Справа № 462/3065/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/76/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 31.08.2016 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0001474 від 27.04.2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання у за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 1 ст. 162 КК україни у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 27.04.2016 р. близько 05:00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проліз через огорожу на прибудинкову територію будинку, що знаходився за вищевказаною адресою, проник через відчинені двері в інше приміщення (сарай), підготувавши собі для викрадення болгарку марки «BOSH GWS 22-230 H», вартістю 900 гривень та електродриль марки «STARK ID 751 q», вартістю 600 гривень, загальна вартість підготовленого для викрадення вищевказаного майна становить 1 500 гривень, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий чоловіком потерпілої ОСОБА_9 .

Крім того, він же 18.05.2016 близько 05:00 год. на шлях виправлення не став, та повторно вчинив злочин, а саме : перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, проліз через огорожу на прибудинкову територію будинку АДРЕСА_3 і незаконно через відчинене вікно, тобто без дозволу законного домовласника, за відсутності передбачених законом на те підстав, проник в підвальне гаражне приміщення, належне на праві власності ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 Ккраїни, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, приєднати повністю невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2014 року, з врахуванням ч. 1, 3 ст. 72 КК України, призначити остаточно у виді позбавлення волі на строк 3 роки 15 днів та штрафу у розмірі 850 гривень, визначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2015 року. Покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень виконувати самостійно.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що ОСОБА_7 раніше судимий відповідно до вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадських робіт терміном 120 годин, та вироку Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК україни, до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, що суд першої інстанції не врахував при призначенні покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001474, судового провадження №462/3065/16-к, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.
Крім того, прокурор не оскаржує призначеного покарання за вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, а тому ці обставини також не підлягають перевірці.

Колегія суддів вважає необґрунтованими покликання прокурора на те, що суд першої інстанції повинен був призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2, 6 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У матеріалах кримінального та судового провадження відсутній вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2014 року та відсутні дані про те, що ОСОБА_7 не відбув призначене покарання.

Крім того, у матеріалах кримінального та судового провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 не виконав покарання у виді штрафу, призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2015 року.

Враховуючи те, що у матеріалах кримінального та судового провадження на день винесення вироку у суду першої інстанції були відсутні дані про виконання покарання за вироками Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2014 року та Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2015 року, доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, на підставі всебічного та повного дослідження доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, призначив покарання відповідно до закону.

З огляду на це, вирок Залізничного районного суду м. Львова від 31.08.2016 року є законним, обґрунтованим та вмотивованим та скасуванню не підлягає.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що обставини, зазначені у апеляційній скарзі, у разі їх підтвердження доказами, можуть бути усунені у порядку виконання судових рішень, відповідно до Розділу VІІІ КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
у задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 відмовити.

Вирок Залізничного районного суду Львівської області від 31.08.2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4