Справа № 592/3303/18
Провадження № 1-кп/592/407/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783 від 07.03.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.06.2017 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді громадських робіт терміном 240 годин, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , який 02.06.2017 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.

09.01.2018 ОСОБА_3 поставлено на облік у Ковпаківському районному секторі Сумського міськрайонного відділу з питань пробації. 26.01.2018 ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. В цей же день ОСОБА_3 отримав направлення до КП «Сумикомунінвест» для відбування громадських робіт, до яких повинен був приступити з 29.01.2018.
Розпорядженням директора КП «Сумикомунінвест» СМР № 98 від 29.01.2018 засудженого ОСОБА_3 прийнято на відпрацювання 240 годин громадських робіт та призначено особу, яка здійснює контроль за засудженим. 29.01.2018 року ОСОБА_3 під підпис був ознайомлений з технікою безпеки та графіком виходу на роботу на січень місяць. Після чого ОСОБА_3 приступив до виконання громадських робіт та відпрацював весь час визначених на січень місяць громадських робіт.
Згідно графіку виходу на роботу у лютому місяці 2018 року засуджений ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт, у робочі дні з 9 до 13 години. Проте, згідно табелю виходу на роботу № 125 від 28.02.2018 року за лютий місяць 2018 року засуджений ОСОБА_3 19.02.2018 відпрацював 1 годину із визначених 4 годин та 26.02.2018, 27.02.2018, 28.02.2018 року ОСОБА_3 був відсутній на відпрацюваннях без поважних причин, допустивши, таким чином, невихід на громадські роботи більше двох разів протягом місяця.
Згідно графіку виходу на роботу у березні місяці 2018 року засуджений ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 84 години громадських робіт, у робочі дні з 9 до 13 години. Проте, згідно табелю виходу на роботу № 166 від 26.03.2018 року за березень місяць 2018 року ОСОБА_3 без поважних причин був відсутній на відпрацюванні громадських робіт 01.03.2018 та 02.03.2018.
05.03.2018 року старшим інспектором Ковпаківським РС Сумського МРВ з питань пробації ОСОБА_3 було винесено письмове попередження, про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Не зважаючи на винесене попередження, ОСОБА_3 06.03.2018, 07.03.2018, 12.03.2018, 13.03.2018, 14.03.2018, 16.03.2018, 19.03.2018, 20.03.2018, 21.03.2018, 22.03.2018 знову допустив невихід на роботу без поважних причин.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.
Отже, ОСОБА_3 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, без поважних причини, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призначеного покарання, будучи письмово попередженим про наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, систематично не з`являвся на виконання призначеного йому покарання та допустив прогули: 19.02.2018 року - 3 години, 26.02.2018 року - 4 години, 27.02.2018 року - 4 години, 28.02.2018 року - 4 години, 01.03.2018 року - 4 години, 02.03.2018 року - 4 години, 06.03.2018 року - 4 години, 07.03.2018 року - 4 години, 12.03.2018 року - 4 години, 13.03.2018 року - 4 години, 14.03.2018 року - 4 години, 16.03.2018 року - 4 години, 19.03.2018 року - 4 години, 20.03.2018 року - 4 години, 21.03.2018 року - 4 години, 22.03.2018 року - 4 години.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в невиході більше двох разів протягом лютого та березня місяця на громадські роботи без поважних причин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 28.03.2018 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю, беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння - кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді одного місяця арешту.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні та підозрюваним чи обвинуваченим, а згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні серед іншого суд має право затвердити таку угоду.
Згідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесений, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів невеликої тяжкості. Потерпілий по даній справі відсутній. Дане провадження не є провадженням щодо юридичної особи.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги чинного законодавства, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд дійшов висновку про те, що надана угода про визнання винуватості відповідає вимогам законодавства, інтересам суспільства та не порушує права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам передбаченим ст. 471-474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473, 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України.

Крім того, суд перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України прийшов до висновку про відсутність підстав передбачених для відмови в затвердженні угоди передбачених ст. 474 ч. 6, 7 КПК України, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участі його захисника підлягає затвердженню.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму ВССУ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.71 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, а саме до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.06.2017, за яким його було засуджено до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України невідбута частина покарання становить 23 дні арешту.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувався і на час підготовчого судового засідання учасниками кримінального провадження не заявлялись клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, тому суд не вправі з власної ініціативи обирати запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 375, 474, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.03.2018 між прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке внесене 07.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді одного місяця арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_3 вироком від 02.06.2017 Ковпаківського районного суду м. Суми у виді арешту на строк двадцять днів та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді арешту на строк один місяць двадцять днів.

ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Роз`яснити ОСОБА_3 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 28.03.2018 та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1