Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/60/18

Справа № 711/77/18

09 січня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_7 ,
розглянувши клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно наступної особи:

ОСОБА_7 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Котовськ Російської Федерації, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.364, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.197-1, ч.5 ст.27 ч.2 ст.197-1, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.3 ст.197-1, ч.5 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, кримінальне провадження №0000250,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту строком на один місяць, тобто до 10.02.2018р..
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами, відповідно до яких ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора КВ «Пуща-Водиця», будучи службовою особою, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 , який з 05.09.2006 по 03.11.2010 обіймав посаду заступника Генерального прокурора України, а з 04.11.2010 по 04.10.2013 посаду першого заступника Генерального прокурора України, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2003 № 1210 «Про обслуговування будинками відпочинку «Конча-Заспа» та «Пуща-Водиця» окремих категорій посадових осіб і пенсіонерів» давало йому право на користування приміщеннями в будинках відпочинку Державного управління справами (2 кімнати) та право лише на користування приміщеннями будинку під АДРЕСА_2 , діючи умисно, в інтересах ОСОБА_9 і у групі з останнім та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, за попередньою змовою між собою, з метою сприяння ОСОБА_9 у здійсненні ним під виглядом «реконструкції» на території КВ «Пуща-Водиця» незаконного, самовільного будівництва нового індивідуального житлового будинку АДРЕСА_3 та допоміжних споруд, які належать до нього на самовільно зайнятій земельній ділянці на території КВ «Пуща-Водиця», свідомо не вживаючи заходів щодо усунення порушень законів та нормативно-правових актів ОСОБА_9 та з метою сприяння у подальшій протиправній легалізації таких об`єктів нерухомості, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, вимогам законодавства, нормативно-правовим актам та державним будівельним нормам і правилам, вчинив в період 2008-2010 років зловживання службовим становищем, тобто умисне використання свого службового становища всупереч інтересам служби, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам; видачі завідомо неправдивих офіційних документів; у пособництві самовільного зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; у пособництві самовільного зайняття земельної ділянки групою осіб; у пособництві самовільного будівництва будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди її власнику, за попередньою змовою групою осіб; у пособництві вчинення дій, спрямованих на приховання незаконного походження нерухомого майна, а так само набуття, володіння таким майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, за попередньою змовою групою осіб.

По обставинах кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинних дій, які виразились у грубому порушенні ним вимог природоохоронного, будівельного та земельного законодавства під час самовільного зайняття земельної ділянки площею 1,0457га, яка розташована на території КВ «Пуща Водиця» за адресою: вул. Вишгородська, 150, м. Київ, - та самовільного будівництва на ній індивідуального житлового будинку АДРЕСА_3 та інших господарських будівель та споруд, які відносяться до нього, внаслідок чого державі завдано шкоду в розмірі 1238448,01грн.

12.10.2017р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законом №270-VI від 15.04.2008), ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 (в редакції Закону від 15.04.2008), ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.197-1, ч.5 ст.27 ч.2 ст.197-1, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.3 ст.197-1, ч.5 ст.27 ч.3 ст.209 (в редакції Закону №430-IV від 16.01.2003 із змінами, внесеними згідно із Законом №2258-VI від 15.05.2010) КК України.

13.10.2017р. слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладанням обов`язків (заборонити покидати місце свого проживання ( АДРЕСА_1 ) протягом часу в період доби з 19год. 00хв. до 06год. 00хв.; прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та органу досудового розслідування; не відлучатися з населеного пункту м. Києва, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти їх про зміну свого місця проживання/роботи; здати на зберігання до Генеральної прокуратури України документи, які дають право виїзду за кордон, заборонити виїзд за кордон; не спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет)) із строком дії запобіжного заходу до 12.12.2017р..

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017р. строк дії запобіжного заходу продовжений до 11.01.2018р..

