Єдиний унікальний номер 725/239/16-к
Номер провадження 1-кп/725/9/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2017 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження №0000811 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 в червні 2015 року вчинив хуліганство та завдав тілесних ушкоджень при наступних обставинах:

Так, 06 червня 2015 року ОСОБА_8 , знаходячись на літньому майданчику ресторану «Квінто», що по вул.О.Кобилянської, 3 в м.Чернівці, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні норми та правила поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що він знаходяться в громадському місці, діючи з хуліганських спонукань та з особливою зухвалістю, на ґрунті виниклих неприязних стосунків, вчинив конфлікт з потерпілими, в ході якого наніс один удар по обличчю ОСОБА_7 бокалом від пива, внаслідок чого даний бокал розбився, після чого одразу наніс удар розбитим бокалом в область обличчя ОСОБА_6 , який піднявся на ноги.
В подальшому між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_8 виникла бійка, під час якої останній наніс потерпілому декілька ударів уламком бокалу по голові та шиї.
У результаті хуліганських дій обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження.
Так, згідно висновку судово-медичного експерта №736 екс від 28.10.2015 року при огляді ОСОБА_6 виявлені рубці (як наслідок загоєння ран): в ділянці правої щоки, який починається у вилецевій ділянці справа, проходить через праву щоку, праве крило носа та закінчується на верхній губі справа ; на чолі справа; на скроневій ділянці зліва з переходом на вушну раковину зліва; в завушній ділянці зліва; група в кількості чотирьох в скронево-потиличній ділянці по центру в кількості двох; по передньо-боковій поверхні шиї справа в середній третині; по передньозовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, які виникли в результаті не менш як дванадцятиразової травмуючої дії гостро-ріжучого предмета, можливо внаслідок нанесення ударів розбитим скляним бокалом, а також струс головного мозку, який виник не менш як від одноразової травмуючої дії твердого тупого предмету, або удару об такий. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що привели до короткочасного розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичного експерта №649 екс від 19.06.2015 року при огляді ОСОБА_7 виявлено рану (після хірургічної обробки) на крилі носа справа з переходом на праву щоку; забійні рани: на переніссі по центру; в проекції надбрівної дуги справа; на чолі справа; на зовнішній поверхні раковини правого вуха, які виникли в результаті не менш як чотирьохразової травмуючої дії твердих тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, а також садна: на чолі справа в кількості п`яти, які виникли в результаті не менш як п`ятиразової травмуючої дії твердих тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_8 06 червня 2015 року в ході вчинення хуліганських дій спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження, наслідком якого став рубець в ділянці вилиці, який переходить на праве крило носа та на верхню губу. Згідно висновку експерта №353/15 від 28.10.2015 року для усунення вказаного рубця необхідне проведення оперативного втручання (косметична операція), тому таке ушкодження слід вважати невиправним і якщо воно буде визнано таким, що знівечує обличчя, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Також в ході вчинення хуліганських дій обвинувачений ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_7 тілесне ушкодження наслідком якого став рубець на шкірі в ділянці спинки ската та крила носа справа. Згідно висновку експерта №352/15 від 28.10.2015 року для усунення вказаного рубця необхідне проведення оперативного втручання (косметична операція), тому таке ушкодження слід вважати невиправним і якщо воно буде визнано таким, що знівечує обличчя, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав частково та суду пояснив, що в червні 2015 року разом з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пили пиво на літньому майданчику кафе «Квінто», що по вул. О.Кобилянської в м. Чернівці. Під час розмови у нього з потерпілими несподівано виник конфлікт через те, що потерпілі образили його доньку, у ході якого спочатку потерпілий ОСОБА_7 вдарив його в обличчя, а потім удар наніс і ОСОБА_6 .. Стверджує, що конфлікт виник через образи з боку потерпілих. Не стримавшись, він схопив бокал від пива та вдарив ним в обличчя ОСОБА_7 .. Запевняв, що бокал розбився об лице потерпілого ОСОБА_7 , а спеціально він його (бокал) не розбивав. До того ж, не мав наміру наносити удар в обличчя потерпілим, оскільки удари наносилися спонтанно.
Цивільні позови потерпілих визнав частково, а саме не заперечував щодо відшкодування витрат, які потерпілі понесли на лікування. Разом з тим, позов в частині стягнення моральної шкоди та шкоди на проведення операції не визнав.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому діянь, його вина доводиться наступними дослідженими судом доказами, а саме:

?показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що в червні 2015 року він разом зі ОСОБА_6 відпочивав на літньому майданчику ресторану «Квінто». До них за столик підсів ОСОБА_8 . Обвинувачений пригостив їх пивом. Оскільки ОСОБА_8 вже був п`яний, вони зі ОСОБА_11 вирішили залишити заклад. Однак ОСОБА_8 , розрахувавшись із офіціантом, несподівано схопив бокал і вдарив ним йому (потерпілому) в обличчя, від чого бокал розбився. Після цього обвинувачений накинувся на ОСОБА_11 . Для того, щоб зупинити ОСОБА_8 , він вдарив його стільцем по спині. На літньому майданчику почалася паніка, все було в крові, люди всі злякалися. Залишивши заклад і вийшовши на вулицю, ОСОБА_8 не зупинився і знову напав на ОСОБА_11 , почав його душити. Тоді він (потерпілий ОСОБА_12 ) був вимушений вдарити ОСОБА_13 . Заперечував, що причиною конфлікту стали образи на адресу сім`ї обвинуваченого, оскільки ані ОСОБА_13 , ані його родина не були знайомі їм (потерпілим) до цього часу.

Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

?показами потерпілого ОСОБА_6 , який під час розгляду справи судом зазначив, що в червні 2015 року відпочивав на літньому майданчику ресторану «Квінто» разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 . За їх столик попросив підсісти незнайомий їм чоловік, так як всі місця були зайняті. На знак подяки він пригостив їх пивом. Вони розмовляли про бізнес, жартували. Але оскільки обвинувачений вже був достатньо п`яний, вирішили залишити заклад, але попросили його розрахуватися. Після того як ОСОБА_13 розрахувався з офіціантом та розпочав бійку, в ході якого наніс йому (потерпілому) удари розбитим бокалом, кричав, що вб`є. Своїми діями обвинувачений завдав не лише шкоди його фізичному здоров`ю, але й спричинив моральну шкоду. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

?показами свідка ОСОБА_14 , який підтвердив суду, що став свідком бійки між трьома чоловіками, яка сталася 06 червня 2015 року на літній терасі ресторану «Квінто». У ході бійки один із чоловіків, як потім виявилось це був обвинувачений, наносив удари іншим чоловікам бокалом від пива. В подальшому одному із потерпілих він надавав першу допомогу. Конфлікт супроводжувався нецензурною лексикою і як він міг зрозуміти виник з приводу насильницьких дій відносно доньки обвинуваченого. Незважаючи на бійку, відвідувачі продовжували сидіти за столиками. Вважає, що громадський порядок був порушений.

?показами свідка ОСОБА_15 , згідно яких вона бачила як троє чоловіків на літньому майданчику ресторану «Квінто» влітку 2015 року вчинили бійку. Всі троє перед цим вживали пиво, а потім між ними стався конфлікт. При цьому обвинувачений постійно кричав про те, що потерпілі хотіли зґвалтувати його доньку. Обвинувачений наносив удари потерпілим пивним бокалом по голові, а ті у свою чергу, відбивалися руками.

