1-кп/357/20/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004450 від 31.08.2016 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Погребище Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізична особа-підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинив незаконне позбавленні волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань, за наступних обставин.

28 серпня 2016 р. близько 20 год. поблизу будинку 38-а по Ш.Алейхема в м. Біла Церква Київської обл., ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Ford Sierra» д.н.з. НОМЕР_1 , наздогнав раніше знайому йому неповнолітню ОСОБА_7 . Зупинивши автомобіль біля неповнолітньої ОСОБА_7 , з метою залякування останньої для того щоб змусити її повернути борг, ОСОБА_5 наказав їй сісти до салону автомобіля. ОСОБА_7 погодилася та сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля.

Після цього ОСОБА_5 , всупереч волі ОСОБА_7 , розпочав рух автомобіля у напрямку с.Блощинці Білоцерківського р-ну Київської обл., вимагаючи при цьому у ОСОБА_7 повернення боргових зобов`язань та погрожуючи останній застосуванням фізичного насильства, з метою демонстрування своєї фізичної та моральної переваги над ОСОБА_7 , для пригнічення бажання останньої залишити салон автомобіля.

В подальшому ОСОБА_5 зупинив автомобіль у полі поблизу с.Блощинці та наказав ОСОБА_7 вийти із салону автомобіля та, з метою залякування останньої та маючи умисел на заподіяння їй фізичних страждань та тілесних ушкоджень, наніс руками один удар по голові та близько дев`яти ударів по тулубу ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження у виді садна на лобі, синця лівого плеча, садана лівого ліктьового суглобу, синця на грудях, синця та садна правого передпліччя, синців правого плеча, синця лівої голінки, садна правого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Потім ОСОБА_5 взяв ОСОБА_7 за тулуб та із застосуванням фізичної сили, поклав її до багажника автомобіля та зв`язав скотчем руки та ноги ОСОБА_7 і заклеїв її рот скотчем, та зачинивши багажник, позбавляючи таким чином волі ОСОБА_7 та заподіюючи їй фізичні страждання, розпочав рух автомобіля у напрямку м. Біла Церква.

Після цього ОСОБА_5 на автомобілі «Ford Sierra» д.н.з. НОМЕР_1 , у багажнику якого знаходилася ОСОБА_7 , приїхав до належного йому гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Лада» по вул.Білоцерківська,1 в с. Шкарівка Білоцерківського р-ну Київської обл., де із застосуванням фізичної сили завів потерпілу ОСОБА_7 у середину гаражного приміщення. Там, усвідомлюючи протиправність своїх дій та, маючи умисел на незаконне позбавлення волі людини, ОСОБА_5 , всупереч бажанню ОСОБА_7 , прив`язав скотчем руки та ноги останньої до стелажів та заклеїв рот потерпілої скотчем, таким чином заподіюючи їй фізичних страждань та позбавляючи ОСОБА_7 можливості залишити гаражне приміщення. ОСОБА_5 зачинив гаражне приміщення та з місці вчинення злочину пішов.

Після цього ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що про його протиправні дії відомо працівникам правоохоронних органів, звільнив ОСОБА_7 із гаражного приміщення, де її незаконно утримував протягом близько двох годин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно, 28 серпня 2016 р. близько 20 год. поблизу будинку 38-а по Ш.Алейхема в м. Біла Церква, керуючи автомобілем «Ford Sierra» д.н.з. НОМЕР_1 , наздогнав знайому неповнолітню ОСОБА_7 , яка вкрала у нього гроші і він вимагав їх повернення. Зупинивши автомобіль біля ОСОБА_7 , з метою залякування останньої для того щоб змусити її повернути борг, наказав їй сісти до автомобіля. ОСОБА_7 погодилася та добровільно сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля.

Після цього він розпочав рух автомобіля у напрямку с.Блощинці Білоцерківського р-ну Київської обл., вимагаючи по дорозі при цьому у ОСОБА_7 повернення боргу та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, однак вона відмовлялася повертати борг.

В подальшому зупинив автомобіль у полі поблизу с.Блощинці та наказав ОСОБА_7 вийти із салону автомобіля, там, з метою залякування та бажаючи заподіяння їй фізичних страждань та тілесних ушкоджень, наніс руками один удар по голові та близько дев`яти ударів по тулубу ОСОБА_7 , потім взяв її за тулуб та поклав до багажника автомобіля, при цьому зв`язав скотчем руки та ноги ОСОБА_7 і заклеїв її рот, та зачинивши багажник, поїхав у напрямку м. Біла Церква.

Приїхавши до належного йому гаражного приміщення № НОМЕР_2 у гаражному кооперативі «Лада» по вул.Білоцерківська,1 в с. Шкарівка, завів потерпілу ОСОБА_7 у середину гаража, де прив`язав скотчем руки та ноги останньої до стелажів та заклеїв рот скотчем, зачинив гараж та з місці вчинення злочину пішов. Через деякий час звільнив ОСОБА_7 із гаража, де вона перебувала близько двох годин.

У скоєному розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла направила суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, зазначила, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, при визначенні покарання послалася на розсуд суду. Цивільний позов у провадженні наміру заявляти не має.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор та захисник не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст. 146 ч.2 КК України, оскільки він вчинив незаконне позбавленні волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина, є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, що розцінюється судом як пом`якшуючі покарання обставини.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням певних обов`язків, оскільки на думку суду, саме таке покарання буде необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази у провадженні: туфель чорного кольору, недопалок та частина цигарки, клинок від ножа, ножиці із руків`ям зеленого кольору, змиви із стелажа та бочки, зразки волосся, зразки слини, які зберігаються в кімнаті речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області необхідно знищити. Дактилоскопічні карти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та компакт диск із відеозаписом із магазину «Епіцентр», які зберігаються в кімнаті речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - необхідно залишити в справі.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.146 ч.2 КК України та призначити йому покарання 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік, поклавши обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази у провадженні: туфель чорного кольору, недопалок та частина цигарки, клинок від ножа, ножиці із руків`ям зеленого кольору, змиви із стелажа та бочки, зразки волосся, зразки слини, які зберігаються в кімнаті речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Дактилоскопічні карти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та компакт диск із відеозаписом із магазину «Епіцентр», які зберігаються в кімнаті речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - необхідно залишити в справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30(тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1 ,