г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3351/17
Номер провадження 1-кп/213/81/18
У Х В А Л А
Іменем України
16 лютого 2018 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу та клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001369 від 15.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Під час судового засідання до початку розгляду кримінального провадження по суті від сторін кримінального провадження надійшли письмові клопотання стосовно запобіжного заходу обвинуваченого, в яких, з боку сторони захисту захисник обвинуваченого просить змінити обраний йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20-00 до 06-00 годин, що дозволить обвинуваченому працювати та отримувати заробітну плату, а з боку сторони обвинувачення прокурор просила продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ще до двох місяців.
В судовому засіданні прокурор, повністю підтримавши своє клопотання пояснила, що копії документів, які надані стороною захисту на підтвердження родинних зв`язків обвинуваченого не завірені з оригіналами, крім того, залишається не зрозумілим, чи підтримуються ці родинні зв`язки на цей час, щодо працевлаштування обвинуваченого з його боку не надана копія трудової книги, а характеристика з його місця роботи підписана не керівником підприємства, а дільничим.
Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні повністю підтримала думку прокурора та просила задовольнити її клопотання.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтримала своє клопотання та просила його задовольнити. Звертає увагу суду на те, що прокурор, мотивуючи своє клопотання вказує на можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування, при цьому дане кримінальне провадження перебуває вже у суді на стадії судового розгляду. Також звертає увагу на ту обставину, що обвинувачений знаходився протягом двох місяців під цілодобовим арештом вдома без електронного браслету та мав можливість змінити місце свого проживання, уникнути суду чи вплинути на неповнолітнього свідка, проте не зробив це, а сумлінно виконував обов`язки суду, умови домашнього арешту не порушив і у призначений час з`являвся у судове засідання. Обвинувачений добре характеризується за місцем мешкання, має багато родичів, мешкає з матір`ю пенсіонером, яка не працює. Крім того, звертає увагу суду на те, що до кримінального провадження поданий цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, проте знаходження під цілодобовим домашнім арештом повністю виключає можливість обвинуваченого працювати та отримувати будь який дохід. Проте, на цей час обвинувачений, який є працездатною людиною, знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює та отримує невелику пенсію. Також звертає увагу суду на ту обставину, що вина обвинуваченого ще є не доведеною і це питання є предметом судового розгляду, отже заздалегідь робити ОСОБА_5 винним не дозволяє чинне законодавство, про що також зазначають рішення Європейського суду. Користуючись правом, встановленим Законом України «Про адвокатуру» завіряє копії документів, які додані нею до її клопотання у згідності з оригіналом.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив суд його задовольнити та у свою чергу пояснив, що він дійсно має намір працювати там де працював довгий час і його дійсно через телефонний зв`язок запрошують туди на посаду бригадира. Його діти разом з жінкою на цей час мешкають у місті Дніпро, одна дочка ОСОБА_7 на цей час навчається в юридичному університеті та потребує матеріальної допомоги. Мешкає він разом з матір`ю пенсіонеркою, яка не працює, отримує пенсію у розмірі приблизно 2300 грн. і вони змушені утримувати себе лише на її пенсію.
Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання з додатками, а також матеріали кримінального провадження у їх сукупності суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Виконуючи вимоги закону, які викладені в статтях 177 та 178 КПК України, суд встановив наступне:
- судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;
- обвинувачений ОСОБА_5 , 1968 року народження, є пенсіонером та Інвалідом третьої групи з 2013 року безстроково (а.с. 39, 40); має мати похилого віку ОСОБА_8 , 1946 року народження, яка є пенсіонером за віком (а.с. 41, 42);
- обвинувачений проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом від 10.12.2017 року (а.с. 37) та Актом від 12 січня 2018 року (а.с. 110), які підписані мешканцями будинку АДРЕСА_2 та посвідчені керуючою ОСББ «ПЕРЕМОГИ 27» ОСОБА_9 ;
- обвинувачений має побутову характеристику за місцем свого мешкання від 12.01.2018 року, посвідчену керуючою ОСББ «ПЕРЕМОГИ 27» ОСОБА_9 , згідно якої зазначається, що скарги від мешканців будинку на нього не надходили (а.с. 109);
- обвинувачений має робочу характеристику з ТзОВ «АСКОМ СЕРВІС» від 13.01.2018 року, посвідчену начальником дільниці ОСОБА_10 , згідно якої обвинувачений працював в ТзОВ «Голметресурс» на посаді підсобного робітника на фабриці РОФ2 ПРАТ «ІнГЗК» за договором підряду та отримував середню заробітну плату в розмірі 3500 грн.; з вересня 2017 року дане товариство змінило назву на ТзОВ «АСКОМ СЕРВІС», з листопаду 2018 року заробітна плата складає 4000 грн. (а.с. 113);
- обвинуваченим надане посвідчення про те, що він працював в ТзОВ «Голметресурс» підсобним робітником з режимом роботи з 07 години по 17 годину, посвідчення № 129, за підписом начальника організації ОСОБА_11 було дійсно по 31.12.2017 року (а.с. 116);
- обвинувачений має повнолітніх дітей ОСОБА_12 , 1993 року народження, ОСОБА_7 , 1998 року народження, ОСОБА_13 , 1988 року народження та внуків ОСОБА_14 , 2013 року народження та ОСОБА_15 , 2012 року народження (а.с. 123-130), згідно довідки від 11.12.2017 року дочка ОСОБА_7 навчається на 3-му курсі заочної форми навчання за спеціальністю «Право» в університеті імені Альфреда Нобеля», навчання відбувається на контрактній основі, стипендія не нараховується (а.с. 43);
- згідно довідки від 17.01.2018 року за підписом головного лікаря ОСОБА_16 обвинуваченого 07.12.2017 року, як хворий був оглянутий на дому сімейним лікарем ОСОБА_17 та йому призначене амбулаторне лікування (а.с. 131).
