Справа № 570/4957/15-к
Номер провадження 1-кс/570/669/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 грудня 2015 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора Рівненської місцевої прпокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001852 від 26 грудня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 198 КК України, -

в с т а н о в и в :
В обґрунтування вказаного клопотання, прокурор зазначає, що 26 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001852, за ознаками злочину, передбаченого ст. 198 КК України та розпочато досудове розслідування.

Органом досудового розслідування встановлено, що 26 грудня 2015 року близько 19 год. 00 хв. на а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів поблизу с. Забороль Рівненського р-ну, Рівненеської області ОСОБА_5 , здійснював перевезення каміння, ззовні схожого на бурштин-сирець. Під час огляду автомобіля VOLKSVAGEN SHARAN д.н.з. НОМЕР_1 , яким за вказаних обставин керував ОСОБА_5 , виявлено та вилучено 3 кг каміння коричневого кольору, зовні схожого на бурштин-сирець, та 0,3 кг каміння жовтого кольору, округлої та овальної форми, зовні схожого на бурштин-сирець. При цьому документів, які б підтверджували походження вказаного каміння та щодо права його перевезення ОСОБА_5 не надано. Вказується у клопотанні, що згадане каміння може бути предметом злочинів, передбачених ч. 2 ст. 240, ст. 198 КК України. Покликаючись на положення ст. 96-1 КК України, ст. 167, 170-171 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно (каміння).

Крім того, прокурором подано клопотання про поновлення процесуального строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК, для подання згаданого клопотання про арешт майна. Вказано, як поважну причину пропуску такого строку, проведення інших слідчих дій у зазначеному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, при цьому вказав на наявність достатніх підстав для поновлення процесуального строку та арешту згаданих речей.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотань прокурора. Зазначив про наявність відповідних документів, якими підтверджується законність володіння та перевезення вилученого каміння ОСОБА_5 . Вказав також, що у згаданому кримінальному провадженні ОСОБА_5 не є підозрюваним чи обвинуваченим. Зазначив про необґрунтованість поважності причин пропуску прокурором процесуального строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК. Просив відмовити в задоволенні клопотань про поновлення строку та арешт майна.

Заслухавши міркування прокурора, доводи адвоката ОСОБА_4 , пояснення слідчого ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та додані сторонами документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Положеннями, закріпленими у ст. 117 КПК, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді. Оцінивши причини пропуску строку, у згаданому клопотанні прокурора та із урахуванням його пояснень, - як поважні, слідчий суддя вважає можливим поновити їх та розглядати клопотання про арешт майна по суті.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Зі змісту клопотання та доданих до нього документів вбачається, що на даний час ОСОБА_5 , у якого вилучено майно, в кримінальному провадженні не є підозрюваним чи обвинуваченим. Така обставина підтверджується також і поясненнями прокурора, слідчого й адвоката.

Доводи прокурора про наявність підстав вважати ОСОБА_5 третьою особою в розумінні ч. 2 ст. 170 КПК, з метою дотримання ст. 96-1 КК, слідчий суддя вважає недостатньо обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні прокурором не підтверджено належним та допустими доказами відомості про отримання чи придбання ОСОБА_5 у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи згаданого майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або й те, що ОСОБА_5 знав чи повинен був знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо ОСОБА_5 , як третьої особи не встановлено в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає клопотання про накладення арешту на майно передчасними, а тому у його задоволенні слід відмовити, оскільки на момент його розгляду, особі, про майно якої йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Керуючись ст.ст. 117, 170-173, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Поновити строк для подання клопотання про арешт майна.

В задоволенні клопотання про арешт майна - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1