Дата документу 25.01.2018
Справа № 334/476/18
Провадження № 1-кс/334/144/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001344 від 23.03.2017 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2017 о 03 годині 07 хвилин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого словесного конфлікту, знаходячись поблизу будинку № 1-Г по вулиці Руставі в місті Запоріжжі, нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_8 за наступних обставин:

ОСОБА_7 наніс кулаком лівою руки один удар йому в обличчя, від чого останній присів на коліно, далі ОСОБА_6 наніс декілька ударів ногами по обличчю потерпілого, від чого ОСОБА_8 не втримавши рівновагу впав на асфальтну поверхню і нападники продовжили наносити численні удари ногами та руками по голові та по іншим частинам тіла, внаслідок чого заподіяли наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, закриті переломи передньої та латеральної стінок лівої верхньо-челюстної пазухи, закритий перелом кісток носа без порушення функції носового дихання, посттравматичний лівосторонній отит, рани в лівій лобно-тім`яній області, по ходу лівої брови, в міжбрівній області, в області лівої вушної раковини, в області верхньої губи, синці в області обох очей, крововиливи на білочних оболонках обох очей, садна в області обличчя кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 23.03.2017 о 03 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку № 1-Г по вулиці Руставі в місті Запоріжжі, в ході раптово виниклого словесного конфлікту, умисно нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_8 в різні частини тіла від чого останній не втримавши рівновагу впав на асфальтну поверхню та не рухаючись лежав на спині, з метою не провокування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на подальше нанесення тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, разом з ОСОБА_6 , звернули увагу на сумку, яка знаходилась на плечі потерпілого та припустивши, що там можуть знаходитись матеріальні цінності, в ході раптово виниклого умислу на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що на їх думку потерпілий від нанесених тілесних ушкоджень знаходиться у безпорадному стані та не зможе чинити опір, заволоділи його чоловічою сумкою «RAILIDENG», вартістю 150 гривень та грошовими коштами на суму 15 000 гривень та покинули місце події, завдавши таким чином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду на загальну суму 15 150 гривень 00 копійок.

19.01.2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у порядку ст.ст. 277, 278 КПК України, про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході досудового слідства встановлено ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби з метою запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просив його задовольнити з наведених вище підстав.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, посилаючись на те, що з урахуванням даних про особу підозрюваного застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам.
Підозрюваний, його захисник проти клопотання заперечували, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, доказів причетності підозрюваного до вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України взагалі немає. Просили у задоволенні клопотання відмовити.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, останнє з яких відноситься до категорії тяжких злочинів і відповідальність за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Обґрунтованість підозри вбачається з протоколу допиту підозрюваного, який прямо вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка вчинила відносно нього вказані злочини, протоколів допиту свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 від 24.03.2017р., які пояснювали що зможуть впізнати осіб, які побили потерпілого, а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2017р., згідно яких ОСОБА_9 і ОСОБА_10 впізнали за фотознімками ОСОБА_6 . Надані ОСОБА_6 на підтвердження його непричетності до злочину медичні довідки, що у нього 22.03.2017р. була травмована рука, 23.03.2017р. він з приводу цього звертався до лікарні, не свідчать про необґрунтованість підозри, крім того, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 24.03.2017р., той вказував, що у одного з тих, хто здійснив напад на потерпілого, була забинтована рука.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявні підстави вважати, що усвідомлюючи можливе покарання, з метою його уникнення, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Обґрунтованими є доводи клопотання про наявність підстав вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого, враховуючи те, що підозрюваному стали відомі анкетні дані та місце мешкання потерпілого та свідків при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, і його застереження з цього приводу у судовому засіданні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, надані слідчим і прокурором докази доводять обставини того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України, що наявні достатні підстави вважати, що існують вищезазначені ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає можливим застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло у певний період доби, а саме, з 21.00 години до 06.00 год. наступної доби за місцем проживання, з покладенням обов`язків прибувати за викликом слідчого, прокурора, або суду, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001344 від 23.03.2017 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме: з 21-00 годин по 06-00 годин наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

-прибувати за викликом слідчого, прокурора, або суду,

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 25.03.2018р.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1