УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000692 від 27.10.2017р., -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 27.10.2017р. про закриття кримінального провадження, відомості про яке 08.06.2017р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692.
В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню № 0000692 було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, є передчасною та підлягає скасуванню. Зокрема, заявник посилається на те, що на обґрунтування своєї постанови від 27.10.2017р. про закриття кримінального провадження (і як єдину підставу її винесення) старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 вказав, що в ході досудового розслідування не встановлено доказів завідомо неправильного застосування норм матеріального права, грубих порушень норм процесуального права, або невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, якими можуть буть рішення про перегляд неправосудного судового рішення в апеляційному та касаційному порядку. Однак, в цій же постанові відсутні посилання на проведенні старшим слідчим слідчі дії з метою встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, або спрямовані на отримання доказів щодо фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, зокрема щодо грубих порушень норм процесуального права суддею ОСОБА_5 під час здійснення судового провадження у кримінальній справі № 175/5696/14-к, про які йшлося у заяві скаржника про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2017р. В свою чергу, докази цих фактів та обставин містяться в матеріалах тієї ж кримінальної справи № 175/5696/14-к, а самі обставини постановлення суддею ОСОБА_5 завідомо неправосудного судового рішення встановлені ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.03.2017р., копія якої була додана до заяви скаржника про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2017р.

ОСОБА_3 в судові засідання, що призначалися на 28.11.2017р. та на 04.12.2017р. повторно не з`явився, викликався судом неодноразово, про дати, місце та час розгляду скарги кожного разу був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся.

Прокурор надав у судове засідання матеріали кримінального провадження та заяву, в якій просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено умисного порушення суддею ОСОБА_5 норм матеріального та процесуального права та, як наслідок, винесення завідомо неправосудного рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

З урахуванням вказаного, ч. 6 ст. 9 КПК України дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття рішення в розумні строки.

Вивчивши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження та скарги, суд приходить до наступного.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 27.10.2017р. постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000692 від 08.06.2017р. у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

В оскаржуваній постанові йдеться про наступне.

Слідчим управлінням прокуратури Дніпропетровської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000692, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2017р. на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2017р. у справі № 201/7393/17 за фактом можливого постановлення завідомо неправосудного рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у кримінальному провадженні № 0002557 за заявою ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що на розгляді в Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області декілька років перебуває кримінальне провадження № 0002557, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.11.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, номер справи суду № 175/5696/14-к, в якому потерпілим визнано ОСОБА_3 .

Вивченням заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_3 , матеріалів кримінального провадження № 0000692 та проведеним допитом в якості свідка ОСОБА_3 слідчим встановлено наступне:

- обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0002757 від 10.11.2014р. Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 3 направлено до Дніпропетровського районного суду для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення;

- суддею Дніпропетровського районного суду було винесено обвинувальний вирок 20.09.2016р., який учасниками кримінального провадження оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області;

- 29.12.2016р. ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області скасовано вирок Дніпропетровського районного суду від 20.09.2016р. та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002757 направлено на новий судовий розгляд;

- автоматично системою розподілу справ у Дніпропетровському районному суді обвинувальний акт у кримінальному провадженні було розподілено на суддю ОСОБА_5 ;

- 23.01.2017р. за наслідками проведеного підготовчого судового засідання суддя ОСОБА_5 постановив ухвалу, якою повернув обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002757 процесуальному керівнику прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 для продовження досудового розслідування;

- ухвала від 23.01.2017р. судді ОСОБА_5 була оскаржена прокурором та потерпілим до Апеляційного суду Дніпропетровської області;

- ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.03.2017р. апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 та потерпілого ОСОБА_3 задоволені частково, а саме: ухвалу Дніпропетровського районного суду від 23.01.2017р. про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту та матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002757 від 10.11.2014р. щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції;

- обвинувальний акт автоматичною системою розподілу справ у Дніпропетровському районному суді було розподілено на новий судовий розгляд в складі головуючого судді ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, потерпілим ОСОБА_3 була подано заяву про відвід судді ОСОБА_5 ;

- 07.04.2017р. ухвалою судді Дніпропетровського районного суду ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні заяви про відвід;

- 15.09.2017р. суддя ОСОБА_5 заявив самовідвід від участі у розгляді вказаного обвинувального акту у кримінальному провадженні;

- згідно повідомлення Дніпропетровського районного суду розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0002757 призначено на 27.10.2017р.

Об`єктивна сторона злочину полягає у постановленні суддею (суддями) завідомо неправосудного судового рішення. Неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Злочин вважається закінченим з моменту постановлення суддею (суддями судового рішення).

З урахуванням викладеного, слідчим зроблено висновок про те, що в ході досудового розслідування не встановлено доказів завідомо неправильного застосування норм матеріального права, грубих порушень норм процесуального права, або невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, якими можуть бути рішення про перегляд неправосудного судового рішення в апеляційному та касаційному порядку.

На підставі ст. 284 КПК України досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність події кримінального правопорушення.

У зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування слідчим прокуратури Дніпропетровської області не було встановлено ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України - то кримінальне провадження № 0000692 було закрито, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону прокурором не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, зокрема слідчим з`ясовані всі обставини, що мають значення для повного розслідування кримінального провадження. На виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим всебічно, повно досліджено обставини кримінального провадження та відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого є вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Отже, судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що слідчим були вжиті всі процесуальні дії для всебічного повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, тому оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами у справі доводи скаржника про безпідставність закриття провадження, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки посилання скаржника носять загальний, неконкретний характер, доказів того, що слідчим не досліджено фактичних обставин справи скаржником не надано, а судом не встановлено, доводи скаржника не дають підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства, а зводяться до переоцінки скаржником доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 9, 92 94, 110, 220, 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000692 від 27.10.2017р. відмовити.
Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 04 грудня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровського області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1