Справа №: 398/212/17
провадження №: 1-кп/398/313/17
УХВАЛА
Іменем України
"26" вересня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001700 від 07.07.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 4, п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15, п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187, п. 2 п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України
В С Т А Н О В И В:
Судом на обговорення було поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою відповідно до вимог ст. 331 КПК України.
Прокурор вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 на 60 днів, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував та просив змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на особисте зобов`язання з поміщенням його в будь-який реабілітаційний центр.
Захисник підтримала клопотання обвинуваченого та просила його задовольнити.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 неодноразово судимий, в тому числі за особливо тяжкі злочини, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів та невідворотність покарання за їх вчинення, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 177 КПК України.
Суд дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено та ризики, визначені попередньою ухвалою про обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, не зникли та не зменшились.
Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинуваченого, суд вважає, що в даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Зміна запобіжного заходу в виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі на особисте зобов`язання, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
За таких обставин, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою. З цих же підстав не підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого та захисника про зміну на більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 180, 197, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити дію запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто до 24.11.2017 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Присяжні ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5