?показами свідка ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що в червні 2015 року, в день, коли стався конфлікт, вона працювала в ресторані «Квінто». На літній майданчик зайшов відвідувач, але оскільки місць не було, він підсів до двох незнайомих чоловіків. Чоловік був напідпитку, але поводив себе ввічливо. Через деякий час між чоловіками стався конфлікт, вона почула крики, а коли вийшла на майданчик, побачила розкидані стільці, а обвинувачений ОСОБА_13 стояв розмахував бокалом і кричав, що вб`є потерпілих за свою доньку. Ті у свою чергу, оборонялися, але все одно обвинувачений наніс їм декілька ударів розбитим бокалом. Найбільше дісталося потерпілому ОСОБА_11 , оскільки у нього було порізане вухо, голова, шия і лице. Потім приїхали працівники міліції і забрали чоловіків.

?показами свідка ОСОБА_17 , яка підтвердила, що стала свідком бійки на літньому майданчику ресторану «Квінто» в червні 2015 року. Конфлікт стався між незнайомими їй чоловіками. Один із них, який був старший за віком, різко піднявся з-за столу і розбивши бокал від пива об стіл, з криками про свою доньку накинувся на інших чоловіків, що сиділи із ним та став наносити їм удари по голові та обличчю. Потім бійка продовжилась за межами літнього майданчика. Особисто вона дуже злякалася і після інциденту зібралася швидко додому, адже була з дитиною і дитина також дуже налякалася.

?показами свідка ОСОБА_18 , який також підтвердив, що став свідком конфлікту на літньому майданчику ресторану «Квінто» в червні 2015 року. Зазначив, що зустрів тоді знайомого ОСОБА_11 . Потім побачив як між його знайомим та якимось чоловіком, що сидів з ним за столом, виник конфлікт, у ході якого обвинувачений схопив пивний бокал і вдарив ним потерпілого ОСОБА_11 . Далі бійка продовжилась за межами літнього майданчика. Бачив, як ОСОБА_11 лежав на землі, а обвинувачений продовжував тримати в руках бокал. До них підбіг інший потерпілий і намагався заступитися за ОСОБА_11 . Потім обвинувачений повернувся на літній майданчик. Підкреслив, що люди, які сиділи в ресторані, дуже злякалися, адже було дуже багато крові, а обвинувачений був просто неадекватний.

Крім цього, вина обвинуваченого підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

?протоколом огляду місця події від 06.06.2015 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що у присутності понятих, у ході огляду літнього майданчика ресторану «Квінто», на підлозі та на дорозі неподалік літнього майданчику було виявлено плями бурого кольору, а також фрагмент бокалу, а саме його нижня частина, на якій також наявні плями бурого кольору (том 2 а.с.2-8);

?висновком судово-медичного експерта №352/15 від 28.10.2015 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлено на обличчі тяжкі тілесні ушкодження, які потребують оперативного втручання та яке слід вважати невиправним (том 2 а.с.28-34);

?висновком судово-медичного експерта №353/15 від 28.10.2015 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлено на обличчі тяжкі тілесні ушкодження, які потребують оперативного втручання та яке слід вважати невиправним (том 2 а.с.46-70);

?висновком комісійної судово-медичної експертизи № 269 від 14.11.2016 року в якому підтверджено те, що рубець в ділянці правої вилиці потерпілого ОСОБА_6 може бути усунутий шляхом проведення оперативного втручання (косметичної операції) тому його слід вважати невиправним (том 3 а.с.2-16);

?протоколом проведення слідчого експерименту з метою перевірки показів потерпілого ОСОБА_7 від 20.08.2015 року, до якого додано DVD-диск та стенограму (том 2 а.с.86-92);

?протоколом проведення слідчого експерименту з метою перевірки показів потерпілого ОСОБА_6 від 20.08.2015 року, до якого додано DVD-диск та стенограму (том 2 а.с.92-99);

?протоколом проведення слідчого експерименту з метою перевірки показів обвинуваченого ОСОБА_8 від 20.08.2015 року, до якого додано DVD-диск та стенограму (том 2 а.с.100-105);

?висновком дактилоскопічної експертизи №1569 від 06.07.2015 року, з якого вбачається, що один зі слідів пальців рук, який виявлений на уламку бокала, що був вилучений 06.06.2015 року під час огляду на території літньої площадки ресторану «Квінто», залишений середнім та безіменним пальцями правої руки ОСОБА_8 (том 2 а.с.108-112).

