Провадження №1-кп/512/8/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, кримінальне провадження №0000333, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2017р., по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, але непридатного до військової служби в мирний час, неодруженого, співмешкає, утриманців не має, непрацюючого, який зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
22.10.2017р. приблизно о 17год. 20хв. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці Чкалова неподалік перехрестя з вулицею Соборна, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вийшов на проїжджу частину дороги, де зупинив автомобіль марки «CHERY» А 21 ELARA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , після того як ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, почав його ображати нецензурною лексикою і погрожувати фізичною розправою, після чого схопив ОСОБА_6 за куртку та намагався кинути до землі. Під час цього з автомобіля вийшла ОСОБА_7 , побачивши яку, ОСОБА_4 також почав її ображати нецензурною лексикою та погрожувати фізичною розправою. В подальшому ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , вважаючи, що конфлікт вичерпався, так як ОСОБА_4 на деякий час заспокоївся, сіли до автомобіля, де весь цей час сидів їхній неповнолітній син ОСОБА_8 , та завівши двигун хотіли від`їжджати, але ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, знайшов бетону частину блоку з металевою трубою та кинув її в задню частину автомобіля, що призвело до розбиття заднього скла і пошкодження кришки багажника, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3000грн..

Своїми умисними злочинними діями, які знайшли своє відображення в хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Після цього ОСОБА_4 продовжив свої неправомірні дії до приїзду працівників поліції Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області.

Так, по прибутті групи СРПП №3 Савранського ВП у складі начальника СРПП ОСОБА_9 , інспекторів СРПП ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та поліцейського з логістики ОСОБА_12 , які згідно графіку розрахунку сил та засобів, затвердженим 16.10.2017р., несли службу з 09год. 00хв. 22.10.2017р. по 09год. 00хв. 23.10.2017р., старшим сержантом поліції ОСОБА_11 тричі було запропоновано ОСОБА_4 припинити свої неправомірні хуліганські дії і попереджено, що у разі невиконання законних вимог працівників поліції до нього буде застосована фізична сила з використанням спеціальних засобів, а саме кайданків. Під час цього ОСОБА_4 не тільки не припинив свої протиправні дії, а навпаки вів себе ще з більшою агресивністю, почав смикати за формений одяг ОСОБА_11 та спробував наносити йому удари руками, висловлювавшись при цьому нецензурною лексикою з погрозами фізичної розправи в сторону працівників поліції, а також ногою пошкодив заднє ліве крило службового поліцейського автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Своїми умисними злочинними діями, які знайшли своє відображення вопорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України.

Крім цього, при спробі застосування інспектором СРПП ОСОБА_11 кайданків до ОСОБА_4 останній наніс удар ліктем правої руки в область правого ока ОСОБА_11 , чим спричинив йому тілесне ушкодження у виді крововиливів верхнього і нижнього віка правого ока. Вказане ушкодження має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів, і за цим критерієм згідно п.п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995р. №6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними злочинними діями, які знайшли своє відображення в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю; ч.2 ст.342 КК України, а саме опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; та ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень вручено ОСОБА_4 15.12.2017р., запобіжний захід відносно ньогоне застосовувався.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_11 до початку судового розгляду подали до суду заяви, в яких просили провести судовий розгляд за їх відсутності, цивільний позов про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, заподіяної вказаними кримінальними правопорушеннями, подавати не будуть, претензій до обвинуваченого не мають (а.с. відповідно 21, 26).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.296, ч.2 ст.342 і ч.2 ст.345 КК України, пояснивши, що він дійсно 22.10.2017р. увечері в смт.Саврань, знаходячись у сильному алкогольному сп`янінні, зупинив автомобіль і почав ображати водія, яким оказався ОСОБА_6 , та погрожувати йому фізичною розправою, а потім, знайшовши металеву трубу, кинув її в задню частину автомобіля. Після цього, коли приїхали працівники поліції він також продовжував висловлюватися до них нецензурною лексикою, погрожував їм та наніс одному з них, яким оказався ОСОБА_11 , декілька ударів руками. Чому він це зробив не пом`ятає, оскільки знаходився у сильному алкогольному сп`янінні.

У вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винуватим.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості в обсязі пред`явлених йому обвинувачень, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини вказаного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів скорочений судовий розгляд даного кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.
З огляду на зазначене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.342 і ч.2 ст.345 КК України,а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю; за ч.2 ст.342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; та за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні міри покарання для обвинуваченого суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а також всі обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченого.
Як особаОСОБА_4 зареєстрований і проживає в смт.Саврань, Одеської області (а.с.29, 32), до складу його сім`ї входить його мати та співмешканка, утриманців не має (а.с.32), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.33), працездатний, але постійної роботи не має, на обліку як безробітний не перебуває, утримує сім`ю за рахунок праці по найму, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра Савранської ЦРЛ не перебуває (а.с.34, 35), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.30), критично оцінює свою протиправну поведінку, визнає свою винуватість, висловлює жаль з приводу вчиненого, а також виражає готовність підлягати кримінальній відповідальності.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого за ч.1 ст.296, ч.2 ст.342 і ч.2 ст.345 КК України, що передбачені ст.67 цього Кодексу, суд відносить вчинення цих кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд відносить визнання ним своєї вини, щире каяття, усунення заподіяної матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 шляхом відшкодування йому під час досудового розслідування грошових коштів в сумі 3000грн., відсутність претензій у потерпілих, а також вчинення кримінальних правопорушень вперше.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченомуОСОБА_4 за ч.1 ст.296, ч.2 ст.342 і ч.2 ст.345 КК України слід призначити покарання у виді обмеження волі, та за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначити йому покарання за правилами ч.ч.1, 2 ст.70 цього Кодексу шляхом часткового складання призначених покарань, з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 цього Кодексу, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази та процесуальні витрати, що передбачені ст.118 КПК України, у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись п.п.1, 2 ч.1, ч.2 ст.66, п.13 ч.1 ст.67, ч.ч.1, 2 ст.70, ст.75, п.п.1, 2 ч.1 ст.76, ч.1 ст.296, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, призначивши йому покарання:

за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки;
за ч.2 ст.342 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;
за ч.2 ст.345 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки.
На підставі ч.ч.1, 2 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарань остаточне покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільні позови потерпілими не пред`явлені.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілими або їх представниками у частині, що стосується інтересів потерпілих, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.
СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного
суду Одеської області ОСОБА_1 .