Справа № 522/204/17
Провадження 1-кс/522/5709/18
УХВАЛА
20 березня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 , про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урожденця Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000717 від 26.02.2014 за фактами вбивства через необережність, умисних середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень, незаконного перешкоджання проведенню мітингів на підтримку територіальної цілісності України із застосуванням фізичного насильства, побиття громадян, яке мало місце 26.02.2014 біля будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим, а також посягання на територіальну цілісність і недоторканість України та державної зради, неналежного виконання службових обов`язків працівниками правоохоронних органів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ст. 340, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 367 КК України,
Досудовим розслідуванням установлено, що в період 26-27 лютого 2014 року група мешканців Автономної Республіки Крим, знаходячись біля адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіці Крим за адресою: м. Сімферополь, вул. Карла Маркса, 18, за попередньою змовою із невстановленими озброєними особами, чинили активні дії, з метою зміни меж території та державного кордону України, направлені на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом незаконної передачі території Автономної Республіки Крим, яка входить до складу України, під юрисдикцію Російської Федерації та в подальшому 16 березня 2014 року організували та провели на території півострова Крим, у порушення порядку, встановленого Конституцією України, референдум щодо виходу АР Крим зі складу України та приєднання до Російської Федерації. Вище вказані дії призвели до окупації російськими військами української території АР Крим.
З цією метою 23.02.2014 при політичній партії «Русское единство», за допомогою іноземної держави Російської Федерації, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також для публічних закликів та розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій та приєднання території АР Крим до Російської Федерації, з мотивів несприйняття державної влади в Україні було створено незаконне озброєне формування під назвою «Самооборона Криму».
Приблизно наприкінці лютого початку березня 2014 року громадянин України ОСОБА_3 , 1980 року народження, при невстановлених слідством обставинах вступив до складу незаконно створеної організації («Самооборона Криму») та навмисно погодився надавати представникам іноземної держави Російської Федерації та інших невстановлених російських організацій допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, яка полягала у сприянні їх зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України, шляхом розпалювання сепаратистських настроїв серед населення Автономної Республіці Крим, оснащення, забезпечення осіб зброєю, організації масових заворушень та захоплення адміністративних будівель органів влади та місцевого самоврядування в Автономної Республіці Крим.
Вступаючи до так званої «роти» «Самооборони Криму», ОСОБА_3 достовірно розумів, що вказане утворення відноситься до збройних формувань, тобто, має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (роти, відділення), з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації, має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї збройного опору) та ставить перед собою специфічні завдання, зокрема проведення підривної діяльності проти України.
Отже, на початку березня 2014 року ОСОБА_3 навмисно з метою надання іноземній державі Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з метою розпалювання сепаратистських настроїв серед населення Автономної Республіці Крим для зміни меж території України, почав спільно з групою невстановлених осіб проводити агітаційну діяльність, направлену на зміну території України, тобто виходу зі складу України Автономної Республіці Крим та приєднання вказаної території до Російської Федерації, перекриття руху військовій транспортній техніці на шляхах її переміщення, а у визначений час приймати активну участь у захопленні адміністративних будівель органів влади та місцевого самоврядування, та створення умов для проникнення на територію Автономної Республіці Крим представників спеціальних підрозділів військових сил Російської Федерації для надання допомоги у діяльності, спрямованій на передачу частини території України під юрисдикцію Російської Федерації, тобто для створення підґрунтя для анексії території.
В подальшому, після окупації території Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 нагороджений грамотою начальника штабу оборони за активну участь у виконанні бойових задач по захисту міста Севастополя у складі сил народної оборони та отримав нагородний хрест « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
12.06.2017 ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 Кримінального кодексу України.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.110 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та матеріалами кримінального провадження.
У діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відносно нього дозволяється обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 одержавши відомості про звернення до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищить та сховає речові докази та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливатиме на свідків, продовжить свою злочинну діяльність та перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 184, ч. 2 ст. 187, 188, 189 КПК України.
Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_3 до цього часу не надалося можливим.
Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу на затримання ОСОБА_3 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
В обґрунтування клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу прокурор посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин. Підозрюваний переховується від органів досудового розслідування або одержавши відомості про звернення прокурора до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що дає підстави вважати, що він переховується від слідства та намагається таким чином перешкодити кримінальному провадженню.
Розглянувши клопотання прокурора та вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що провадження за клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає закриттю, з наступних підстав.

12 травня 2017 року клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , було задоволено.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою його приводу в судове засідання дозволено ухвалою суду від 12 травня 2017 року, тобто більше ніж 6 місяців тому.

На даний момент ухвала суду від 12 травня 2017 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , органами досудового розслідування не виконана.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що строк дії ували суду, якою дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу в судове засідання сплинув, та відповідно, ухвала суду про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 втратила законну силу, а також в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 доставлено не було, у зв`язку із чим, провадження за клопотанням прокурора про зміну до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 190, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Провадження за клопотанням прокурора, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 закрити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

20.03.2018