Справа№750/5854/17
Провадження №1-о/751/2/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

у складі головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за заявою ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 09 серпня 2004 року, у справі по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст.187 , ч. 5 ст. 27 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Засудженим ОСОБА_8 подана вказана вище заява (з доповненнями), в якій він просить скасувати вирок апеляційного суду Чернігівської області від 09.08.2004 року., яким його було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна і розглянути кримінальну справу в повному обсязі з метою усунення допущених порушень під час досудового слідства та судом. Заява (з письмовими доповненнями та поясненнями засудженого у судовому засіданні) мотивована тим, що вирок винесено незаконним складом суду, а саме суддя ОСОБА_13 , який був головуючим по справі, прийняв присягу судді до проголошення незалежності України, а отже не мав права здійснювати судочинство та виносити рішення іменем України. Вказує на численні порушення у кримінальному провадженні, а саме неправдиві покази співучасників, що обтяжило його участь у скоєному, заборонені методи допиту, необ`єктивна характеристика з ПТУ 18. Так, в основу вироку покладені покази, які були отримані під психічним тиском у нічний час. Також зазначив, що судом було проігноровано ту обставину, що під час вчинення першого злочину та підготовки до другого злочину він був неповнолітнім і перебував під впливом старшого товариша ОСОБА_12 , який спонукав його до вчинення злочинів і який був обізнаний щодо його віку. Також судом не було взято до уваги те, що він активно сприяв у розкритті злочинів та не застосовано більш ширше ст. 66 КК України та не призначено більш м"яке покарання. Крім того, зазначив, що оскільки справа розглядалась апеляційним судом як судом першої інстанції, а отже він був позбавлений права оскарження вироку до двох вищих інстанцій замість одної.

У судовому засіданні ОСОБА_8 та його захисник заяву підтримали. ОСОБА_8 надав пояснення посилаючись на обставини викладені в заяві.

Прокурор просив залишити заяви без задоволення, не вважаючи обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_8 , нововиявленими.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просили відмовити у задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши зазначені вище доводи, суд приходить до наступних висновків.

Вироком апеляційного суду Чернігівської області від 09.08.2004 ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні злочинів при наступних обставинах.

24 вересня 2003 року, біля 23 год. 00 хв., ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, шляхом проникнення у приміщення Чернігівської школи-інтернат для дітей зниженим зором, розташованої по АДРЕСА_1 таємно викрали магнітофон вартістю 416 грн.

Після цього ОСОБА_12 проінформував ОСОБА_8 про можливість знаходження 15 000 доларів США у квартирі його неповнолітнього сусіда ОСОБА_14 , що мешкав у АДРЕСА_2 і, тим самим, спонукав ОСОБА_8 до заволодіння цими грішми. Надалі засуджені домовлялись їх викрасти, але потім між ними відбулась розмова про можливість заволодіння цими грішми тільки шляхом вбивства ОСОБА_14 . Але, у зв`язку з тим, що сам ОСОБА_12 відмовлявся приймати участь у вбивстві, ОСОБА_8 запропонував це зробити ОСОБА_11

13 лютого 2004 року, біля 15 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 зустрілись біля будинку потерпілого з ОСОБА_12 і розповіли йому про свої наміри щодо вчинення вбивства ОСОБА_14 з метою заволодіння грішми. В свою чергу ОСОБА_12 попередив ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про те, що крім ОСОБА_14 в його квартирі перебуває ще одна особа - ОСОБА_15 . Знаючи про наміри ОСОБА_8 та ОСОБА_11 щодо вбивства вказаних осіб, ОСОБА_12 домовився чекати їх біля пологового будинку з тим, щоб отримати свою частку за співучасть у скоєному.

Надалі, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , переслідуючи мету вбивства двох осіб для заволодіння коштами, шляхом обману проникли в квартиру неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 де ножем, руками, ногами та гантелею почали вбивати потерпілого, завдаючи йому сильну фізичну біль та страждання. Смерть ОСОБА_14 настала від чисельних травм голови та тіла.

Вбивши ОСОБА_14 засуджені, з тим, щоб довести свій злочинний намір до кінця, напали на неповнолітнього ОСОБА_15 , що також перебував у квартирі ОСОБА_14 , якому вони здавлювали шию поясом, електричним шнуром і одночасно били руками, ногами та металевою гантелею по тілу, усвідомлюючи, що своїми діями вони спричиняють потерпілому сильну фізичну біль, муки та страждання. Смерть ОСОБА_15 настала в результаті механічної асфіксії від здавлення шиї петлею.

Після цього засуджені обшукали квартиру і забрали з неї шкіряну куртку, годинники та інші речі потерпілих на загальну суму 459 грн. 43 коп. і, згідно домовленості, прибули на заздалегідь обумовлене місце, де їх чекав ОСОБА_12 , якому вони розповіли про скоєне, а також про відсутність 15 000 доларів США, розпорядившись чужим майном на свій розсуд.

Вказаним вироком Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_8 визнано винним за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, пп..1,4,6,12 ч. 2 ст. 115, ст.. 70 КК України та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна ( а.с. 9-11 том 6).

Ухвалою ВСУ від 16.11.2004 вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 09 серпня 2004 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 змінено; виключено із вироку вказівки суду: про кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_12 за ст. ст. 27 ч.5 і 115 ч.2 п.4 КК України; про визнання за обтяжуючу покарання обставину вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочину за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_12 засуджено, на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 27 ч.5 і 187 ч.4, 27 ч.5 і 115 ч.2 п.п. 1, 6, 12 КК України на 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. В решті вирок щодо всіх засуджених залишено без змін ( а.с. 20-22 том 6 ).

Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення (за винятком п.п.4 і 5 ч.2 ст. 459 КПК України); неможливість урахування під час провадження у справі і винесенні рішення у зв`язку з невідомістю їх судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. При цьому ці обставини мають бути невідомі не тільки суду, але й іншим учасникам судового провадження.

З листів Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.04.2017 № 403 та апеляційного суду Чернігівської області від 01.12.2017 вбачається, що суддя ОСОБА_13 приймав присягу судді 02.08.1990 року. З 01.02.1996 року працював на посаді судді Апеляційного суду Чернігівської області та був відрахований із складу суду 26.02.2007 року у зв`язку з поданням ним заяви про відставку.

Статтею 10 Закону України «Про статус суддів» від 15 лютого 1992 року, який набрав чинності з 10.02.1993 року, передбачено, що вперше обраний суддя в урочистій обстановці приймає присягу. Вказаною нормою не передбачено повторної присяги суддів, які її прийняли до прийняття вказаного закону.

Відповідно до п. 12 перехідних положень Конституції України від 28 червня 1996 року судді всіх судів України, обрані чи призначені до дня набуття чинності Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку , на який вони обрані чи призначені.

Таким чином на дату ухвалення вироку суддя Апеляційного суду Чернігівської області області ОСОБА_13 є таким, що прийняв присягу, тому вирок ухвалено законним складом суду, а доводи засудженого, з посиланням на них як на нововиявлені обставини, є безпідставними.

Стосовно доводів ОСОБА_8 про те, що суд безпідставно відкинув і не дослідив обставин обізнаності ОСОБА_16 щодо його неповнолітнього віку та спонукання до вчинення злочинів, то дані обставини були предметом розгляду в суді апеляційного суду Чернігівської області, про що зроблені відповідні висновки у вироку та виправдано ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 304 КК України, тобто в умисних діях, що виразилися у втягненні неповнолітнього ОСОБА_8 у злочинну діяльність (крадіжка магнітофона). Вказані обставини були також викладені ОСОБА_8 в касаційній скарзі (т. 5 а.с. 212-216), які були перевірені судом касаційної інстанції. Крім того, згідно вироку суду, відповідно до ст. 66 КК України судом враховані обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 - вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Не є нововиявленою обставиною посилання засудженого на те, що під час досудового слідства чинився психологічний тиск, який полягав у його допиті у пізній час. Так, під час розгляду справи в суді ОСОБА_8 вину свою у скоєні злочинів визнав повністю, а отже судом було безпосередньо сприйнято його покази та надано відповідну оцінку.

Також, не є нововиявленою обставиною, в розумінні ст. 459 КПК України, посилання засудженого ОСОБА_8 на бездіяльність його захисника ОСОБА_17 під час досудового розслідування та в ході судового розгляду. Так, відповідно до ст.. 46 КПК України (в редакції 1960 року) була передбачена процедура відмови від захисника і його заміни і у випадку незгоди з позицією свого захисника, підзахисний мав право на його заміну.

Відповідно до ст. 34 КПК України 1960 року кримінальні справи про злочини, за вчинення яких Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі були підсудними Апеляційному суду Автономної Республіки Крим, апеляційним судам областей, міст Києва і Севастополя. Перегляд таких справ здійснювався в касаційному порядку, відповідно до ст.. 383 КПК України, Верховним судом України.

Тобто, на момент винесення вироку відносно ОСОБА_8 , а саме станом 09.08.2004, Кримінально-процесуальним кодексом 1960 року не було передбачено апеляційної інстанції перегляду вироку у кримінальних справах про злочини, за вчинення яких Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 459 КПК України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Таким чином, відсутність дворівневого порядку оскарження вироку у кримінальних справах про злочини, за вчинення яких Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі та наявність її на даний час у зв`язку зі зміною в кримінально-процесуальному законодавстві України не може вважатись ново виявленою обставиною в силу ч. 4 ст. 459 КПК України.

Таким чином, доводи і обставини наведені засудженим як на підставу для перегляду вироку за нововиявленими обставинами фактично зводяться до його незгоди з висновками суду, що постановив вирок, відносно міри покарання. Зокрема те, що судом при призначенні покарання не враховано в повній мірі його поведінку - активне сприяння у розкритті злочину, те, що вчиняючи злочин будучи неповнолітнім перебував під впливом ОСОБА_12 . Вказані доводи суд визнає як намагання засудженого повторно оскаржити чинний вирок суду щодо нього по суті й по-іншому оцінити існуючі докази, пом"якшуючі обставини, які існували на момент винесення вироку і були відомі суду, що є неможливим в порядку перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами за правилами глави 34 КПК України.

За змістом положень цієї глави КПК України, суд не має права повторно переоцінювати наявні у кримінальній справі докази, а також не має права давати оцінку певним з точки зору заявника порушенням норм матеріального і процесуального закону, які були допущені в ході досудового слідства чи судового розгляду справи, оскільки таке право виключно належить лише суду вищої інстанції, який має право переглядати судове рішення в порядку його оскарження.

Отже, наведені засудженим підстави для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, не являються такими у розумінні ст.459 КПК України.

На підставі викладеного та виходячи з принципу закріпленого ст.26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах і у спосіб, передбачених КПК України та положень ст.459 КПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд, -

Ухвалила:
Заяву ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Чернігівської області від 09.08.2004 - залишити без задоволення.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3