому, що за приписами ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування даних щодо процесуальних витрат покладається на сторону, що їх подає. З огляду на викладене, вирішення цього питання на теперішній час є передчасним, що не є перешкодою для його подальшого вирішення в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, оскільки за ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Суд також враховує, що при поданні цивільного позову у межах кримінального провадження ОСОБА_5 було помилково сплачено судовий збір, який, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», може бути повернутий лише за клопотанням особи, яка його сплатила. Оскільки на теперішній час таке клопотання до суду не надходило, підстави для вирішення цього питання судом відсутні, що також не є перешкодою для його подальшого вирішення в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного за цим вироком покарання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_8 на його користь додаткові витрати на придбання ліків у розмірі 2408 гривень 71 копійка та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, а усього стягнути 12408 (дванадцять тисяч чотириста вісім) гривень 71 (сімдесят одну) копійку.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення відшкодування моральної шкоди в іншій частині відмовити.

Речовий доказ диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

03.03.2018