Справа № 465/2150/17
У Х В А Л А

«05» лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова в колегіальному складі:
головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретар ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ухвали Апеляційного суду Львівської області від 01.02.2018р. до Шевченківського районного суду м.Львова надійшло кримінальне провадження №0000704 від 18.05.2014 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених - п.4, п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187; - ч.2 ст.15, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187; - п.1, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених - п.4, п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187; - ч.2 ст.15, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187; - п.1, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115. ч.4 ст.187 КК України.
Строк тримання обвинувачених під вартою неодноразово продовжувався судом і завершується 05.02.2018р.
Прокурор заявив клопотаннями про обрання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбаченіст.177 КПК України, а саме перебуваючи на волі обвинувачені можуть перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, що об`єктивно стверджується обставинами справи, а саме після вчинення злочинів на території Закарпатської області вони були оголошені в розшук та розшукувалися працівниками ГУМВС України у Львівській області, і крім цього можуть незаконно впливати на свідків та потерпілих.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник щодо заявленого прокурором клопотання про продовження тримання під вартою заперечили та просять змінити такий на більш м`який у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник щодо заявленого прокурором клопотання про продовження тримання під вартою заперечили та просять змінити такий на більш м`який, а саме на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників процесу колегія суддів дійшла такого висновку.
У відповідності до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Одним з фундаментальних принципів Конституції України є те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3).
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачується у вбивстві людини та замаху на вбивство іншої людини.
При вирішенні питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що він обвинувачується у вчиненні, зокрема умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, був оголошений у розшук та розшукувався працівниками ГУМВС України Львівської області, відсутні дані про його міцні соціальні зв`язки, а тому він може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, що свідчить про існування передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків.
При вирішенні питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує те, що він обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, зокрема особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, був оголошений в розшук та розшукувався працівниками ГУМВС України у Львівській області, відсутні дані про його міцні соціальні зв`язки, а тому він може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, що свідчить про існування передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків.
Продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з врахуванням наявних ризиків є доцільним.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених, запобігти наявним ризикам.
Положення п.2 ч.4 ст. 183 КПК України надають суду право суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Оскільки обвинуваченим інкримінується вчинення злочину із застосування насильства та який спричинив загибель людей, суд вважає за недоцільне визначати обвинуваченим заставу.
Керуючись ст.ст.177,197,183,331 КПК України, колегія суддів -
У х в а л и л а :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 06 лютого 2018 року до 06 квітня 2018 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 06 лютого 2018 року до 06 квітня 2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити у Львівську УВП № 19 Державної пенітенціарної служби України.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя Судді ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_11 Невойт