Номер провадження: 11-сс/785/277/18
Номер справи місцевого суду: 523/1069/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2018 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар
судового засідання ОСОБА_5
за участю:
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 31 січня 2018 року, якою було частково задоволене клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в кримінальному провадженні №0000145, внесеному до ЄРДР 11.01.2018 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України,
встановив:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 31.01.2018 року, було частково задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000145, внесеному до ЄРДР 11.01.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України, та було накладено арешт на: грошові кошти в сумі 1500 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, серій та номерів: HJ 07069423 A, KL 70456369 D, HE 30062107 D, HB 67728639 K, HK 28936407 C, HL 55580947 D, KK 20544430 C, KB 68410134 G, KB 68410130 G, HE 46691328 C, KH 23136152 A, KB 68410133 G, KG 05454492 B, HH 98530134 A, FK 50635657 B;
-грошові кошти 13000 гривень - 65 купюр номіналом по 200 гривень кожна, номерів та серій: KK 3438879, ХЄ 2720115, СД 7149927, УА 0840950, УС 8892149, ЗЗ 3596190, ТЗ 7442214, ЕВ 5101394, УЄ 0636682, ЗЕ 9761677, УМ 4391802, КЛ 0609010, ТИ 5852459, АГ 5575368, ЕВ 6268441, ВШ 7919045, КЕ 6685427, ПГ 8886464, ЗЗ 4012863, УА 9235799, ПГ 8122455, ЗГ 1375976, ЕШ 7303127, ХЕ 9787462, ПБ 7575797, КВ 0344392, КА 1390244, СМ 9375765, КЕ 4150758, КГ 4086402, КЄ 6039720, УЕ 9241427, УЄ 2246088, ЗЕ 8279275, УЛ 6750473, ПЕ 9579085, КИ 3861520, ЗД 4302791, КБ 6917616, АД 6919061, ЕФ 9140884, ЄЮ 3845518, ЄЦ 4378720, ЄЕ 7670309, ЕЧ 0143833, УЛ 7208824, ТВ 5275651, ЗБ 0716880, ХЕ 9655390, ПГ 0813520, ЄЗ 2747573, ТИ 1779829, ЕЖ 7794280, ПД 0512462, ЕЕ 2025780, ЄЦ 6701463, ЕЄ 6298539, ЄЯ 1722856, АА 8923669, ПА 0314043, ЕЕ 4787258, ЕГ 9060517, ВЧ 4042623, УП 8203898, ПГ 3558858.
На вказану ухвалу прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій вона вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою в частині відмови в накладенні арешту на майно, зазначене у клопотанні, наводить відповідні доводи, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 31.01.2018 року і постановити нову увалу, якою накласти арешт на майно, вказане у клопотанні, яке було вилучене в ході проведення обшуку 19.01.2018 року під час огляду офісного приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 21 оф. №504. ( а.к.п. 7-12).
Заслухавши прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які підтримали апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
З матеріалів провадження вбачається 11.01.2018 року до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_10 на протиправні дії директора ТОВ «Харатян» - ОСОБА_6 , про те, що останній за працевлаштування на судно іноземного судновласника на посаду помічника капітана вимагав у вказаної особи неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 вказував на те, що 19.01.2018 року фактично було проведено не огляд, а обшук, наполягав на тому, що частина вилученого майно, а саме печатки не належать ОСОБА_6 , не є предметом злочину, у зв`язку з чим наполягав на тому, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово зазначав, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею не в повній мірі були дотримані зазначені вимоги закону, що потягло прийняття необґрунтованого рішення.
Зокрема, слідчий суддя у мотивувальній частині оскарженої ухвали вказував на доцільність накладення арешту ватні тапмпони і змиви з долонь та пальців рук ОСОБА_6 , при цьому, у резолютивній частині вказані ватні тампони відсутні, як майно, на яке накладається арешт.
За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості встановити чи має відношення все вилучене майно до вказаного кримінального провадження у зв`язку із невідповідністю клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна вимогам КПК України.
За таких підстав, у вказаному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання слідчого не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 ККПК України.
Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, яка не була усунута слідчим суддею районного суду в порядку ч.3 ст.172 КПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.
Керуючись статтями 170, 171, 172, 173, 370, 372, 376, 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 31 січня 2018 року, якою частково задоволене клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в кримінальному провадженні №0000145, внесеному до ЄРДР 11.01.2018 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000145, внесеному до ЄРДР 11.01.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 (семидесяти двох) годин, з моменту отримання повного тесту ухвали апеляційного суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2