Провадження № 1-кс/344/4256/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0004333, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2017р. слідча звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування клопотання покликалась на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, а в період непогашеної у встановленому законом порядку судимості повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Матеріалами клопотання зазначено, що 19.10.2017 близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Барбарис», розміщеного за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 120а, помітив на виставкових стелажах торгового залу лікеро-горілчаного відділення, коньяк «Старий Кахеті», які вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення, підійшов до виставкових стелажів, де стояли товарно-матеріальні цінності, а саме: «Коньяк Старий Кахеті 4* 40% 0,5 л Грузія» в кількості 2 шт. по ціні 151,44 грн. за 1 шт. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 заховав під футболку та зафіксував паском штанів дві бутилки коньяку, заволодівши таким чином товарно-матеріальними цінностями магазину «Барбарис» на загальну суму 302, 88 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 попрямував до виходу із приміщення торгового залу магазину, підійшов до касової зони.

Однак свій злочинний умисел, не виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не реалізував, оскільки біля касової зони був зупинений працівниками магазину.

Матеріалами клопотання зазначається, що 20 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 , в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років та усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років і підозрюваний усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення цього злочину; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, постійного джерела доходу немає та може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності.

Враховуючи вище наведені ризики, відсутності постійного джерела доходу, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не можливе.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні підозрюваний клопотання не заперечив, при цьому від участі захисника при розгляді такого відмовився.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 20.10.2017р. ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні злочину середньої тяжкості, відповідальність за який передбачено ч.2 ст. 185 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи дане клопотання враховую, що наявні докази про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину є вагомими, а також те, що підозрюваний не має постійного джерела прибутку, не працюючий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати, приміщення квартири за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, терміном 60 днів та заборонити йому залишати цілодобово, приміщення квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого (визначеної службової особи), в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №004333, прокурора та суду на призначений час;

2) не виїжджати за межі міста Івано-Франківська без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування з усіма свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

5) не залишати постійного місця проживання, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 16 грудня 2017 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1