АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12
захисників ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва клопотання захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Оболонського районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, та йому призначити покарання: за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 357 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 162 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 189 КК України, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання - лейтенант міліції; за ч. 3 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 54 КК України, у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання - лейтенант міліції.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі, з позбавленням спеціального звання - лейтенант міліції.
ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано: за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення; за ч. 3 ст. 382 КК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 10 березня 2016 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування в установах попереднього ув`язнення з 10 березня 2016 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 353 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 353 КК України, у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 120 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 153 КК України у виді 6 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 7 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 127 КК України у виді 9 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили залишено без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 10 березня 2016 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_9 перебування в установах попереднього ув`язнення з 10 березня 2016 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 353 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 353 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 120 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 7 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 127 КК України у виді 9 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_12 остаточно визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 1 ст. 255 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 ухвалено рахувати з 17 червня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_12 перебування в установах попереднього ув`язнення з 17 червня 2015 року по 07 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На вказаний вирок суду першої інстанції надійшли апеляційні скарги прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_18 , захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_20 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_21 , захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_23 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_23 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_23 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_24 , та захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_25 .
Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 29 травня 2017 року відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами. Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 02 червня 2017 року апеляційний розгляд призначено на 15 вересня 2017 року.
Також на вирок суду першої інстанції 12 жовтня 2017 року надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , в якій він просив поновити строк апеляційного оскарження, вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю складу кримінальних правопорушень, звільнивши ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та інших незаконно засуджених з-під варти.
Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 залишено без руху та встановлено семиденний строк з дня отримання ухвали для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги.
На виконання ухвали, в межах установленого судом строку, 23 жовтня 2017 року надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_13 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , в якій останній просив вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінальних правопорушень, звільнивши ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 з-під варти.
Крім того, захисник подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції, яке обгрунтував неможливістю подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк для апеляційного оскарження, оскільки не приймав участі у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та залучений до участі у кримінальному провадженні лише 10 жовтня 2017 року, на підставі укладених із обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 договорів про надання правової допомоги.
У судовому засіданні 13 листопада 2017 року під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції, захисник ОСОБА_13 заявив відвід прокурорам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посилаючись на те, що у розумінні п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України та ст. 17 Закону України "Про прокуратуру", ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є прокурорами, а тому, на думку захисника, не можуть представляти сторону обвинувачення та брати участь у судовому проваджені.
Зазначав, що у направлених до суду першої інстанції обвинувальних актах вказано різні найменування посад ОСОБА_5 , а прізвище ОСОБА_6 не включене до складу групи прокурорів, у зв`язку з чим вказані особи підтримують державне обвинувачення без належних повноважень.
Крім того, посилався на наявність конфлікту особистих інтересів між ОСОБА_5 та обвинуваченими, обумовленого порушенням Генеральною прокуратурою України за заявою батьків обвинуваченого ОСОБА_24 кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , та подальшим закриттям вказаного кримінального провадження, що може свідчити про особисту зацікавленість ОСОБА_5 .
Також захисник ОСОБА_13 зазначав, що заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор ОСОБА_26 , який є керівником ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , неодноразово, до завершення судового розгляду у кримінальному провадженні, висловлювався у засобах масової інформації про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, та оприлюднив матеріали відеофіксації закритих судових засідань кримінального провадження, що на думку захисника, свідчить про його упередженість до обвинувачених.
При цьому, під час досудового розслідування, 22 березня 2016 року ОСОБА_26 був допитаний у якості свідка в даному кримінальному провадженні, а тому, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 77 КПК України, незаконно визначив групу прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Крім того, захисник зазначав, що у судовому засіданні 12 жовтня 2016 року, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 заявив відвід прокурорам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який не був розглянутий судом першої інстанції, та відомості про заявлення такого відводу не внесені до журналу судового засідання.
На думку захисника, наведені обставини свідчать про особисту зацікавленість, та викликають сумнів в неупередженості прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Заслухавши думку захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які підтримали заяву захисника ОСОБА_13 про відвід прокурорів, заслухавши думку прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які заперечували проти заявленого відводу, обговоривши доводи заяви про відвід прокурору, колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід прокурору задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вичерпний перелік підстав, з яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, передбачений ст. 77 КПК України.
Згідно абзацу ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Згідно даних постанов заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурору ОСОБА_26 від 30 вересня 2015 року, у кримінальному провадженні №0002025, від 02 лютого 2016 року у кримінальному провадженні №0000348, від 23 вересня 2015 року у кримінальному провадженні №0000044, та від 18 квітня 2016 року у кримінальному провадженні №0001038, визначено групу прокурорів у даних кримінальних провадженнях.
Старшим групи прокурорів призначено прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 .
До складу прокурорів у даних кримінальних провадженнях вищезазначеними постановами включено старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 .
Враховуючи наведене, посилання захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на підтримання прокурорами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 державного обвинувачення у кримінальному провадженні без законних повноважень, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Наведені захисником у заяві про відвід доводи про особисту зацікавленість та упереджене ставлення до обвинувачених прокурорами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також їх керівником - заступником Генерального прокурора України - Головного військового прокурору ОСОБА_26 , ретельно перевірялися колегією суддів, проте не знайшли свого підтвердження.
Інші наведені захисником у заяві про відвід прокурорам доводи не свідчать про наявність безумовних обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в упередженості прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.
Обставин, що виключають участь прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, визначених статтею 77 КПК України, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 75, 77, 81 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про відвід прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3