Справа № 502/173/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000753 від 30.10.2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кілія Кілійського району Одеської області, громадянку України, освіта вища, не одружена, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що надійшло до Кілійського районного суду Одеської області від Ізмаїльської місцевої прокуратури з обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 входила до складу виборчої комісії та 29.10.2017 року знаходилась на виборчій дільниці в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, а саме в будинку культури. Приблизно о 10:00 годині, під столом, на підлозі вона побачила мобільний телефон марки «Леново» моделі А2010-а, ІMEI: НОМЕР_1 чорного з червоним кольорів. Далі у ОСОБА_4 раптово виник намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів. Для реалізації свого злочинного умислу, вона впевнившись, що її дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон та поклала його собі в кишеню куртки.
Далі ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1000 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , тобто кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.
29.12.2017 року під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали угоду про примирення. При цьому між сторонами, визначена міра покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підтримав укладену угоду про примирення та узгоджену між сторонами міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачена ОСОБА_4 просила суд затвердити укладену між нею та потерпілою угоду про примирення. Наслідки затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй відомі та зрозумілі.
Потерпіла ОСОБА_5 просила суд затвердити укладену між нею та обвинуваченою угоду про примирення. Наслідки затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй відомі та зрозумілі.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання в вигляді штрафу, громадських робіт або виправних робіт, арешту або позбавлення волі на строк до трьох років.
Обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 474 КПК України роз`ясненні процесуальні права, характер обвинувачення, вид і міра покарання та наслідки укладення, затвердження та не виконання угоди передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`ясненні вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд переконався у добровільності укладення потерпілою та обвинуваченою угоди про примирення і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь -яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується добре, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, спричинену шкоду відшкодувала, шляхом повернення викраденого майна.
Враховуючи, що угода про примирення від 29.12.2017 року була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Долю речових доказів, суд вважає за необхідне, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373 ,374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення укладену 29.12.2017 року між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.
Речовий доказ: телефон марки «Леново» моделі А2010-а, ІMEI: НОМЕР_1 чорного з червоним кольорів, відповідно до розписки від 03.11.2017 року, залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченій, потерпілій.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1