Так, відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано по ст.296 ч.4 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, за кваліфікуючою ознакою вчинені із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_8 в ході конфлікту з потерпілими наніс один удар по обличчю ОСОБА_7 бокалом від пива, внаслідок чого даний бокал розбився, після чого одразу наніс удар розбитим бокалом в область обличчя ОСОБА_6 , який піднявся на ноги.

Даний факт підтвердили в судовому засіданні, як сам обвинувачений ОСОБА_19 , потерпілі ОСОБА_7 ОСОБА_6 так і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 .

При цьому, суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що під час конфлікту між потерпілими та обвинуваченим, ОСОБА_8 різко піднявся з-за столу і розбив бокал від пива об стіл, після чого став наносити удари по голові та обличчю потерпілих. Вказані покази спростовані показами ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_7 ОСОБА_6 так і свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 .. При цьому у суду немає сумнівів щодо достовірності показів по даному факту ОСОБА_8 та потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , оскільки лише особи які були безпосередніми учасниками конфлікту можуть детально знати про всі обставини події.

Так, відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року № 10 спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

При цьому, «…застосування або спроба застосування предметів, підібраних на місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за ч. 4 ст. 296 КК України…»

Враховуючи те, що ОСОБА_8 використав бокал від пива, який був на місці вчинення злочину та розбивши його об обличчя потерпілого, продовжував наносити уламками даного бокалу удари і при цьому відсутня мета спеціального пристосування даного предмета для нанесення тілесних ушкоджень та часовий проміжок, який би вказував на спеціальне пристосування даного бокалу для нанесення тілесних ушкоджень, тому суд вважає, що не підтвердилась кваліфікація дій ОСОБА_8 в частині хуліганства, за кваліфікуючою ознакою вчиненого із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, відповідно до п.4 висновку судово-психіатричної експертизи № 482 від 27.10.2015 року в якому зазначено, що « виявлені індивідуально-психологічні особливості підекспертного ОСОБА_8 в незнайомій, суб`єктивно складній ситуації могли сприяти емоційному реагуванню у проявах ситуаційно-обумовлених імпульсивних поведінкових реакцій, що не досягли рівня фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану» (т. 2 а.с.159).

Вищевказаний висновок, на думку суду підтверджує, що в певній обстановці ОСОБА_8 міг емоційно, реагувати на дії потерпілих, а саме у висловлюваннях щодо можливого зґвалтування його доньки та не міг враховуючи оточуючу ситуацію спеціально пристосовувати предмети для нанесення тілесних ушкоджень.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, відповідно до якої, в повному обсязі не підтверджується об`єм обвинувачення за ст. 296 КК України що до вчинення обвинуваченим хуліганських дій, оскільки вважає таку позицію лінією захисту.

Крім того, суд також не приймає до уваги заперечення сторони захисту що до того, що згідно висновків судово-медичних експертиз потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяні їм тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження обличчя є виправними, що підтверджено в судовому засіданні під час допиту судово-медичного експерта ОСОБА_20 ..

Як вбачається з висновків СМЕ № 083 та № 084 у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесні ушкодження обличчя є виправними та мотивовано яким чином вони можуть бути виправлені (т. 2 а.с.22, а.с.38) Дані висновки підтвердив під час допиту в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_20 ..

Суд не приймає до уваги вищевказані висновки, оскільки висновками судово-медичного експерта №352/15 від 28.10.2015 року, №353/15 від 28.10.2015 року з яких вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6 виявлено на обличчі тяжкі тілесні ушкодження, які потребують оперативного втручання та яке слід вважати невиправними (том 2 а.с.28-34; а.с.46-70). Крім того, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 269 від 14.11.2016 року також підтверджено те, що рубець в ділянці правої вилиці потерпілого ОСОБА_6 може бути усунутий шляхом проведення оперативного втручання (косметичної операції) тому його слід вважати невиправним.

