Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2748/17
Провадження №: 1-кп/332/310/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ :
29.09.2017 року прокурор Запорізької міської прокуратура № 1 Запорізької області направив до Заводського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що підстав для повернення справи прокурору немає, справа підсудна Заводському районному суду м. Запоріжжя, тому справу можливо призначити до розгляду. Інші учасники процесу проти думки прокурора не заперечували.

Заслухавши думку учасників провадження, перевіривши обґрунтованість доводів прокурора матеріалами справи, суд дійшов висновку про неможливість призначення справи до судового розгляду, адже наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Всупереч вимогам ст. 291 КПК України в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 викладені фактичні обставини не містять відповідну їм правову кваліфікацію.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 01.05.2017р. він за допомогою власної фізичної сили викотив на вулицю мопед, який в подальшому переместив до будинку АДРЕСА_2 та збув його громадянину ОСОБА_7 . Вказані дії кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Але, диспозиція ст.289 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння саме транспортних засобів, визначення яких дано в примітці до ст.286 КК України та в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно яких мопеди до транспортних засобів не відносяться. Відомостей про те, що вказаний мопед має об`єм двигуна 50 куб.см. і більше (визначення мотоциклу в п.1.10 ПДР), в обвинувальному акті не зазначено. Окрім того, згідно п.15 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Тоді як у викладених прокурором обставинах не зазначаються ані запуск двигуна, ані буксир, ані завантаження мопеда на інший транспортний засіб.

Окрім того, згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 01.05.2017р. він, діючи повторно, проник до житла потерпілої ОСОБА_8 та таємно викрав холодильник, пральну машинку, газовий котел та інше майно. Але вказані дії ОСОБА_6 за ознакою повторності не кваліфіковані.

Окрім того, в розписці обвинуваченого не зазначені кількість аркушів обвинувального акту та реєстру слідчих дій, які були вручені обвинуваченому.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для його повернення прокурору.

Керуючись ст.ст. 314, 392, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України - повернути прокурору Запорізької міської прокуратури № 1 Запорізької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1