Справа № 466/3071/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0001785 від 25.04.2017 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком від 17.09.2014 Франківського районного суду Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., який сплачено 21.11.2016 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 24.04.2017, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні магазину №63 ТзОВ «Альянс Маркет», що розташований у м. Львові по просп. Чорновола, 93, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав чотири плитки шоколаду «Світоч» вартістю без ПДВ 18 грн. 24 коп. за кожну, загальною вартістю 72 грн. 96 коп. та 5 упаковок шоколаду марки «Кіндер» вартістю без ПДВ 25 грн. 62 коп. за кожну, загальною вартістю 128 грн. 10 коп., всього на загальну суму 201 грн. 06 коп. та викрадений товар помістив у кишені безрукавки, після чого направився до виходу. Далі, не здійснивши оплати за вказаний товар, вийшов за межі лінії кас, однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівниками служби охорони магазину, у зв`язку з чим викраденим майном не розпорядився.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що 24.04.2017, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні магазину №63 ТзОВ «Альянс Маркет», що розташований у м. Львові по просп. Чорновола, 93, шляхом вільного доступу, викрав шоколад на загальну суму 201 грн. та викрадений товар помістив у кишені безрукавки, після чого направився до виходу. Шоколад вилучено працівниками охорони та повернуто у магазин. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого, заяву представника потерпілого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та його дії слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що покарання слід обрати в межах санкцій частини статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

З врахуванням обставин справи, особи винного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком.

У відповідності до ст. 76 ч.1 п.п.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст.76 ч.2 п.п.2,4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ :DVD-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження від 27.04.17р. , який долучений до матеріалів справи-залишити при справі.(а.с.28,29).

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 ч.1 п.п.1,2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст.76 ч.2 п.п.2,4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк засудженому рахувати з часу оголошення вироку - з 19 вересня 2017р.

Речовий доказ:DVD-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження від 27.04.17р. , який долучений до матеріалів справи,-залишити при справі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1