печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4756/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою, адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 17.01.2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження № 0008015 від 11.12.2015 року,-

В С Т А Н О В И В :
27.01.2017 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 17.01.2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження № 0008015 від 11.12.2015 року

Скарга мотивована тим, що не дивлячись на те, що кримінальне провадження, яке розслідується за заявою ТОВ «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна», стосується його майна, що завдає йому, як законному власнику цього майна моральну шкоду, прокурор відмовив йому у визнанні потерпілим, пославшись на відсутність підстав вважати, що кримінальним правопорушенням йому завдано шкоди.

Вказану постанову вважає незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених в ній підстав та просив визнати незаконною та скасувати вказану постанову, зобов`язати прокурора ОСОБА_5 винести постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та вручити пам`ятку про права потерпілого.

Прокурор, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0008015 від 11.12.2015 року, в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Слідчий судя, відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнав можливим проводити розгляд скарги у відсутність прокурора.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 04.01.2017 року ОСОБА_4 звернувся до процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0008015 від 11.12.2015 року, прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 із заявою про залучення його у вказаному провадженні як потерпілого.

Також встановлено, що 17.01.2017 року процесуальним керівником було прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні № 0008015 від 11.12.2015 року.

Виносячи вищевказану постанову, прокурор виходив з того, що майнової шкоди ОСОБА_4 не завдано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, прокурор у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 17.01.2017 на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, прокурором зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 не було завдано матеріальної та моральної шкоди.

В свою чергу, викладені у скарзі ОСОБА_4 фактичні обставини справи, дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги в цій частині.

Скарга в частині визнання незаконною постанови прокурора задоволенню не підлягає, оскільки таке рішення слідчого судді не передбачене ч.2 ст.307 КПК України.

Щодо зобов`язання прокурора винести постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та вручити пам`ятку про права потерпілого, слідчий суддя вважає, що вони також не підлягають задоволенню, оскільки заявлені передчасно, до того ж згідно ч.1 чт.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Керуючись ст.ст. 55, 303-309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 17.01.2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження № 0008015 від 11.12.2015 року задовольнити частково.

Постанову прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 17.01.2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження № 0008015 від 11.12.2015 року - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1