Справа № 569/2021/18
У Х В А Л А

13 лютого 2018 року Рівненський міський суд
в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Рівне клопотання начальника відділу слідчого управління ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0004803 від 17.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Начальник відділу слідчого управління ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 , про накладення арешту із забороною розпоряджатись та використовувати майно третьої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , а саме:

- кошти та цінності, що знаходяться на її банківських рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 із зазначенням загальної суми коштів на які накладено арешт.

В обґрунтування клопотання вказував, що впродовж 2014-2018 рр. на території Рівненської та інших областей діє організована група осіб, які зорганізувались з метою заволодіння грошовими коштами громадян шляхом шахрайства у особливо великих розмірах.

У ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення розслідуваного злочину причетна громадянка України ОСОБА_6 , яка у складі організованої групи із іншими співучасниками злочинів починаючи з 2014 по даний час, маючи умисел на заволодіння чужим майном у великих розмірах, шляхом обману та зловживання довірою громадян на свою користь та на користь третіх осіб, керувала підготовкою та вчиненням злочинів, тобто шахрайств, зокрема, на території м. Рівне під приводом продажу фіктивних лікарських засобів та фіктивного дистанційного лікування. Установлено, що ОСОБА_6 керувала діями операторів так званого конспіративного кол-центру ТОВ «Міжнародний оздоровчий центр «Здоров"я» в м. Житомир, які здійснювали безпосередній обман потерпілих по Україні та, зокрема, в м. Рівному.

Також встановлено, що на банківських рахунках ПАТ «Приватбанку» ОСОБА_6 зберігає кошти, здобуті злочинним шляхом, а саме здобуті шляхом обману потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Станом на даний час встановлено, що потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом обману заподіяно майнову шкоду на загальну суму 890 200 грн. Кожним із потерпілих подано цивільні позови про відшкодування майнової шкоди.

Вказані відомості установлені доказами, зібраними у кримінальному провадженні, зокрема, показами свідка ОСОБА_11 та оперативними даними, отриманими в ході проведення НСРД, згідно рапорту старшого оперуповноваженого УКР ГУНП ОСОБА_12 .

Таким чином, грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_6 мають значення для досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки щодо даних коштів, рахунків існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказами злочину та підлягають конфіскації у підозрюваного, третіх осіб для забезпечення цивільного позову з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В судовому засіданні заступник начальника СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається у відсутності власника майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання під час розгляду даного клопотання фіксується за допомогою технічних засобів.
Заслухавши слідчого ОСОБА_3 , ознайомившись з матеріалами клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004803 від 17.07.2017, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий в клопотанні вказує, що по даному кримінальному провадженню подано цивільний позов, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та їх можливого відчуження, з метою збереження коштів на рахунках, виникла необхідність у накладенні арешту.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Окрім того, частина 10 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання начальника відділу слідчого управління ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0004803 від 17.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт із забороною розпоряджатись та використовувати майно третьої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , а саме:

- кошти та цінності, що знаходяться на її банківських рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 із зазначенням загальної суми коштів на які накладено арешт.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Рівненської області з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1