АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1848/17 Справа № 192/1073/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах з доповненням до апеляційної скарги, на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України, за вироком Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року за ч.2 ст. 121 КК України, яким його засуджено до 7 років позбавлення волі; Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 серпня 2013 року по 27 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , засудженого вироком Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року за ч.2 ст. 121 КК України, до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 серпня 2013 року по 27 травня 2015 року. Кінець строку 26.10.2018 року.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд послався на те, що ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки він раніше вже тричі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, проте висновків для себе не зробив та знову вчиняв злочини. Крім того зараз відбуває покарання за тяжкий злочин.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як необґрунтовану і незаконну та застосувати відносно нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що працевлаштований, веде здоровий образ життя, режим не порушував, має заохочення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 ст. 81 КК України, у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю.

В доповненнях до апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_8 має 7 заохочень, повністю виправився. Одружений, має дитину.

Відповідно до ст. 402 КПК України інші сторони судового провадження заперечення на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційних скарг, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляції засудженого та його захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 на час звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення відбув 2/3 строку призначеного покарання, мав 5 заохочень, працевлаштований в Солонянській виправній колонії № 21робочим теплиці.

Згідно вимог ст. 81 КК України, крім врахування поведінки і ставлення до праці засудженого за весь період перебування у виправній установі, необхідно врахувати і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину і його особу в цілому. Відповідно до ст. 12 КК України, засуджений скоїв злочин тяжкий злочин, не одноразово був судимим, раніше вже умовно-достроково був звільнений від відбуття покарання, але знову вчинив злочин. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_8 схильний до антисоціальної поведінки.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбуття покарання, не довів свого виправлення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні вказаного подання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстав для зміни чи скасування судового рішення, не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах, - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4