Справа №489/709/18 23.02.2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2018 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уральська Уральської області Республіки Казахстан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст рішення слідчого судді.
Підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 13 березня 2018 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Вважає, що клопотання є необґрунтованим, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На думку апелянта, в клопотанні відсутній виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_6 має родину, постійне місце проживання, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, він не намагався уникнути відповідальності після вчинення злочину, не покинув місце злочину, сам просив викликати поліцію та швидку допомогу, що спростовує твердження слідчого щодо можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від слідства та суду.
Вважає, що у відношенні ОСОБА_6 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що будучи раніше засудженим за вчинення умисного вбивства, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 19.12.2017р., близько 23 год. 00 хв., перебуваючи на кухні за місцем свого постійного мешкання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, між ними на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 , бажаючи умисно заподіяти смерть ОСОБА_8 , схопив зі столу кухонний ніж та умисно наніс останньому множинні колото-різані поранення у грудну клітину, внаслідок чого ОСОБА_8 помер.
20.12.2017р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, та 20.12.2017р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.12.2017р. до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 17.02.2018р.
28.12.2017р. ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.
12.02.2018 р. строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 20.03.2018 р.
У клопотанні слідчого ставиться питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічного позбавлення волі, схильний до зловживання алкогольними напоями, не працює та не має постійного джерела доходів, не має також і міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а отже не має чинників, які б могли утримати його від залишення місця свого проживання з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду. Крім того, будучи раніше засудженим за вчинення умисного вбивства та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив знову злочин проти життя та здоров`я особи.
Доказів зменшення ризиків, встановлених під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Слідчий суддя встановив, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе запобігти даним ризикам.
Крім того, до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, слідчому необхідно отримати висновки молекулярно-генетичної експертизи, яка має важливе значення для кримінального провадження, та завершити досудове розслідування з направленням обвинувального акта до суду.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 умисного вбивства підтверджується наступними доказами: показаннями підозрюваного, з яких вбачається, що він наніс ножем тілесні ушкодження потерпілому, даними протоколів огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисного вбивства, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні умисного вбивства.
Тому, є слушними викладені в клопотанні слідчого доводи про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку із викладеним, доводи апелянта про недоведеність ризиків є безпідставними.
Апелянт посилається на те, що ОСОБА_6 має місце проживання та дружину, тобто сталі соціальні зв`язки, але ці дані не зменшують встановлені ризики.
Слідчий суддя вірно встановив, що встановлені ризики на даний час не зменшилися. З урахуванням ступеню тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , який відноситься до особливо тяжких злочинів, даних про його особу, апеляційний суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, наявним ризикам запобігти не зможуть.
Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя також врахував, що для завершення досудового розслідування слідчому необхідно отримати висновки молекулярно-генетичної експертизи, яка має важливе значення для кримінального провадження та завершити досудове розслідування з направленням обвинувального акта до суду.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки прокурором доведені обставини, викладені у ч. 1 ст. 194 КПК України. Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3