Справа № 495/1709/15-к
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

27.05.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючої - одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185, 190 ч.2 КК України; за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 190 ч.2 КК України; за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 190, ч 3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.1 ст.162, ст. 185 ч.2 ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.2 КК України; за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 190 ч.2 КК України.
27.05.2016 року у судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 строком на 60 днів кожному мотивуючи тим, що на теперішній час кримінальне провадження ще не розглянуто, а саме, епізод за ст. 190 ч.2 КК України за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Всі обвинувачені обвинувачуються у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких. Тому вважає, що на теперішній час не відпав ризик, визначений при обранні їм міри запобіжного заходу, передбачений п.5 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 заперечували проти продовження їм строку тримання під вартою та надали клопотання про зміну їм запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що знаходячись під вартою у них погіршився стан здоров`я, судове слідство затягується, чим порушуються їхні права.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, вважають, що прокурором не наведено жодних ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.3. п.5, які на теперішній час не відповідають дійсним обставинам кримінального провадження, так як по всім епізодам допитані обвинувачені та потерпілі. Просили змінити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачені мають постійне місце проживання та реєстрації, провину визнали, давали показання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 строком на 60 днів кожному підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про

застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 досудовим розслідуванням обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до кримінального закону відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, також судом оцінуються в сукупності всі обставини, а саме, раніше вони неодноразово судимі за вчинення корисних кримінальних правопорушень, судимості не погашені, всі обвинувачені засуджені в 2015 року до обмеження та позбавлення волі з іспитовим строком на 1 та 2 роки, тобто здійснили кримінальні правопорушення в період іспитового строку, до арешту не працювали, кримінальне провадження ще не розглянуто. Крім того, не допитані потерпілі та свідки по епізоду ст.190 ч.2 КК України. Суд вважає, що існує вірогідність того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

За таких обставин суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, тому в задоволенні клопотань необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 .

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 строком на 60 днів кожному, який діє включно по 26.07.2016 року.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

СУДДЯ