Справа №373/1158/17
Провадження №1-кп/359/104/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2018 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого комплектувальним товарів ТОВ «Фудком», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, працюючого молодшим комірником групи складів №2 ТОВ «Логістик Юніон», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за наступних обставин.
Так, в період з 24 по 25 квітня 2017 року ОСОБА_10 та ОСОБА_8 домовилися між собою про вчинення нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння його коштами та майном, поєднаного із проникненням до приміщення офісу «Юридична консультація», що знаходиться по АДРЕСА_5 , та із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства, із використанням спеціально підготовлених предметів, а саме: револьверу марки «SAFARI» РФ420, калібру 4,5 мм. Флобер та ліхтарика з електрошокером.
26.04.2017 року близько 09.00 год. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , діючи за попередньою змовою, з метою реалізації свого злочинного умислу, одягнули заздалегідь приготовлений одяг із капюшонами, взяли із собою вищевказані револьвер марки «SAFARI» РФ420, калібру 4,5 мм. Флобер та ліхтарик із електрошокером, а також маски на голову із прорізами для очей, після чого сіли до автомобіля марки «Форд Транзит», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який не був обізнаний про їхні злочинні наміри, та поїхали до магазину «Їж-Пий», що знаходиться в м. Переяслав-Хмельницький по вул. Богдана Хмельницького, неподалік Борисо-Глібської площі.
Прибувши до магазину «Їж-Пий», розташованого по вул. Богдана Хмельницького в м. Переяслав-Хмельницький, 26.04.2017 близько 09 год. 20 хв., ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , знаходячись у салоні вказаного автомобіля, спостерігали за приміщенням офісу юридичної консультації, що знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_7 , де працює ОСОБА_7 , та чекали поки потерпілий прийде на роботу та залишиться сам в приміщенні офісу.
Того ж дня, близько 12 год. 00 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , впевнившись у тому, що потерпілий ОСОБА_7 залишився в офісі сам, переслідуючи корисливий мотив, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи та із погрозою застосування такого насильства, діючи за попередньою змовою групою осіб, тримаючи при собі револьвер марки «SAFARI» РФ420, калібру 4,5 мм. Флобер та ліхтарик із електрошокером, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, розподіливши між собою ролі, вийшли із салону автомобіля марки «Форд транзит» та направились до приміщення офісу «Юридична консультація», що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де на той час перебував ОСОБА_7 .
Підійшовши до приміщення офісу, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 проникнули в його середину шляхом вільного доступу, та перебуваючи у коридорі офісу, пересвідчившись у тому, що ОСОБА_7 знаходиться в приміщені офісу сам, вони одягнули на обличчя заздалегідь приготовані маски із прорізами для очей (балаклави), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_10 зайшов в приміщення офісу, де знаходився ОСОБА_7 , та тримаючи у правій руці ліхтарик із електрошокером, із використанням електроструму, наніс ним удар по тулубу ОСОБА_7 , від чого останній упав на підлогу. В цей час ОСОБА_8 відразу зайшов до вказаного приміщення, після чого із нього проник до приміщення кухні, де розпочав шукати гроші та цінні речі.
В цей час ОСОБА_10 , перебуваючи над ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, з метою подолання опору потерпілого, почав наносити останньому удари кулаком правої руки в обличчя, два удари електрошокером в область передньої бічної поверхні грудної клітки праворуч та один удар, ним же, по правій нозі. Припинивши наносити удари, ОСОБА_10 дістав із кишені револьвер марки «SAFARI» РФ420, калібру 4,5 мм. Флобер, та погрожуючи його застосуванням потерпілому ОСОБА_7 , який сприймав його як вогнепальну зброю, почав вимагати віддати ключі від сейфу.
У подальшому ОСОБА_10 наказав потерпілому ОСОБА_7 віддати мобільний телефон та гаманець, на що останній виконав вимогу нападника, передавши йому мобільний телефон марки «Samsung» GTB5722» та гаманець, в якому знаходились банківські картки та грошові кошти в сумі 20 грн. Взявши дані речі до своїх рук, ОСОБА_10 перевірив вміст гаманця, та помітивши, що в ньому незначна сума коштів, поклав його на стіл, а мобільний телефон марки «Samsung» GTB5722» - до своєї кишені. Далі ОСОБА_10 , погрожуючи ОСОБА_7 револьвером марки «SAFARI» РФ420, калібру 4,5 мм. Флобер, який тримав у правій руці, запитав про місце зберігання коштів, на що отримав відповідь, що гроші знаходяться в картонній коробці із під електричного чайника в приміщенні кухні. Потім ОСОБА_10 знайшов кошти в сумі 500 грн., які перебували в картонній коробці, та забрав їх. Після чого нападники вийшли із приміщення офісу «Юридична Консультація», закривши двері на замок, та зникли із місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Відповідно висновку експерта № 4/905 від 24.05.2017 р., ринкова вартість на вторинному ринку (ринку товарів, що були у використанні) мобільного телефону марки «Samsung» GTB5722» за умови його технічної справності та придатності до використання за призначенням, станом на 26.04.2017, могла складати - 405,25 грн.
Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом вчинення нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , та із погрозою застосування відносно нього такого насильства, поєднаного з проникненням у приміщення офісу, заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung» GTB5722» та коштами в сумі 500 грн., що належали останньому, тим самим спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 905 грн. 25 коп., тобто скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а також потерпілого ОСОБА_7 , надані ними в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинувачених, захисників обвинувачених, потерпілого та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 та ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, крім допиту обвинувачених та потерпілого, - допиту інших свідків, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, способу його вчинення, наслідків, що мали місце), а також дослідження інших доказів сторони обвинувачення.
В судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнали в повному обсязі, пояснивши, що дійсно вчинили злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаялись у вчиненому, попросили вибачення у потерпілого та зазначили, що зрозуміли значення вчиненого ними, висловили намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України на майбутнє, просили застосувати до них покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі. Також зазначили, що шкоду завдану потерпілому відшкодували в повному обсязі.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 показав, що 24-25 квітня 2017 р. він домовився з ОСОБА_8 про вчинення нападу на ОСОБА_7 в приміщенні офісу «Юридична консультація», що знаходиться по АДРЕСА_5 , де останній працює, із використанням спеціально підготовлених предметів, а саме: револьверу марки «SAFARI» РФ420, калібру 4,5 мм. Флобер та ліхтарика з електрошокером, з метою заволодіння його коштами та майном. 26.04.2017 р. близько 09:00 год., вони перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , одягнули заздалегідь приготовлений одяг із капюшонами, взяли із собою револьвер марки «SAFARI», флобер та ліхтарик із електрошокером, а також маски на голову із прорізами для очей. Потім вони сіли до автомобіля марки «Форд», за кермом, якого перебував ОСОБА_13 , якому не було відомо про їх злочинні наміри, та поїхали до магазину «Їж-Пий». Прибувши до даного магазину, він разом з ОСОБА_8 знаходячись у салоні автомобіля, спостерігали за приміщенням офісу юридичної консультації, де працює ОСОБА_7 , та чекали поки він прийде на роботу та залишиться сам в приміщенні офісу. Біля 12 години дня, він та ОСОБА_8 , впевнившись у тому, що потерпілий ОСОБА_7 залишився в офісі сам, розподілили між собою ролі, вийшли із салону автомобіля та направились до приміщення офісу «Юридична консультація». Зайшовши до приміщення офісу, вони одягнули на обличчя заздалегідь приготовані балаклави. Після цього він за допомогою ліхтарика із електрошокером, наніс удар по тулубу ОСОБА_7 , від чого останній упав на підлогу, тим часом ОСОБА_8 відразу зайшов до вказаного приміщення, звідки проник до приміщення кухні, де розпочав шукати гроші та цінні речі.
В цей час він, перебуваючи над ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, наносив останньому удари кулаком в обличчя, електрошокером в область грудної клітки праворуч та один удар по правій нозі. Припинивши наносити удари, він дістав із кишені револьвер та почав погрожувати потерпілому ОСОБА_7 та вимагати віддати ключі від сейфу. Також він наказав ОСОБА_7 віддати йому мобільний телефон та гаманець, на що останній погодився. Взявши дані речі до своїх рук, перевіривши вміст гаманця, в якому знаходилася незначна сума коштів та якісь банківські карточки, він поклав його на стіл, а мобільний телефон марки «Samsung» до своєї кишені. Після чого він, продовжуючи погрожувати ОСОБА_7 револьвер марки «SAFARI», вимагав, щоб останній повідомив, де він зберігає кошти. У зазначеному ОСОБА_7 місці, він знайшов 500 грн. та забрав їх. Після чого, він разом з ОСОБА_8 , закривши двері офісу на замок, вийшла з даного приміщення, а викраденими речами розпорядились на власний розсуд.
