Справа № 203/3427/16-к
Провадження № 1-кп/0203/49/2018
У Х В А Л А
01.03.2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001676 від 27.05.2016 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор в судовому засідання заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме обвинувачений зможе чинити вплив на потерпілого та свідків, ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором ризики недоведені, а лише формально перелічені, його підзахисний немає на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнає, підозра у вчиненні злочину є недостатньо обґрунтованою, таким чином відсутні підстави вважати, що його підзахисний продовжуватиме вчинення злочинної діяльності, окрім того, ОСОБА_7 має місце реєстрації та постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, в якій зазначено ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю, дядьком та племінниками, окрім того, зазначив, що його підзахисний тривалий час перебуває під вартою, а саме з травня 2016 року. Посилаючись на практику ЄСПЛ, рішення у справі «Єлоєв проти України», в якому зазначено, що після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, інших підстав або ризиків прокурором не наведено.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, колегія суду приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 16 березня 2018 року.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_7 зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на потерпілого та свідків, переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
Отже, на думку колегії суддів, на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_7 міри запобіжного заходу. З таких підстав, колегія суддів вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Продовжити ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 29 квітня 2018 року.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.
Головуючий-суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3