Провадження № 1-кс/582/21/18
Справа № 582/117/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року

Слідчий суддя Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 04 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

представників ДП «Недригайлівський агролісгосп» ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене 04.02.2018 під час огляду місця події майно в обході №1, кварталі 75, виділі 18 на території Недригайлівської селищної ради, а саме: 20 (двадцять) колод дерева породи сосна, довжиною від 410 см до 442 см та діаметром від 18 см до 52 см, на яких є мітка у вигляді букви «И», та свіжо-спиляну деревину породи сосна, в кількості 21 шт., розмірами від 1 м до 14 м та діаметром від 30 см до 60 см, яка знаходилась поряд з 27 пнями на території лісу.

Своє клопотання мотивував тим, що 03.02.2018 до Недригайлівського відділення поліції надійшов рапорт начальника СРПП Недригайлівського відділення поліції ОСОБА_7 про те, що ним було виявлено незаконний поруб дерев сосна в кількості 12 шт., поблизу вулиці Горького в смт. Недригайлів Сумської області.

Відповідні відомості внесені в ЄРДР за №0000022 від 04.02.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

04.02.2018 під час огляду місця події в обході №1, кварталі 75, виділі 18, на території Недригайлівської селищної ради було тимчасово вилучено 20 (двадцять) колод дерева породи сосна довжиною від 4,1 м до 4,42 м та діаметром від 18 см до 52 см, на яких є мітка у вигляді букви «И», а також свіжо-спиляну деревину породи сосна, в кількості 21 шт., розмірами від 1 м до 14 м та діаметром від 30 см до 60 см, яка знаходилась поряд з 27 пнями на території лісу.

Вищезазначені колоди дерев породи сосна, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000022 від 04.02.2018.

Оскільки вказане майно є речовими доказами, колоди дерев зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, з метою запобігання можливості його зникнення, передачі, відчуження, а також для його збереження, і ці ризики є реальними, слідчий просив накласти арешт на дане майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 своє клопотання підтримав та пояснив, що станом на час звернення з даним клопотанням до суду тобто на 5.02.2018 року, документів, що підтверджували законність порубки дерев сосни, у слідчого немає.

В судовому засіданні 8.02.2018 року слідчий ОСОБА_8 пояснив що 6 лютого 2018 року в ДП «Недригайлівський агролісгосп» працівниками поліції були вилучені всі дозвольні документи на проведення даної санітарної рубки, але він вбачає що вони можуть бути підроблені а також можливо перевищений спиляний об"єм деревини вказаний в лісорубному квитку.

Вилучене майно має правовий статус речового доказу, постанова долучена до матеріалів клопотання. Статус потерпілого на даний час ще не визначений, цивільний позов не пред"явлений. Підозра також нікому не пред"являлася.

Необхідність вилучення майна мотивована його збереженням від знищення. Шкода на даний час не підрахована і постанову про це не винесено.

До ДП «Недригайлівський агролісгосп» з відповідним запитом про надання дозвільних документів на вирубку слідчий не звертався,

Частина вилученої деревина в кількості 20 колод, зберігається на майданчику Недригайлівського відділення Обленерго а решта 21 колода, залишилася на ділянці у зв`язку з утрудненим їх транспортування.

Представники ДП «Недригайлівський агролісгосп» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечили проти клопотання, мотивуючи тим що слідчий з приводу надання документів про дозвіл на вирубку дерев до агролісгоспу не звертався ні усно ні письмово. Лісоруб ОСОБА_9 а також головний інженер ОСОБА_10 та майстер лісу ОСОБА_11 які 2,3 лютого знаходилися на вказаній ділянці повідомляли працівникам поліції про наявність у підприємстві відповідних документів на випилку лісу. Зокрема лісоруб ОСОБА_9 пред"явив працівникові поліції технологічну картку розробки, як невід"ємну частину лісорубного квитка.

Представники наголосили що на даний час їм невідомо де знаходиться частина вилученої у них деревини зокрема 20 колодок, що свідчить про порушення схоронності деревини, що призведе до втрати властивості сортності та її цінності.

На підтвердження законності рубки представниками надано наступні документи, завірені печатками підприємства, а саме: копію лісорубного квитка серії СУ ЛРК № 000029, нумераційна відомість дерев сосни призначених для вибіркової санітарної рубки в кв. № 75, виділі 18, польова перелікова відомість дерев, викопіровка з плану лісних насаджень, щоденник прийомки робіт по заготівлі лісопродукції від 3.02.2018 року. Інші дозвільні документи знаходяться у працівників поліції, так як були вилучені 6 лютого 2018 року під час обшуку.

