Провадження № 1-КС/522/4741/18
У Х В А Л А
12 березня 2017 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовець за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_2 , на посаді заступника начальника 1 відділу регіонального центру оперативно-технічних заходів Південного регіонального управління ДПС України у військовому званні підполковник, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за наступних обставин.
14 жовтня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В той же час, в ході досудового розслідування встановлено особу та фактичні анкетні дані потерпілого, а саме - ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 с. Горнос Республіка Казахстан, громадянин України, не одружений, з загальною середньою освітою, який при госпіталізації 14.10.2017 зазначив хибні анкетні дані, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим, винесено постанову щодо уточнення анкетних даних останнього.
Встановлено, що ОСОБА_6 проходить військову служби за контрактом на посаді заступника начальника 1 відділу регіонального центру оперативно-технічних заходів ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні підполковник.
Державна прикордонна служба України, відповідно до ст. ст. 1, 5, 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», є правоохоронним органом спеціального призначення на яку покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, діяльність якої провадиться на основі дотримання прав і свобод людини і громадянина, при цьому органи, військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України зобов`язані поважати гідність людини, виявляти до неї гуманне ставлення.
Відповідно до ст.ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно із ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, поважати честь і гідність кожної людини.
Проте, 14.10.2017 близько 04 год. 00 хв. біля приміщення кафе «Восток», що розташоване у м. Одесі по вул. Ак. Філатова, 20А, після розпивання у ньому алкогольних напоїв, між військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником
ОСОБА_6 , капітаном ОСОБА_9 з однієї сторони та іншими відвідувачами даного кафе із громадянами ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з другої сторони, виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, який у подальшому переріс між ними у бійку та взаємним нанесенням побоїв.
Того ж дня, приблизно о 04 год. 20 хв., ОСОБА_6 , знаходячись на проїжджій частині дороги у м. Одеса по вулиці Академіка Філатова, навпроти будинку, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 21, діючи умисно, на ґрунті виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_8 в ході обопільного конфлікту, який виник поблизу кафе «Восток», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Філатова, 20А, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій у вигляді завдання тілесних ушкоджень, шкоди життю та здоров`ю, свідомо допускаючи і бажаючи їх настання, керуючись раптово виниклим умислом на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , застосував наявний у нього пристрій для відстрілу гумових куль ПМ «ВІЙ» серії НОМЕР_1 , що виразилось у здійсненні ним одного пострілу в область життєве важливого органу - голови ОСОБА_8 , заподіявши в сукупності тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового, проникаючого, сліпого поранення голови в лобовій ділянці по серединній лінії, на межі росту волосся, спричинивши ушкодження головного мозку у вигляді крововиливу під тверду та м`які мозкові оболонки, забою головного мозку, що в сукупності за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які обумовили розвиток загрозливого для життя стану набряк головного мозку, який, являється причиною смерті ОСОБА_8 та від якої о 10 год. 00 хв. 16.10.2017 у приміщенні Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1», що розташована за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдівська, 32, останній помер.
14 жовтня 2017 року ОСОБА_6 було затримано працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України в порядку ст. 208 КПК України.
В той же день, 14 жовтня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, провину по якому останній не визнав.
16 жовтня 2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси застосовано до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
09 грудня 2017 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
08 березня 2018 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Відповідно до ст. 219 КПК України строк ознайомлення досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України не включається у строки, а саме строки досудового розслідування.
Згідно приписів ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки визначені судом можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, а у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.
07 березня 2018 року прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які безпосередньо з ним проходять військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 та для окремих він є начальником, має доступ до озброєння та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість і може залякувати свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення.
Слід врахувати, що ОСОБА_6 будучи працівником правоохоронного органу обізнаний з проведенням слідчих та процесуальних дій, а тому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_6 має професійні службові зв`язки з керівниками правоохоронних органів Державної прикордонної служби України в Одеській області, будучи обізнаним в силу займаної ним посади про порядком слідчих (розшукових) дій, може переховуватися від органу досудового розслідування використовуючи навички отримані в ході перебування на посаді в правоохоронних органах.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 проходить військову службу на території Одеської області, яка межує із територією Республіки Молдова та виконує безпосередньо на державному кордоні покладені на нього ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» завдання, є реальний ризик того, що залишаючись на волі, підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням тяжкості кримінальної відповідальності, яка йому загрожує, у тому числі в силу займаної посади безперешкодно вибути поза межі території України, тим самим вчинити інше тяжке кримінальне правопорушення, пов`язане з ухиленням від військової служби.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник під час розгляду клопотання просили суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 , а також відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, при цьому досудове розслідування по кримінальному провадженню завершено, а тому продовжувати строк тримання під вартою не має законних підстав.
При цьому, захисник обвинуваченого зазначив, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, крім того останній не покидав місце події не бажав завдати потерпілому тілесні ушкодження.
Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши надані суду в обґрунтування клопотання матеріали, вислухавши підозрюваного, його захисника, а також думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню оскільки.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.
В результаті аналізу наданих матеріалів, та обставин встановлених судом, суд приходить до висновку, що заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення) не зменшились, а відтак необхідності задоволення клопотання слідчого.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим.
Суд вважає, що слідчим під час розгляду клопотання надано матеріали, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
При цьому, посилання захисника ОСОБА_6 , що слідчий суддя не має права продовжувати термін тримання під вартою коли закінчено досудове розслідування та матеріали кримінального провадження відкриті сторонам для ознайомлення є надуманими, оскільки згідно ч.3 ст.219 КПК України, саме ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку передбаченому ст. 290 КПК України не включається у строки досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відтак, на підставі ст.7, ч.ч. 3, 6 ст. 9 КПК України, коли норми КПК України не регулюють продовження запобіжного заходу, суд застосовує норми ст. 197, ст. 199 КПК України, при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що існують всі передбачені Законом підстави для продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 290 КПК України,-
Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 60 /шістдесят/ діб та рахувати з 12.03.2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1