Дата документу 13.10.2017 Справа № 554/5778/15-к
Справа №554/5778/15
Провадження №1-кс/554/6851/2017

У Х В А Л А
Іменем України
13 жовтня 2017 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 31.08.2017 року, на її майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 369,7 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Своє клопотання заявниця обгрунтовувала наступним: 15 вересня 2017 року їй стало відомо, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 31.08.2017 року № 554/5778/15-к накладено арешт на її майно, нежитлові приміщення, загальною площею 369,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Дане нерухоме майно належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 19.03.2015 року. Із накладеним арештом не погоджується, оскільки свідоцтво про придбання нерухомого майна від 19.03.2015 р. ні ким не було оскаржено, не визнано дійсним та не скасовано. Про розгляд питання про накладення їй як власнику нерухомого майна повідомлено не було. У звязку з цим, накладений арешт порушує її права, як власника нерухомого майна.
Заявниця надала заяву про розгляд клопотання про скасування арешту без її участі.
Слідчий до суду не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Клопотання про фіксування судового засідання технічними засобами не заявлялося, тому у відповідності до ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава від 31.08.2016 року № 554/5778/15-к на майно ОСОБА_3 накладено арешт, а саме на нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 369.7 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права його відчуження розпорядження.
Відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 19.03.2015 року, серія та номер 230, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 .
За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Встановлено, що при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , а саме на нежитлове приміщення (перукарню), загальною площею 369.7 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця, як власник даного майна, участі в судовому засіданні участі не приймала.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ж зі ст.98 КПК України критерієм приналежності майна до речового доказу є наявність відповідної форми, що виражена в матеріальному об`єкті, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, підстава для накладення арешту на нерухоме майно з метою забезпечення кримінального провадження (збереження речових доказів) - відсутня.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень ініціювати накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваною.
Приймаючи дане рішення виходжу також з наступного.
Згідно абзацу другого ч.10 ст.170 КПК України - не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим не надано доказів, які б вказували на недобросовісність набуття майна ОСОБА_3 .
Окрім того, ухвалою Октябрського районного суд міста Полтави від 17.08.2017 р. по даній справі аналогічний арешт вже скасовувався.
З урахуванням викладеного арешт підлягає скасуванню.
На підставі викладеного і керуючись ст.170, 173,174, 303,306-307,309 КПК України,
УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, - задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 31.08.2016 року за № 554/5778/15-к на майно ОСОБА_3 , а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 369,7 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1