Зважаючи на вищенаведені висновки, а також те, що на момент винесення вироку на обличчі потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 збереглись сліди від нанесених тілесних ушкоджень завданих ОСОБА_8 06.06.2015 року, тому суд вважає, що дані тілесні ушкодження відповідно до висновків експерта №352/15 від 28.10.2015 року №353/15 від 28.10.2015 року, № 269 від 14.11.2016 року є тяжкими тілесними ушкодженнями, які потребують оперативного втручання та які слід вважати невиправними.

Таким чином, проаналізувавши всі наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Суд вважає, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами повністю підтвердилась вина ОСОБА_8 по ст.296 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вірною, на погляд суду, є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.121 ч.1 КК України, оскільки судом встановлено, що він умисно завдав потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого.

Зокрема суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліках, має незадовільний стан здоров`я, являється інвалідом ІІІ групи, є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, пенсіонер.

Крім того, суд враховує і неправомірну поведінку самих потерпілих, які перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, оскільки не заперечували факт вживання спиртних напоїв разом із обвинуваченим, фактично спровокували вчинення ОСОБА_8 незаконних дій відносно себе, ображаючи його доньку.

Крім цього, як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення злочину підсудному ОСОБА_8 було майже 50 років. Натомість потерпілим, зокрема ОСОБА_6 майже 30 років, а ОСОБА_7 33 роки, тобто вони були значно молодшими та фізично міцнішими від ОСОБА_8 , який під впливом емоцій внаслідок неправомірної поведінки самих потерпілих, яка була на думку суду несподіваною для ОСОБА_8 і викликала у нього бажання захистити честь ображеної потерпілими доньки обвинуваченого.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати відносно нього при призначенні покарання ст.ст.75,76 КК України та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням.

Застосовуючи звільнення від відбування покарання з випробовуванням, суд враховує індивідуальний ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, який на думку суду наближений до мінімального ступеня тяжкості такого злочину, оскільки неправомірні дії підсудного в певній мірі були викликані неправомірною поведінкою самих потерпілих, які перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння образили доньку підсудного, при цьому підсудний не вчиняв жодних дій насильницького характеру відносно інших відвідувачів бару. Крім того, суд виходить з критеріїв оцінки самої особи підсудного, а саме утримання та виховання малолітньої дитини, виключно позитивні характеристики з місця проживання з яких можливо зробити висновки, що підсудний не схильний до вчинення злочинів.

Всі ці наведені вище обставини свідчать на думку суду про можливість виправлення та перевиховання підсудного без відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.. 69 КК України суд не вбачає.

Що ж стосується заявлених потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 позовних вимог, то слід зазначити наступне:

Так, потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8 у якому просив стягнути з останнього на його користь 231037 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Разом з тим, на думку суду, вказаний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Статтею 128 цього ж Кодексу передбачено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

При цьому ч.2 ст.119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Так, потерпілим на підтвердження понесених ним витрат на лікування надано копії касових чеків на придбання медичних препаратів на суму 377 грн. тому саме зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_8 .

Обґрунтованими, на думку суду, є позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь витрат на проведення пластичної операції в сумі 24000 грн..

До такого висновку суд дійшов, виходячи зі змісту п.2 ч.2 ст.22 ЦК України, нормою якої визначено, що збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як зазначив у своєму позові потерпілий ОСОБА_7 , вартість пластичних процедур по відновленню та корекції обличчя становить 24000 грн., на підтвердження чого надав відповідний письмовий доказ (том 1 а.с.14). Разом з тим, на даний час у нього немає фінансової можливості оплатити вартість такої операції.

Таким чином, зважаючи на висновки судово-медичних експертиз, якими підтверджено непоправність знівечення обличчя потерпілого та необхідність оперативного втручання для його виправлення, а також наявність відповідних письмових доказів на підтвердження вартості такої операції, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 24000 грн. в рахунок відшкодування витрат, які мусить зробити ОСОБА_7 на лікування.

