АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/309/18 Справа № 187/741/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000005 за апеляційною скаргою прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відсутність в обвинувальному акті вказівки на те, що особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, не означає відсутність формулювання обвинувачення як обов`язкового елемента обвинувального акта відповідно до пункту 5 частини другої статті 291 КПК України.

Вважає, що вимоги ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано, крім того зазначені всі елементи складу злочину, а тому не має підстав стверджувати, що зміст обвинувачення щодо ОСОБА_8 є неконкретним.

Також в доктрині кримінального процесу під формулюванням

обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-

правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення

виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка

кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому

Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції не містить перелік недоліків, які необхідно усунути та які б перешкоджали розгляду кримінального провадження по суті.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що у обвинувальному акті за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України щодо ОСОБА_8 містяться суперечливі відомості щодо фактичних обставин скоєння злочинів, оскільки не зазначено місце, дату, час, скоєння злочинів, крім того, обвинувальний акт не містить конкретно сформульованого обвинувачення, тому як в ньому зазначені тільки встановлені під час досудового розслідування обставини та правова кваліфікація кримінального правопорушення, що є порушенням чинного законодавства та порушує право обвинуваченого знати у вчиненні якого злочину він обвинувачується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо її задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На думку апеляційного суду суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно із якою визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000005 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Висновки суду першої інстанції про відсутність належного формулювання обвинувачення заслуговують на увагу, оскільки хоча в обвинувальному акті і викладені фактичні обставини, однак їх виклад здійснений взагалі без розмежування з посиланням на правову кваліфікацію злочинів конкретно за ч. 2 ст. 191 КК України та за ч. 1 ст. 366 КК України, та зазначенням місця, дати і часу вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень по кожному із інкримінованих складів злочинів, тому таке формулювання обвинувачення буде порушувати принцип презумпції невинуватості зазначеної особи, що належить до однієї із засад кримінального провадження, визначених ст. ст. 7, 17 КПК України, та свідчить про безумовну наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо належного викладу фактичних обставин є необґрунтованими.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та враховуючи, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, таким як презумпція невинуватості та забезпечення права на захист, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4