ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі
Судді ОСОБА_1
За участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 1 КК України.
29 жовтня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщені торгівельного залу магазина «ЕВА» (ТОВ «РУШ»), розташованого за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога 37/39, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непоміченими, викрав з полиці, де розташовувалися товари, дві пляшки рідини для прання марки «Perwoll» ємкістю по 2 літри, вартістю 189 гривень кожна, а всього на загальну суму 378 гривень.
Після чого, ОСОБА_6 безперешкодно покинув місце вчинення кримінального правопорушення, однак був затриманий старшим продавцем магазину «ЕВА», ОСОБА_7 та двома перехожими, в зв`язку з чим злочин не був закінчений з причин, які не залежали від його волі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 1 КК України за ознаками закінченого замаху таємного викрадення чужого майна.
20 грудня 2017 року в ході досудового слідства між ТОВ «РУШ» та обвинуваченим ОСОБА_6 , було укладено угоду про примирення, згідно якої, сторони примирилися між собою, обвинувачений ОСОБА_6 повністю та беззастережно визнав свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 1 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Крім того, згідно умов даної угоди, обвинуваченому та представнику потерпілого роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 1 КК України та підтримав вищезазначену угоду. При цьому пояснив, що він повністю розуміє права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_6 і представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення обвинуваченого ОСОБА_6 з ТОВ «РУШ».
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто, обвинувальний акт із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Дослідивши угоду про примирення між ТОВ «РУШ» та обвинуваченим ОСОБА_6 , суд переконавшись що, укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та представником потерпілого змісту та наслідків укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. А також перевіривши її на відповідність вимогам ч.3 ст.469, ст. 471 КПК України, суд вважає, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_6 від 20.12.2017 р. відповідає вимогам КПК України та закону, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 1 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для примирення, очевидна неможливість визнання взятих на себе умов угоди відсутня, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та те що ОСОБА_6 раніше не судимий.
Керуючись ст.ст. 314, 468 - 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 , визнати винним за ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 /тисяча сімсот/ гривень 00 копійок.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 не застосовувати.
Речові докази у справі: /диск DVD-R 4.7Gb 16Х DATEX з відеозаписом від 29.10.2017 року з магазину «ЄВА»/ - зберігати в матеріалах справи; /чоловічий рюкзак сіро-чорного кольору/ - вважати повернутими за належністю ОСОБА_6 ; /дві пластикові пляшки з рідиною (ополіскувач) «Реrwoll» ємкістю 2 літри/ - вважати повернутими за належністю ТОВ «РУШ»; /газовий балончик з надписом «ПЕРЕЦЬ-16 засіб для самозахисту сльозоточивої та дратівної дії»/ - знищити.
На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1