Справа № 296/8676/17
Вирок
Іменем України
05 грудня 2017 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000211 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжено в м.Овруч Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, учасник бойових дій, проживає: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Як слідує з обвинувального акту, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №19-РС від 14 квітня 2017 року молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Згідно вимог ст.ст.1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Відповідно ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Однак, молодший сержант ОСОБА_5 , під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях.
Приблизно на початку лютого 2017 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_6 з проханням відремонтувати його автомобіль марки КІА «Sorento», д.н.з. НОМЕР_2 , який був після ДТП, на що ОСОБА_6 погодився, визначивши вартість ремонту сумою в 900 доларів США. Тоді ж ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_6 600 доларів США, повідомивши, що 300 доларів США віддасть після завершення робіт.
В подальшому, враховуючи порушення ОСОБА_6 обумовленого місячного терміну проведення ремонту автомобіля, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що більше грошей він не заплатить, та забрав відремонтований автомобіль КІА «Sorento» д.н.з. НОМЕР_2 .
13 березня 2017 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання чужого майна у ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне вимагання передачі чужого майна, 13 березня 2017 року перебуваючи в приміщенні гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , висловив ОСОБА_6 у погрозливій формі вимогу передати йому грошові кошти в сумі 600 доларів США, нібито за поганий ремонт його автомобіля, погрожуючи, що в разі відмови виконати його вимогу, ОСОБА_6 буде спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді видалення життєвоважливого органу - нирок, що ним було сприйнято як реальну загрозу здоров`я.
16 березня 2017 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, направленим на незаконне отримання чужого майна шляхом вимагання, та з корисливих мотивів, перебуваючи на перехресті вулиць Київська - Івана Сльоти у м.Житомирі отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 600 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення еквівалентно 16 128 грн. 46 коп.
У подальшому в середині липня 2017 року у ОСОБА_5 виник очинний умисел, направлений на повторне вимагання чужого майна ОСОБА_6 поєднаного з погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, з метою незаконного вимагання передачі чужого майна, 19 липня 2017 року близько 22 години зателефонував до ОСОБА_6 та погрозливій формі, повторно, висловив вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 650 доларів США, нібито за поганий ремонт його автомобіля, погрожуючи, що в разі відмови виконати його вимогу в строк до 2 серпня 2017 року, буде вдвічі збільшено суму коштів і ОСОБА_6 буде спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді видалення життєвоважливого органу - нирок. Вказані погрози ОСОБА_6 було сприйнято, як реальну загрозу здоров`я, тому він вимушений був погодитись передати ОСОБА_5 650 доларів США.

03 серпня 2017 року близько 12 години під час телефонної розмови ОСОБА_5 почав вимагати у ОСОБА_7 1300 доларів США, та домовився про зустріч з потерпілим ОСОБА_7 для передачі грошових коштів у визначеній ним сумі на території приміщення гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

03 серпня 2017 року близько 16 години ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом та з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне отримання чужого майна шляхом вимагання, поєднаного з погрозою заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, приїхав до обумовленого раніше місця, та знаходячись в гаражі по АДРЕСА_2 , будучи невдоволеним, що ОСОБА_6 до 2 серпня 2017 року не віддав на його вимогу грошові кошти в сумі 650 доларів США, пред`явив ОСОБА_6 вимогу надати йому 1300 доларів США, нібито за поганий ремонт його автомобіля та несвоєчасність передачі грошових коштів, погрожуючи при цьому застосуванням тілесних ушкоджень. Вказані погрози ОСОБА_6 було сприйнято, як реальну загрозу здоров`я, тому ОСОБА_6 на виконання вимоги ОСОБА_5 тоді ж передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 16800 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вимозі передати чуже майно з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
27 жовтня 2017 року прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 з одного боку та обвинувачений ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватсті, додержуючись наступних умов.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, а саме : у вимозі передати чуже майно з погрозою заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому повторно. Зобов`язується співпрацювати зі стороною обвинувачення, відповідати на всі поставленні запитання та не може замовчувати факти вчиненого ним кримінального правопорушення, а також буде давати показання під час судового розгляду.
Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.189 КК України у виді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку терміном на 2 роки та покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи. яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюються провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Криміналне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення з ним угоди та підтвердив в якій про відсутність будь-яких вимог матеріального характеру, а тому відмовляється від пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_5 . Укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченого взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст.65 КК України.
Обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.
ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проходження військової служби позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. ОСОБА_5 є учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_3 , видане 19.03.2015 року) та є інвалідом другої групи.
З врахуванням встановлених обставин кримінального провадження та особи винного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Питання речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Підстав, для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Підлягають стягненню з ОСОБА_5 в прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 5194.05 грн.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 жовтня 2017 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000211 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Призначити узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.189 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
Відповідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 в прибуток держави процесуальні витрати в сумі 5194,05 гривень.
Речові докази:
грошові кошти в сумі 16800 грн., передані на зберігання до УСБУ в Житомирській області, залишити в розпорядженні останнього;
диски з записами, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Арешт на автомобіль KIA Sorento, д.н. НОМЕР_2 , накладений слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира 04.08.2017 року - скасувати. Вказаний автомобіль, який зберігається на території УСБУ в Житомирській області, повернути за належністю ОСОБА_5 .
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1