Також потерпілим ОСОБА_7 заявлено позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди, яка на його думку, полягає в перенесених ним сильних душевних хвилюваннях з приводу спотворення обличчя, погіршенні сну та відчутті постійного страху. Моральну шкоду потерпілий оцінив у розмірі 206700 грн., що становить 150 мінімальних заробітних плат.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_7 в цій частині обґрунтованими, однак вважає вказаний розмір моральної шкоди надто завищеним.

При цьому, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, згідно до положень ст.23 Цивільного кодексу України, приймає до уваги конкретні обставини справи, характер дій винної особи, протиправної поведінки самого потерпілого, тяжкість негативних наслідків для потерпілого, ступінь вимушених змін у його житті і на підставі вищевикладених обставин, виходячи зі справедливості та розумності, визначає розмір компенсації відшкодування моральної шкоди потерпілому відповідачем ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн.

Крім того, як видно з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8 у якому просив стягнути з останнього на його користь 233623 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Разом з тим, на думку суду, вказаний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Статтею 128 цього ж Кодексу передбачено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

При цьому ч.2 ст.119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставини.

Так, потерпілим на підтвердження понесених ним витрат на лікування надано копії касових чеків на придбання медичних препаратів на суму 2923 грн. тому саме зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_8 .

Обґрунтованими, на думку суду, є позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь витрат на проведення пластичної операції в сумі 24000 грн.

До такого висновку суд дійшов, виходячи зі змісту п.2 ч.2 ст.22 ЦК України, нормою якої визначено, що збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як зазначив у своєму позові потерпілий ОСОБА_6 , вартість пластичних процедур по відновленню та корекції обличчя становить 24000 грн., на підтвердження чого надав відповідний письмовий доказ (том 1 а.с.19). Разом з тим, на даний час у нього немає фінансової можливості оплатити вартість такої операції.

Таким чином, зважаючи на висновки судово-медичних експертиз, якими підтверджено непоправність знівечення обличчя потерпілого та необхідність оперативного втручання для його виправлення, а також наявність відповідних письмових доказів на підтвердження вартості такої операції, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 24000 грн. в рахунок відшкодування витрат, які мусить зробити потерпілий ОСОБА_6 на лікування.

Також потерпілим ОСОБА_6 заявлено позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди, яка на його думку, полягає в перенесених ним сильних душевних хвилюваннях з приводу спотворення обличчя, погіршенні сну та відчутті постійного страху. Моральну шкоду потерпілий оцінив у розмірі 206700 грн., що становить 150 мінімальних заробітних плат.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 в цій частині обґрунтованими, однак вважає вказаний розмір моральної шкоди надто завищеним.

При цьому, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, згідно до положень ст.23 Цивільного кодексу України, приймає до уваги конкретні обставини справи, характер дій винної особи, протиправної поведінки самого потерпілого, тяжкість негативних наслідків для потерпілого, ступінь вимушених змін у його житті і на підставі вищевикладених обставин, виходячи зі справедливості та розумності, визначає розмір компенсації відшкодування моральної шкоди потерпілому відповідачем ОСОБА_8 у розмірі 2500 грн.

Суд вважає, що з ОСОБА_8 на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертиз по справі.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 371, 374, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.296 ч.1 КК України та ч.1 ст.121 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:

- за ст.296 ч.1 КК України у виді арешту на строк 5(п`ять) місяців.

- за ст.121 ч.1 КК України у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом 1(однорічного) іспитового строку не вчинить нового злочину і, відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: не буде виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; буде повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання і буде періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для відповідної реєстрації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_8 залишити обрану у вигляді застави.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальних витрат на суму 377 грн., 24000 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування та 2000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 матеріальних витрат на суму 2923 грн., 24000 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування та 2500 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1873,14 грн. витрат за проведення криміналістичних експертиз по справі.

Речові докази: уламок бокалу, фрагмент марлі зі змивами крові, вилучені 06.06.2015 року знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1