Також, судом встановлено, що стороною обвинувачення не надано доказів щодо наявності судимостей у обвинуваченого, натомість, згідно ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2017 року слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 є раніше не судимим (а.с. 139).
У свою чергу, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись весь останній час під дією запобіжного заходу домашній арешт цілодобово жодного разу не порушив його умови, місце мешкання не залишав, у призначений судом час своєчасно з`являвся у всі судові засідання.
При цьому, судом також встановлено, що свідок ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прокурором зазначається як неповнолітній свідок на цей момент є повнолітнім громадянином (а.с. 141).
Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор послалась на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та може незаконно впливати на неповнолітнього свідка, який був очевидцем подій та мешкає по сусідству з ОСОБА_5 , схиляючи його до зміни показів; крім того, враховуючи суворість покарання обвинувачений на думку прокурора може переховуватись від суду, крім того не надані доказів в нього родини, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та позитивної репутації.
Оцінивши всі докази, надані сторонами на підтвердження своїх позицій суд знаходить, що клопотання прокурора є необґрунтованим, спростовується доказами, які надані стороною захисту доказами, а також фактичними обставинами, які були встановлені судом.
Так, дійсно, є помилковим те, що прокурор посилається на можливість переховування обвинуваченого від органів досудового слідства, оскільки на цей момент розпочався судовий розгляд кримінального провадження. Також, є помилковим те, що в цьому кримінальному провадженні знаходиться неповнолітній свідок, оскільки згідно Протоколу допиту від 20.10.2017 року ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який дійсно був неповнолітнім під час досудового розслідування на цей час є повнолітнім громадянином (а.с. 141). Між іншим, стороною обвинувачення взагалі не надано доказів щодо наявності ризику впливу обвинуваченим на недопитаних свідків, така позиція вказує лише на припущення та вірогідність, які не нічим не підтверджені.
Крім того, суд знаходить, що стороною захисту надані докази, які були вище перераховані, стосовно наявності у обвинуваченого родини, постійного місця роботи та отримання ним заробітної плати до того часу, поки не було обрано запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
У свою чергу нічим не підтверджуються доводи прокурора про можливість переховування обвинуваченого від суду. Натомість, ці доводи спростовуються доказами, які були надані стороною захисту, згідно яких обвинувачений, знаходячись під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, фактично жодного разу не порушив покладені на нього судом обов`язки не залишав місце свого мешкання та своєчасно кожний раз з`являвся до суду у призначений час.
Також, судом враховується і побутова характеристика з місця мешкання обвинуваченого, яка за своїм змістом не містить оцінювання обвинуваченого як громадянина, при цьому не містить і негативної інформації стосовно нього та зазначає, що мешканці будинку, в якому проживає обвинувачений не звертались на нього зі скаргами.
Судом також враховується та обставина, що обвинувачений, який до обрання запобіжного заходу працював та отримував заробітну плату на цей час проживає зі своєю матір`ю, яка не працює, є пенсіонером і за таких обставин змушена утримувати і себе і обвинуваченого. При цьому, слід також врахувати, що потерпілою у цьому кримінальному провадженні поданий цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної та моральної шкоди, але цілодобове знаходження обвинуваченого під домашнім арештом створює певні перешкоди у можливості обвинуваченим реалізувати свій обов`язок щодо відшкодування цієї шкоди.
Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З огляду на вищевикладене суд знаходить, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин клопотання сторони захисту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
При цьому, суд вважає за необхідне накласти на обвинуваченого обов`язки, про які йдеться в частині 5 статті 194 КПК України, а саме докласти зусиль для працевлаштування та утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 3 статті 181 КПК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Відповідно до частини 4 статті 181 КПК України, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Відповідно до частини 6 статті 181 КПК України, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 315, 331, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до двох місяців - залишити без задоволення.
Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт, за виключенням часу, потрібного для роботи з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за вказаним місцем проживання на строк 2 місяці, а саме до 16.04.2018 року.
Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки - докласти зусиль для працевлаштування та утримуватися від спілкування з усіма особами, які є свідками у цьому кримінальному провадженні, перелік яких доданий до обвинувального акту.
На підставі статті 181 КПК України, передати цю ухвалу для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого та повідомити про обов`язок негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Повідомити обвинуваченого ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України дана ухвала, яка постановлена під час судового провадження до ухвалення вироку, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на цю ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на вирок.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .