Справа №295/7174/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002499 від 15.05.2017р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Топорище Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.309КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 14.05.2017 року близько 08 години перебуваючи по вул.Хлібній в м.Житомирі на землі біля огорожі приватного будинку помітив 6 паперових пакетів всередині яких знаходилася рослинна маса зеленого кольору. Після чого, усвідомлюючи, що рослинна маса є наркотичним засобом «канабіс», у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети його збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу ОСОБА_3 поклав вказані пакети до кишені куртки, та таким чином незаконно придбав наркотичну речовину, яку зберігаючи при собі, переносив вулицями міста Житомира до 09 години 20 хвилин 14.05.2017р.

14.05.2017 року о 09 годині 20 хвилин за адресою: вул.Хлібна,42 в м. Житомирі працівниками поліції виявлено та вилучено у ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс», обіг якого обмежено, загальною масою 17,91 грама, який останній зберігав для власних потреб без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

30 червня 2017року на стадії досудового розслідування в приміщенні Житомирської місцевої прокуратури за адресою м.Житомир, вулиця Леха Качинського,2 між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468,469,472КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування дав визнавальні показання щодо обставин вчинення злочину, щиро розкаявся, беззастережно визнав свою винуватість у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту. Підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.309КК України та визначено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження означеної угоди, встановлені ч.2 ст.473КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476КПК України. Просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016році».

У підготовчому судовому засіданні захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості, призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016році», оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника, показання обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4ст.469КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

Згідно п.1ч.3ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Як встановлено судом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України. Даний злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Потерпілі по даному кримінальному провадженні відсутні. Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинено даний злочин, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.309КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474КПК України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 30 червня 2017року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст.66КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67КК України, не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, працює не офіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Відповідно ст.1 Закону України Про амністію у 2016році від 22.12.2016р., який набрав чинності 07.09.2017р. звільняються від покарання особи у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12КК України, особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12КК України: в) особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Враховуючи наведене, суд вважає застосувати до ОСОБА_3 ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016році», оскільки останній має на утриманні малолітню дитину: сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якого батьківських прав не позбавлений відповідно повідомлення №А-43/24 від 04.10.2017р. Служби у справах дітей Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, обвинувачений просить застосувати до нього акт амністії.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні експертизи в сумі 742грн 20коп добровільно сплачені обвинуваченим згідно квитанції №6 від 10.10.2017р. АТ «Ощадбанк».

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 375, 394,468, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України від 30 червня 2017року, укладену сторонами по кримінальному провадженню №0002499 від 15.05.2017р. між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.309КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят)гривень.

ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання на підставі ст.1 п. в Закону України Про амністію у 2016році від 22.12.2016р.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: вилучений у ОСОБА_3 канабіс, масою 17,91грама, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області знищити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим та його захисником виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1