При цьому, ОСОБА_10 зазначив, що саме він запропонував напад на потерпілого, на що ОСОБА_8 погодився. Для нападу він підшукав і пристрій, схожий на револьвер, що мав у користуванні. Вказав, що лише він наносив удари потерпілому та застосовував до нього фізичну силу та погрози.
Вину визнав, розкаявся у скоєному, відшкодував завдану ним моральну шкоду, повідомив що працевлаштувався та проживає цивільним шлюбом, просив призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав покази ОСОБА_10 та показав суду, що 24-25 квітня 2017 р. він домовився із ОСОБА_10 про вчинення нападу на ОСОБА_7 в приміщенні офісу «Юридична консультація», що знаходиться по АДРЕСА_5 , де останній працює, із використанням спеціально підготовлених предметів, а саме: револьверу марки «SAFARI» РФ420, калібру 4,5 мм. Флобер та ліхтарика з електрошокером, з метою заволодіння його коштами та майном. Реалізуючи свій умисел, 26.04.2017 р. близько 09:00 год., вони знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , одягнули заздалегідь приготовлений одяг із капюшонами, взяли із собою вищезазначені спеціально підготовлених предметів, а також балаклави. Потім вони сіли до автомобіля марки «Форд», за кермом, якого перебував ОСОБА_13 , якому не було відомо про їх злочинні наміри, та поїхали до магазину «Їж-Пий». Прибувши до даного магазину, вони перебуваючи в салоні даного автомобіля, спостерігали за приміщенням офісу юридичної консультації, де працює ОСОБА_7 , та чекали поки він прийде на роботу. Близько 12 год. 00 хв., переконавшись у тому, що потерпілий ОСОБА_7 залишився в офісі сам, вони розподілили між собою ролі, вийшли із салону автомобіля та направились до приміщення офісу «Юридична консультація». Зайшовши до приміщення офісу, вони спочатку одягнули на обличчя заздалегідь приготовані балаклави, а потім ОСОБА_10 за допомогою ліхтарика із електрошокером, наніс удар по тулубу ОСОБА_7 , від чого останній упав на підлогу. Після чого, він, перебуваючи в приміщенні офісу, пішов до кухні, де розпочав шукати гроші та цінні речі.
В цей час ОСОБА_10 перебував над ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, та наносив останньому удари руками та електрошокером в різні частини тіла. Після того, як ОСОБА_10 припинив наносити удари ОСОБА_7 , він дістав револьвер та почав йому, щоб останній віддав ключі від сейфу, а також мобільний телефон та гаманець. ОСОБА_10 забрав в нього мобільний телефон та поклав його до своєї кишені, а гаманець залишив на столі, оскільки там коштів майже не було. Потім ОСОБА_10 , продовжуючи погрожувати ОСОБА_7 револьвер марки «SAFARI», вимагав, щоб останній повідомив йому місце зберігання грошових коштів. Дізнавшись, де в ОСОБА_7 знаходилися кошти, ОСОБА_10 знайшов 500 грн. та забрав їх. Після чого, вони покинули приміщення офісу, закривши двері, а викраденими речами розпорядились на власний розсуд.
При цьому, ОСОБА_8 повідомив, що вперше саме він запропонував ОСОБА_10 здійснити викрадення грошових коштів у потерпілого, зважаючи на те, що йому відомо було про наявність у нього значних сум коштів, оскільки останній раніше мав з ОСОБА_7 домовленості щодо придбання запчастин до автомобіля потерпілого за іноземну валюту. Сам він тілесних ушкоджень, фізичної сили чи погроз її застосування не здійснював по відношенню до потерпілого. Вчинив злочин із-за скрутного матеріального становища. Повідомив, що став на шлях виправлення, жалкує про вчинене, працевлаштувався та офіційно працює, розкаюється у скоєному, та просив не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив факт вчинення на нього розбійного нападу обвинуваченими 26 квітня 2017 р. близько 12 год. 00 хв. в офісному приміщенні «Юридична консультація», що знаходиться по вул. Богдана Хмельницького, 97, кв. 1, в м. Переяслав-Хмельницький, та заволодіння його майном, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung» GTB5722» та грошовими коштами в сумі 500 грн. Повідомив, що дійсно ОСОБА_10 застосовував до нього насильство під час нападу. Так, спочатку він завдав йому один удар електрошокером в область грудей, від чого він упав. Коли він лежав на підлозі ОСОБА_10 хотів завдати йому ще 2-3 удари електрошокером по тілу, однак він намагаючись їх уникнути, вибив електрошокер з його рук. Потім ОСОБА_10 наніс йому 2-3 удари кулаками в область голови, по обличчю. Також ОСОБА_10 , тримаючи в правій руці револьвер, який не був бойовою зброєю, почав йому погрожував. Він сприйняв даний револьвер, як такий, що становить небезпеку для його життя та здоров`я, оскільки вважав, що його могли переробити під вогнепальну зброю. В той же час ОСОБА_8 таких дій не вчиняв. Повідомив суду, що обвинуваченого ОСОБА_8 він знав раніше, оскільки останній займався постачанням транспортних засобів із закордону. Тому він звернувся до ОСОБА_8 з проханням придбати йому певні запчастини для його автомобіля за кордоном, на що він погодився. Вони з ним декілька разів зустрічалися в офісному приміщенні «Юридична консультація», де він здійснював з ним розрахунок за придбані автозапчастини. На думку потерпілого, це могло бути однією із причин, чому на нього напали в офісі, оскільки обвинувачені вважали, що він там зберігає грошові кошти.
