Справа № 461/6399/17
Провадження № 1-кс/461/1148/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2018 м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підбуж Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
До Галицького районного суду м. Львова надійшло погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК ОСОБА_7 .
Відповідно до клопотання ОСОБА_5 12 вересня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, керуючи технічно несправним автомобілем "IVECO-35S11"реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по дорозі Київ-Чоп, у напрямку до м. Чоп, при проїзді її ділянки у районі 555 + 620 м, що у с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.5, 1.10 у частині визначення понять "небезпека для руху"; Розділу 2 п. п. 2.3 б), д); Розділу 10.1 п. 10.1; Розділу 12 п. 12.1, 12.3, 12.4, 12.9; Розділу 31 п. п. 31.1, 31.4, 31.4.1 а), 31.4.1 б) . А саме керував автомобілем із частково несправною гальмівною системою, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з моменту виявлення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався по регульованому пішохідному переході на червоний (забороняючий) сигнал світлофора, з права наліво, по напрямку руху автомобіля "IVECO-35S11", реєстраційний номер НОМЕР_1 , своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.
У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України пішохід ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта № 202/2017 судово-медичної експертизи від 26.09.2017 отримав наступні тілесні ушкодження: перелом піраміди правої скроневої кістки, який переходить в задню черепно-мозкову ямку і на решітчасту кістку, перелом піраміди лівої скроневої кістки, розсіяні крововиливи в м`яких мозкових оболонках, крововиливи в речовину мозку в ділянці переломів, перелом лівої ключиці, лівої плечової кістки, переломи 3-7 ребер по передньо-здохвинній лінії зліва та 2-9 ребер по біляхребтовій лінії зліва, в ділянці лівого ліктя, передній зовнішній поверхні лівого стегна на висоті 65 см від підошви 2 синці, які утворились незадовго до настання смерті від дії тупого предмету, яким міг бути удар виступаючими частинами автомобіля, що рухався.
ОСОБА_5 підозрюється органом досудового розслідування у тому, що він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 , тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки або без такого; в результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні правил дорожнього руху, настали тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого, під час руху не був уважним до дорожньої обстановки, тобто проявив злочинну недбалість слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що є ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Тому слідчий просить слідчого суддю орати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зазначили, що відсутній зазначений в клопотанні ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду. Не заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали подане клопотання, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ч.1 ст. 184 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:
1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;
2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;
5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;
6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;
7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
ОСОБА_5 повідомлено про підозру 26.02.2018 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що є тяжким злочином.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
У клопотанні старший слідчий ВР ЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 не зазначив доказів, які могли б свідчити про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, не зазначив посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Згідно з ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий у клопотанні зазначає, що є достатні підстави вважати, що є ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.
На думку суду, посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 під час руху не був уважним до дорожньої обстановки, в результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні правил дорожнього руху, настали тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого, та те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину не може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Судом встановлено, що ОСОБА_5 одружений, має трьох дітей, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , має міцні соціальні зв`язки. Крім цього, у слідчого судді відсутні відомості про те, що ОСОБА_13 ухилився від явки до слідчого чи прокурора, в проваджені якого перебуває дане кримінальне провадження. В клопотанні відсутні будь-які достатні підстави вважати, що наявний ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду. На наявність інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий у клопотанні не посилається.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням не може бути виконане і потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя-
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному у скоєнні кримінальному правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1