АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 13 лютого 2018 року апеляційну скаргу директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Агротис», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АГРОТИС» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 у ПАТ «УКРСОЦБАНК» (МФО 300023), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, в частині видатку коштів.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

Не погоджуючись з таким рішенням, директор ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Агротис» подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строків апеляційного оскарження ОСОБА_5 зазначає, що ТОВ «Агротис», як власник майна не був повідомлений належним чином про розгляд питання про арешт майна, а тому не був присутній в судовому засіданні 24 жовтня 2017 року при розгляді даного питання. Про ухвалу, товариство дізналося із електронного повідомлення, що надійшло із порталу Судова влада України 08 листопада 2017 року на електронну адресу товариства.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не повно та не всебічно досліджено обставини кримінального провадження, що проявилась, у тому числі, у ненаданні можливості представнику ТОВ «Агротис» самостійно представити перед судом свою позицію щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.
Як зазначає ОСОБА_5 , прокурором не надано до суду, допустимих в розумінні ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження того, що арештоване майно було одержане злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину. Крім того, на переконання останнього, грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів. Належними та допустимими речовими доказами могли б бути документи про рух коштів, отримані в установленому законом порядку. Також, відсутні будь-які докази того, що вказане майно є предметом злочинної діяльності, або здобуто кримінально протиправним шляхом.
Автор апеляційної скарги стверджує, що ТОВ «Агротис» не мало та немає ніяких господарських відносин в тому числі, щодо перерахунку та одержання грошових коштів з низкою господарюючих суб`єктів, що зазначені в оскаржуваній ухвалі.

В судове засідання у справі сторони провадження не з`явилися, про причини своєї неявки вони не повідомляли, хоча про час та місце судового засідання їх було завчасно повідомлено, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін провадження, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представників. Матеріали провадження не спростовують доводи апеляційної скарги щодо того, що про оскаржувану ухвалу, товариство дізналося 08 листопада 2017 року, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 10 жовтня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003219, за фактами фіктивного підприємництва, вчиненого повторно, та вчинення фінансових операцій з коштами, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів, вчинених організованою групою, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що групою осіб, учасники якої діють за попередньою змовою між собою, в період 2016-2017 рр. на території м. Києва та Київської області, створили та придбали низку суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), а саме: ТОВ«НОБІЛІС МВК» (), ТОВ «КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-РЕСУРС» (), ТОВ «КОМПАНІЯ ЕНЕРГОГРУП «ІНВЕСТ» (), ТОВ «АЛЬЯНС БУДІНВЕСТ» (), ТОВ «АЛЬЯНС ЕВОЛЮШН» (код), ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» (), ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ «ІНВЕСТ-РЕСУРС» (), ТОВ «ХАРДІНВЕСТ» (), ТОВ «ПРОДЗЕРНОТОРГ» (), ТОВ «АГРОТИС» (), ТОВ «КОЛФІН» (), ТОВ «КІТ АГРО» (), ТОВ «ОСКАР КАПІТАЛ» (), ТОВ «АМІДАЛ ІНВЕСТ ГРУП» (), ТОВ «ВІНІ ВІДІ ВІЦІ ТРЕЙД» (), ПП «ІНТЕРА АКТИВ» (), ТОВ «АЛАДАР ЛІМІТЕД» (), ТОВ «ПРАЙВЕТ СТИЛЬ» (), ТОВ «ЕКСПО ГРОМ» (), ТОВ «ПРОМ АВТОРИТЕТ» (), ТОВ «АКТИВ-АГРОТОРГ» () та інші, з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає у проведенні фінансово-господарських операцій по переведенню безготівкових коштів у готівку, формуванню дебіторської заборгованості, витрат та податкового кредиту для інших суб`єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, цінних паперів, виконання робіт, надання послуг.

23 жовтня 2017 року прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АГРОТИС» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 у ПАТ «УКРСОЦБАНК» (МФО 300023), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, в частині видатку коштів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 24 жовтня 2017 року зазначене клопотання задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0003219, про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АГРОТИС», слідчий суддя, як вбачається з оскаржуваної ухвали, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказані грошові кошти, оскільки вони, як вважає колегія суддів відповідають критеріям ст. 98 КПК України та постановою старшого слідчого ОСОБА_7 від 17 жовтня 2017 року визнані речовим доказом (а.п. 28-30).

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищевказані грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АГРОТИС» , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказані грошові кошти, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Посилання автора апеляційної скарги на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення товариства, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, що мало місце в даному випадку.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що прокурором не надано до суду, допустимих в розумінні ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження того, що арештоване майно було одержане злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину, є голослівними, оскільки спростовуються матеріалами провадження і автором апеляційної скарги не було надано доказів на спростування вищевказаних тверджень.

Всі інші підстави, з яких автор апеляційної скарги просить скасувати ухвалу слідчого судді підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Агротис», навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити директору ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Агротис» строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АГРОТИС» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 у ПАТ «УКРСОЦБАНК» (МФО 300023), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, в частині видатку коштів, - залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Агротис», залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/589/2018 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1