Справа № 384/765/17
Провадження № 1-кп/386/164/17
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
21 грудня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, дані про яке внесені до ЄРДР №0000317, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, пільг та утриманців не маючого, раніше судимого: 07.10.2013 року Первомайським міським судом Миколаївської області по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 2 роки; 02.06.2014 року Первомайським міським судом Миколаївської області по ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць та 30.01.2017 року на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.01.2017 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 11 днів,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановила:
На розгляді у Голованівському районному суді Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР №0000317 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 години 15 хвилин 24 грудня 2017 року.

Клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 року, не надійшло.

На підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, продовжують існувати.

Потерпіла, вважала за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Обвинувачений та його захисник на підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши клопотання та доводи прокурора, думку інших учасників судового провадження щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити, виходячи з наступних підстав.

Конституційний Суд України в п. 4 рішення від 23 листопада 2017 року №1-р/2017 зазначив, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (частини 4, 5 ст. 199 КПК України).

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою суд враховує, що обвинувачений є повнолітньою людиною, його задовільний стан здоров`я, тимчасово не працюючий, не має постійного місця проживання та реєстрації, схильний до скоєння правопорушень, не одружений, відсутність пільг та утриманців, а також міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно ОСОБА_9 , від чого наступила смерть останньої, неодноразово вчиняв умисні злочини за що був засуджений, останній раз - 02.06.2014 року Первомайським міським судом Миколаївської області, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Вільшанської ЦРЛ не перебуває. За останнім місцем проживання характеризується посередньо.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, оскільки ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, не має постійного місця проживання та може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, за що був засудженим.

При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам, оскільки особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого через тяжкість злочину в якому він обвинувачується, яке відноситься до особливо тяжких злочинів; відсутні осіб, які могли би поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язань при застосуванні особистої поруки; у обвинуваченого відсутні грошові кошти для внесення застави, осіб які б бажали внести такі кошти не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у зв`язку з тим, що тримання під вартою обрано у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 205, 315 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у кримінальному провадженні №1-кп/386/164/17, дані про яке внесені до ЄРДР №0000317, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, на 60 днів, тобто з 21 грудня 2017 року до 24 години 00 хвилин 18 лютого 2018 року включно.

Ухвала діє до 24 години 00 хвилин 18 лютого 2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3