На теперішній час досудове розслідування не закінчено, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не змінилися, підстав для заміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, а строк дії запобіжного заходу спливає, що обумовило звернення прокурора з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурори підтримали клопотання про продовження строку застосування домашнього арешту і просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків запобігання яким обумовило застосування домашнього арешту, суттєві порушення правової процедури органом досудового розслідування та прокуратурою. Зауважили на відсутності у прокурорів повноважень брати участь в кримінальному провадженні і ініціювати застосування запобіжного заходу. Просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Підозрюваний пояснив, що вважає дане кримінальне провадження політичним переслідуванням, внаслідок чого оголошена йому підозра є необґрунтованою та безпідставною. Просив прийняти рішення з дотриманням засад справедливості і законності.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, та дослідивши докази по даних матеріалах (письмові документи, надані сторонами), заслухавши думку прокурорів, підозрюваного та його захисників слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Оцінивши додані до клопотання документи (показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; інформація Державного управління справами, Департаменту земельних ресурсів КМДА, Департаменту містобудування та архітектури КМДА; висновки експертів за результатами проведення земельно-технічної, оціночно-земельної, будівельно-технічної, інженерно-екологічної та почеркознавчої судових експертиз тощо), вважаю доведеною наявність на теперішній час обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень про які йому оголошено підозру.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 закінчується 11.01.2018р., але закінчити досудове розслідування до цього часу виявилось неможливим через необхідність проведення таких процесуальних дій як ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
В обґрунтування необхідності продовження застосування запобіжного заходу прокурор послався на продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час досудове розслідування завершене, внаслідок чого стороною обвинувачення відкриті матеріали кримінального провадження стороні захисту, а відтак є необґрунтованим посилання прокурора на існування ризику того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Необґрунтованим є доводи прокурора про актуальність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене обумовлюється характеризуючи ми даними підозрюваного, який має постійне місце проживання, не має судимостей, не порушував своїх процесуальних обов`язків, має міцні соціальні зв`язки, а також його поведінка під час досудового розслідування. В цьому контексті слід зауважити, що ступень ризику переховування не може обумовлюватись виключно суворістю можливого покарання і з часом втрачає свою актуальність.
Не достатньо об`єктивними є доводи сторони обвинувачення щодо існування ризику того, що підозрюваний може продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень. Стороною обвинувачення не наведено аргументів про які правопорушення йде мова. В той же час підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, не має негативної репутації, має державні нагороди. До того ж подія кримінального правопорушення мала місце понад сім років тому, а обставини які б свідчили про вчинення підозрюваним протиправної діяльності протягом останніх семи років стороною обвинувачення не наведено.

Натомість обґрунтованими є доводи прокурора про те, що підозрюваний може незаконними засобами впливати на свідків, у тому числі на представника потерпілого у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що останній є його підлеглим, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що обумовлюється позицією захисту. Натомість ступень значущості ризику перешкоджання кримінальному провадженню при визначенні доцільності застосування запобіжного заходу в даному випадку є посереднім, оскільки здебільшого обумовлюється лише обраним підозрюваним способом захисту щодо можливостей реалізації наданих йому прав і свобод.

Таким чином, на даний час ризики передбачені ст.177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, частково продовжують існувати, що дає підстави для застосування запобіжного заходу. При цьому доводи захисників щодо відсутності повноважень у прокурора, який звернуся з зазначеним клопотанням, як підстава для відмови у застосування запобіжного заходу є необґрунтованими, оскільки прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 входять до складу групи прокурорів по даному кримінальному провадженню.
Розглядаючи питання доцільності застосування запобіжного заходу варто зауважити, що на теперішній час не змінилися обставини, якими обумовлювалось застосування до підозрюваного домашнього арешту, але не є об`єктивно актуальним ризик переховування підозрюваного.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, варто звернути увагу, що передбачений законом порядок розгляду питань про продовження строку застосування запобіжного заходу визначає необхідність надання оцінки виправданості такого заходу, що обумовлює обов`язок вирішення питання можливості застосування інших більш м`яких видів запобіжних заходів.

Разом з тим, в порушення п.3 ч.1 ст.194 КПК прокурором не доведено достатніх підстав на підтвердження неможливості застосування до підозрюваного іншого виду запобіжного заходу ніж той, що пов`язаний з обмеженням його волі та таким ступенем втручання у приватне життя, яке передбачає домашній арешт.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час судового засідання встановлено, що підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, працевлаштований, одружений, не має негативної репутації, дотримується належної процесуальної поведінки в частині виконання своїх процесуальних обов`язків. Зазначені обставини з урахуванням даних про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, матеріальний стан, свідчать, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та досягнення мети застосування запобіжного заходу, до нього цілком достатнє є застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки у такий спосіб можливо забезпечити пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання ним своїх процесуальних обов`язків, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження, дотримання належної правослухняної поведінки та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

Визначаючи зміст обов`язків, які необхідно покласти на підозрюваного, то в цій частині вимоги прокурора щодо залишення обсягу покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді від 13.10.2017р. обов`язків є цілком обґрунтованими, оскільки вони слугують належною гарантією запобігання ризикам перешкоджання кримінальному провадженню.

Визначаючи строк застосування запобіжного заходу та строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, то враховуючи особливості стану кримінального провадження та заходи, які необхідно здійснити для його завершення, відповідно до ч.6 ст.194 КПК України доцільним є визначення двомісячного строку їх дії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-179, 181, 184, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покласти на нього наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі м. Києва;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до Генеральної прокуратури України документи, які дають право виїзду за межі України та заборонити йому виїзд за кордон;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет).

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу визначити тривалістю два місяці, тобто на період до 09 березня 2018р..

Здійснення контролю за виконанням підозрюваним особистого зобов`язання покласти на заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 ..

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 11 січня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1