АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника

підозрюваного ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на необґрунтованість підозри відносно ОСОБА_7 , оскільки він не вчиняв кримінального правопорушення, яке йому інкримінують. Вказує на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначає, що не визнання вини підозрюваним не може бути підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звертає увагу на те, що слідчий суддя не врахував особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніше не судимий, має постійне місце проживання, мешкає разом з матір`ю, бабусею та сестрою, позитивно характеризується, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неофіційне працює.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого Шевченківського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 години 22 хвилини 10 лютого 2018 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на котрі вказують слідчий та прокурор, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, підозрюваного, та його законного представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПА у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2017 року у зв`язку з надходження до ЧЧ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення про те, що 07 грудня 2017 року близько 23:00 год. до ОКЗ «16» з пр.Д.Яворницького, 47, м.Дніпра, був доставлений ОСОБА_10 з діагнозом: колото-різана рана грудної клітки (а.с.3 с.п.)
13 грудня 2017 року неповнолітнього ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, яке виразилось у замаху на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 .
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою вагомих наявних доказів, які додані до клопотання слідчого, в тому числі свідченнями потерпілого ОСОБА_10 ; довідкою з Дніпропетровської міської клінічної лікарні №16, з якої вбачається що ОСОБА_10 проведено хірургічне втручання з діагнозом: колото- різана рана грудної клітини з ліва, рана проникаюча, гемотеркс з ліва; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка вдарила ножем його друга ОСОБА_10 ; речовими доказами, які були вилучено під час досудового розслідування.

Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на
строк від 7 до 15 років, об`єктивна сторона якого полягає в посяганні на життя іншої людини.
З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність щодо підозрюваного ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого, і ці ризики не можуть бути достатньою мірою усунуті в інший спосіб, ніж тримання цього підозрюваного під вартою.
Колегія суддів з правильністю цього висновку погоджується, оскільки вищенаведені обставини дають підстави ґрунтовно вважати, що докази вини цього підозрюваного є вагомими, а покарання, що йому загрожує у випадку визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, - суворим. Є достатні підстави вважати, що за таких обставин підозрюваний, діючи з метою уникнення кримінальної відповідальності, дійсно може намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, і ступінь цих ризиків є високим.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4