АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

15 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв?язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» матеріали судового провадження за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005216 від 17.10.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Львові, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого обраховувати із 25.10.2017 р., без визначення розміру застави.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 01.12.2017 р.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про його особу. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що стороною обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стверджується, що в даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших осіб, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При цьому, слідчим суддею не було встановлено чи доводять стороною обвинувачення докази ту обставину, яка свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховані у сукупності всі обставини, що повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно.

Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року по справі №757/62516/17-к, якою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вказує на те, що прокурором не надано доказів або посилань на докази, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, таким чином у слідчого суді не було підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Також зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого мав необхідні відомості та докази, які давали обґрунтовані підстави сумніватися у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, а отже не мав законних підстав для застосування найтяжчого виняткового запобіжного заходу.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано, що досягнення мети застосування запобіжних заходів є можливим і при застосуванні інших запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, при цьому залишено без належної уваги факт відсутності у поданому клопотанні про обрання запобіжного заходу обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилається на практику Європейського суду з прав людини та вважає, що в контексті даного кримінального провадження слідчий суддя не дотримався положень ст. 5 Конвенції, оскільки сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Крім цього, автор апеляційної скарги вказує, що зібрані докази, які свідчать про наявність соціальних зв`язків підозрюваного із дружиною, малолітньою донькою, наявністю на утриманні батьків пенсіонерів, а також зареєстрованого місця проживання в м. Львів.

Підозрюваний ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

На думку підозрюваного, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого мав необхідні відомості та докази, які давали обґрунтовані підстави сумніватися у вчиненні інкримінованого злочину, а отже не мав законних підстав для застосування найтяжчого виняткового запобіжного заходу.

Вважає, що слідчим суддею безпідставно не розглядалося жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005216 від 17.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

21 жовтня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

23 жовтня 2017 року старший слідчий СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

25 жовтня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого обраховувати із 25.10.2017 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано не в повній мірі.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що слідчим та прокурором в клопотанні та під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тих, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення.

Також, на думку слідчого судді матеріали судового провадження за клопотанням слідчого дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом з тим, встановивши зазначені обставини, суд не навів в ухвалі достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтував наявність обставин застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Суд першої інстанції вірно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні слідчого, проте вони мають незначний ступінь небезпеки, про що свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 має родину, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. При цьому, з урахуванням мінімальних ризиків та наявності доказів причетності підозрюваного ОСОБА_7 до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, суд обмежившись лише посиланням на законодавчі норми кримінального процесуального закону застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).

Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи до суду було подано заяви народними депутатами України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції подані заяви про взяття на особисту поруку народні депутати України підтримали в повному обсязі, та взяли на себе зобов`язання поручителів, передбачені законом.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення про тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, є невмотивованим.

Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (див. також справу «Буткевічюс проти Литви» (N 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не визначив мету та цілі, які стоять за ним, а тому колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, особи підозрюваного ОСОБА_7 та практики Європейського суду з прав людини, а саме ст. 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, підстав, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу за матеріалами справи не встановлено.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, незначний ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 підлягають задоволенню, на підставі чого ухвалу слідчого судді слід скасувати та постанови нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід - особисту поруку, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід на думку колегії суддів буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 180, 181, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005216 від 17.10.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.12.2017 р., без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Львові, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді особистої поруки народних депутатів України: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати до слідчих групи слідчих у кримінальному провадженні №0005216, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований або постійно проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи
- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» з-під варти звільнити.

Контроль за виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва покласти на старшого групи прокурорів в кримінальному провадженні №0005216 прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 .

Копію ухвали Апеляційного суду м. Києва вручити ОСОБА_7 негайно після оголошення.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва підлягає негайному виконанню.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_21 ОСОБА_22 с і к