Згідно щоденника прийомки робіт по заготівлі лісопродукції від 3 лютого 2018 року майстром лісц ОСОБА_11 було прийнято 15.72 м3 дров хвойної породи та залишився залишок не вивезеної деревини в кількості 10 м3.

Повідомили що ДП «Недригайлівський агролісгосп» має всі документи на лісопродукцію, що була незаконно вилучена.

Підставою для проведення вибіркової санітарної рубки в кварталі 75 виділі 18 є лісорубний квиток серії СУ ЛРК № 000029 від 30 січня 2018 року.

3 лютого 2018 року підприємство розпочало проводить санітарну випилу.

Відповідно до лісорубного квитка санітарна випилка має завершитися 31 грудня 2018 року.

Допитаний як свідка ОСОБА_12 пояснив, що він працює лісником ДП «Недригайлівський агролісгосп»

3 лютого 2018 р.в обході №1, кварталі 75, виділі 18 була розпочата санітарна рубка дерев. 4 лютого 2018 року на вказану ділянку прибули працівники поліції та проводили фотографування дерев, обмірювали їх, записували. Він пояснив працівникам поліції, що він разом з іншими працівниками ДП «Недригайлівський агролісгосп» здійснюють санітарну вирубку хворих дерев, та показав їм технологічну карту розробки та дану ділянку, та додатково повідомив що лісорубний квиток та інші дозвільні документи знаходяться у директора.

В обмірі колод та інших слідчих дій він участі не брав, працівники поліції йому ніяких прав не розяснювали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснив що він працює в ДП «Недригайлівський агролісгосп» лісорубом. Так 3 лютого 2018 року попередньо отримавши на руки від директора технологічну карту розробки на санітарну вирубку в обході №1, кварталі 75, виділі 18 він разом з лісником ОСОБА_12 розпочав випилку дерев. Дерева випилював лише вимічені. Дерева були хворі та пошкоджені. В першій половині дня вони заготовили та відвезли три машини дров, відповідно до угоди, до професійного училища, так як там закінчилися дрова для опалення приміщення ВПУ. Через деякий час на дану ділянку прибув працівник поліції для з"ясування законності випилки дерев. Він повідомив працівника поліції що вирубка відбувається законна та показав наявну у нього на той час технологічну карту розробки на санітарну вирубку, але працівник поліції не звертав на його доводи уваги та щось писав на листку бумаги.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, представників власника майна, допитавши свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000022, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

п. 2 цієї статті передбачено, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

п.3 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

п. 6 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Досліджуючи правові підстави арешту майна чи відмови в арешті слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст. 171, частиною шостою ст. 173 цього Кодексу.

Щодо суті клопотання, то слід зазначити, що клопотання по суті також є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 132, 171 КПК України, якою передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Проте, як вбачається з клопотання, воно не містить:

1. Статус потерпілого не визначений, відсутня відповідна постанова. В клопотанні немає посилань на те, хто, в розумінні ст. 55 КПК України, є потерпілим у кримінальному провадженні, чи звертався потерпілий з відповідною заявою про вчинення злочину щодо нього або з заявою про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні. З пояснень слідчого вбачається, що дане питання ще вирішується.

2. Відомостей про можливий розмір шкоди, завданої злочином та наявність причинного зв`язку між вчиненим діянням і шкодою, що настала, як того вимагає ч. 2 ст. 173 КПК України.

3. Як вбачається з пояснень органу досудового розслідування розмір шкоди не визначений. Експерти не залучені. Відповідна постанова відсутня.

4. Цивільний позов не заявлений;

5. Підозра особі не предявлена;

Не визначене місце та не вирішений порядок зберігання лісопродукції з урахуванням її властивослей та в подальшому зберігання її якості, що суперечить вимогам ст. 132 КПК України.

Тобто, визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, слідчий взагалі не вказав, де і яким чином лісопродукція підлягає зберіганню за певних умов та на який період, враховуючи її характеристику.

Такий стан доказів, який має орган досудового розслідування, не може бути законною підставою для застосування надто обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження.

Той факт, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, також підтверджує те, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України.

Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання слідчого, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів щодо правової підстави для накладення арешту на майно.

Тому, відповідно до частини 5 ст. 171 КПК України, дана деревина підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В клопотанні старшого слідчого СВ Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000022 - відмовити в повному обсязі за необгрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно
Слідчий суддя: ОСОБА_1