н/п 1-кс/490/23/2018
УХВАЛА
11 січня 2018 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
Учасники судового провадження:
слідчий ОСОБА_3
захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що слідчий ОСОБА_3 відмовляється надати за вимогою сторони захисту належним чином завірені копії всіх процесуальних документів, які містяться у відкритих в порядку ст. 290 КПК України матеріалах кримінального провадження, що на думку адвоката є обмеженням принципу змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Такими доводами адвокат ОСОБА_5 доводить до того, що в разі не отримання належним чином завірених копій матеріалів кримінального провадження, сторона захисту буде позбавлена права самостійно обстоювати правові позиції, прав, свобод і законних інтересів підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_4 шляхом подачі до суду документів, якими у відповідності до ст. 99 КПК України можуть бути лише оригінали, або для підтвердження змісту яких можуть бути визнані допустимими й інші відомості.
Вислухавши адвоката ОСОБА_5 на підтримку клопотання, думку слідчого ОСОБА_3 , дослідивши надані матеріали скарги суд дійшов наступного.
Відповідно ч. 2, 3, 12 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Аналіз наведеної норми свідчить про те, що кримінальним процесуальним законом прямо не визначено обов`язок слідчого та/або прокурора вчинення такої дії як надання (виготовлення) стороні кримінального провадження копій матеріалів досудового розслідування та засвідчення їх копії, між тим, ураховуючи обмежуючи функції сторони захисту у реалізації своїх прав у приміщенні де здійснюється відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, слідчий та або прокурор має сприяти стороні у їх реалізації, у тому числі у забезпеченні технічної можливості здійснити копії документів.
Слушним є доводи адвоката і в тому, що в разі не отримання засвідчених копій матеріалів кримінального провадження, сторона захисту може втратити можливість самостійного обстоювання правових позицій засобами передбаченими КПК України.
Так, статтею 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. (ст. 84 КПК України). Відповідно до ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний обєкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо, відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобовязані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ. Для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур, або оригінал документа знаходиться у володінні однієї зі сторін кримінального провадження, а вона не надає його на запит іншої сторони (ч. 5 ст. 99 КПК України).
Частина 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення Кримінального процесуального Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
Таким чином, враховуючи положення ст. ст. 7, 9 КПК України та встановленого факту неналежного виконання прокурором вимог ст. 290 КПК України у не наданні копій матеріалів кримінального провадження, у тому числі їх засвідчення, що суперечить вимогам положень ст. 2 КПК України що фактично позбавляє гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає наведені порушення вимог кримінально процесуального закону істотними та у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, визнає їх підставою для задоволення скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Слідчий суддя ОСОБА_1