Покази обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам провадження, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають сумніву, щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин вчиненого правопорушення, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникнення у приміщення офісу.
Судом також досліджені докази, що свідчать про осіб обвинувачених, процесуальні витрати у справі та речові докази.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, підстав для цього судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 дійсно вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останніх до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону. Кримінальне правопорушення вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про осіб обвинувачених й обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, у зв`язку з чим прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_10 та ОСОБА_8 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 187 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк та без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Так, санкцією ч. 3 ст. 187 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому вчинений обвинуваченими злочин є особливо тяжким.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачені вели себе позитивно, дотримувалися встановленого в суді порядку, зауважень від головуючого не отримували, виконували покладені на них обов`язки.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують їх покарання не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття і сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, а також добровільне у повному обсязі відшкодування шкоди потерпілому, що підтверджено ним самим в судовому засіданні.
Доказів вчинення кримінального правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища обвинувачених, - стороною захисту та самими обвинуваченими не надано, доказів цьому не встановлено і під час дослідження судом документів судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Згідно ч. 2 даної статті на цих же підставах, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Так, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність,
Під час допиту в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 свою вину визнали у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялися та неодноразово, в ході судового розгляду вибачалися за вчинене та висловлювали жаль з приводу вчиненого, критично оцінили свої дії та виказали готовність нести кримінальну відповідальність, що свідчить про те, що вони розуміють тяжкість наслідків від своїх дій та дійсно бажають виправити ситуацію, що склалася з їх вини.
Згідно поданих до суду матеріалів кримінального провадження, під час досудового слідства обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було повністю відшкодовано потерпілому моральну та матеріальну шкоду. При цьому, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що обвинувачені добровільно йому компенсували всі завдані збитки, а тому він жодних претензій до обвинувачуваних ні морального, ні матеріального характеру не має. Також суд враховує, що об`єктами злочинного посягання обвинувачених були речі, які мають незначну вартість, а саме 905 грн. 25 коп., та не становлять великої матеріальної цінності. Ці обставини в сукупності, на думку суду, істотно знижують суспільну шкідливість, вчиненого обвинуваченими, злочину.
Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 вказує на те, що він раніше не судимий, злочин вчинив вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває. Має постійне місце проживання, де проживає разом зі своєю сім`єю, а саме: матір`ю ОСОБА_14 , 1950 р. народження, та бабусею ОСОБА_15 , 1926 р. народження, які перебувають на його утриманні, оскільки являються пенсіонерами та мають низку тяжких хвороб. За місцем проживання характеризується лише позитивно, як неконфліктний, товариський, працьовитий та добропорядний громадянин, який постійно допомагає своїм рідним матеріально та по господарству, а також як не схильний до порушень громадського порядку. На даний момент офіційно працевлаштований та працює в ТОВ «ФУДКОМ» на посаді комплектувальника товарів. За місцем роботи ОСОБА_10 характеризується також виключно з позитивної сторони, та зарекомендував себе як відповідальний та старанний працівник, який завжди виконує поставлені завдання та доручення, а також як людина, яка користується повагою в трудовому колективі. Ці обставини позитивно характеризують ОСОБА_10 як особу, яка має відмінну репутацією.
