Справа № 346/77/18
Провадження № 1-кс/346/21/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Коломиї скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою, яку мотивує тим, що 01.11.2017р. звернувся до Коломийської місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінальних правопорушень слідчим Коломийського ВП ОСОБА_4 з приводу неправомірного притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 190 ч.4 КК України. Однак, дана заява всупереч вимогам ст. 214 КПК України не була внесена в ЄРДР. Тому, просить зобов`язати працівників Коломийської місцевої прокуратури внести відповідні відомості про вчинення слідчим злочинів в ЄРДР, надати заявнику витяг з ЄРДР і розпочати досудове розслідування. В окремо поданому клопотанні просить поновити строк звернення до суду із скаргою, мотивуючи тим, що відповідь на заяву про вчинення злочинів отримав поштою лише 28.12.2017р., після повернення з м. Києва, де перебував на стаціонарному лікуванні.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав.

Суд, вислухавши скаржника, дослідивши наявні матеріали, вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

У поданій до прокуратури заяві, скаржник посилається на неправомірне притягнення його слідчим до кримінальної відповідальності за ст. 190 ч.4 КК України, в результаті чого він був засуджений за ст. 190 ч.4, 358 ч. 3 КК України вироком Коломийського міськрайонного суду від 25.05.2011р. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05.10.2011р. вирок Коломийського міськрайонного суду в частині обвинувачення скаржника за ст. 190 ч.4 КК України було скасовано і звільнено скаржника з під варти, з направленням справи на додаткове розслідування.

У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`заний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

У відповідності до частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального Кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб, предмет, та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за № 2095/22407 (далі - Інструкція № 1050), де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення, як це і було передбачено ст. 94 КПК 1960 року.
Згаданою Інструкцією № 1050 врегульовано, зокрема, також порядок вирішення заяв і повідомлень, що надійшли до чергової частини ОВС і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Так, після реєстрації їх в журналі єдиного обліку про відомості у них доповідається начальник органу ВС для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або КупАП (п. 3.5 Інструкції № 1050) і такі заяви й повідомлення не вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Диспозиції ст. 365 ч.3, 364 ч.2, 366 ч.2, 372 ч.2, 383 ч.2 КК України передбачають відповідальність за умисні дії, а ст. 367 ч.2 КК України - за необережні дії. Отже, в заяві про вчинення злочинів наявні суперечності. До того ж, в заяві взагалі не наведено об`єктивних обставин вчинення слідчим злочину передбаченого ст. 383 ч.2 КК України.

На даний час триває кримінальне провадження і не прийнято кінцевого рішення по справі про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 190 ч.4 КК України.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає, що у поданій скаржником в прокуратуру заяві не наведенооб`єктивних даних, які вказують на ознаки в діях слідчого складів злочинів передбачених ст. 365 ч.3, 364 ч.2, 366 ч.2, 367 ч.2, 372 ч.2, 383 ч.2 КК України, дана заява подана передчасно, оскільки її мотиви зводяться лише до притягнення слідчим скаржника до кримінальної відповідальності, за відсутності кінцевого рішення по справі. Тому, в задоволенні скарги слід відмовити.
При цьому, суд вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку звернення до суду із скаргою є поважними, оскільки скаржник отримав відповідь на заяву з органів прокуратури із запізненням через відсутність за місцем проживання, у зв"язку із лікуванням в м. Києві.
На підставі наведеного, та керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Поновити скаржнику строк зверення до суду. В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1