В той же час, суд враховує, що саме ОСОБА_10 був ініціатором вчинення розбійного нападу на потерпілого, та безпосередньо застосовував до нього фізичне насильство під час нападу.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням встановлених судом даних про особу винного, та відношення ним до скоєного, а також враховуючи позицію потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, суд дійшов до переконання, що до ОСОБА_10 допустимо застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та призначити йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 187 КК України, у вигляді чотирьох років позбавлення волі та не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
На думку суду, дана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи обставини вчиненого злочину, його тяжкість та особу обвинуваченого, а також встановлені судом обставини в порядку ст. 69 КК України. Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на думку суду, відсутні.
Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 вказує на те, що він має місце постійного проживання, де проживає разом зі своєю родиною, яка перебуває на його утриманні, а саме: непрацездатна матір ОСОБА_16 , яка є інвалідом ІІ групи - загальне захворювання по зору, бабуся-пенсіонерка ОСОБА_17 , 1937 р. народження, та малолітня сестра ОСОБА_18 , 2012 р. народження. За місцем проживання характеризується позитивно, як добропорядний, відповідальний та працьовитий громадянин, який постійно допомагає членам своєї родини, з якими він проживає. На обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває. Здобув професією тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, та періодично займається суспільно корисною працею, а саме виконував роботи по ремонту будівель школи та дитячого садку, на підставі укладених з ним цивільно-правих договорів. На даний момент офіційно працевлаштований та працює у ТОВ «Логістик Юніон» на посаді молодшого комірника. За час роботи зарекомендував себе з позитивного боку, як чесний, вимогливий та справедливий громадянин, та як відповідальний, сумлінний і старанний працівник, який завжди виконує якісно поставлені перед ним завдання, а також постійно приймає активну участь в суспільному житті трудового колективу. Ці обставини позитивно характеризують його особу. Обвинувачений має проблеми зі здоров`ям: діагноз хронічний гнійний епі-мезотимпаніт злоякісної форми.
Також обвинувачений ОСОБА_8 є не судимим в силу вимог ст. 89 КК України, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме був засуджений 5 квітня 2013 року вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Тобто, поведінка обвинуваченого є нестабільною та свідчить про його схильність до вчинення злочинів проти власності.
Крім того, суд враховує, що саме ОСОБА_8 запропонував вчинення злочину по відношенню до потерпілого з метою викрадення у нього коштів, знаючи останнього.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням встановлених судом даних про особу винного, та відношення ним до скоєного, а також враховуючи позицію потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, суд дійшов до переконання, що до ОСОБА_8 допустимо застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та призначити йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 187 КК України, у вигляді чотирьох років позбавлення волі та не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Зважаючи на встановлені обставини, саме таке покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи обставини вчиненого злочину, його тяжкість та особу обвинуваченого, і встановлені судом обставини в порядку ст. 69 КК України. По відношенню до обвинуваченого ОСОБА_8 також, на думку суду, відсутні підстави для застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України, та призначення покарання з іспитовим строком.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув'язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Так, ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 1 травня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, з 1 травня 2017 р., з утриманням його в Державній установі "Київський слідчий ізолятор".
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2017 р. обвинуваченому ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із визначенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, та звільнено його з під варти негайно в залі судового засідання.
З урахуванням наведеного та керуючись вимогами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), колегія суддів вважає, що до строку покарання, призначеного ОСОБА_8 , слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме з 1 травня 2017 року по 29 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Арешти накладені в ході досудового розслідування підлягають скасування по набранню вироком суду законної сили.
До набрання вироком суду законної сили, на думку суд, слід застосувати до обвинувачених запобіжний захід у виді домашнього арешту із визначенням відповідних обов`язків та забороною залишення приміщення за місцем проживання в нічний час.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні становлять 4 476 грн. 68 коп. за залучення експертів та проведені експертизи, а тому підлягають стягненню з обвинувачених.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-69, ч. 3 ст. 187 КК України, суд
ОСОБА_10 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування в установах попереднього ув`язнення в період з 01.05.2017 р. по 29.06.2017 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 та ОСОБА_8 до набрання вироком суду законної сили обрати у вигляді домашнього арешту із забороною залишення місця проживання в період з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня та зобов`язанням повідомляти суд та прокурора про необхідність зміни місця проживання, виїзду за межі Київської області, обов`язкової явки на виклик до суду чи прокурора.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді ОСОБА_19
ОСОБА_3