Справа № 274/1267/17
Провадження №1-кп/0274/337/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

обвинуваченої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у м. Бердичеві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.03.2017 року за № 0000349 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичева, Житомирської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, розлученої, проживаючої у цивільному шлюбі, маючої на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в :

01.02.2016 року, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебувала у будинку АДРЕСА_3 . В цей момент у неї виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме холодильника марки «SNAIGE RF 360-1801А», належного ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи вільний доступ до майна потерпілої та усвідомлюючи, що її не будуть помічені іншими особами, ОСОБА_5 викрала зазначений холодильник, розпорядившись ним на власний розсуд та заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 7400 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнала повністю. Суду повідомила, що проживала у квартирі потерпілої та мала вільний доступ до її майна. Відчуваючи гостру потребу у грошах та не спитавши дозволу власниці, вона вивезла з орендованого житла холодильник та здала його в ломбард. Отримані кошти витратила на потреби сім`ї. Розуміє, що не мала права так вчиняти та скоїла злочин. Розкаюється у скоєному.

Зважаючи на повне визнання винуватості самою обвинуваченою, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази, суд вважає винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого діяння доведеною повністю. Її дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченій суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ст. 185 ч. 1 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачена до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнала, розлучена, однак проживає у цивільному шлюбі разом з чоловіком та п`ятьма неповнолітніми дітьми, які знаходяться на її утриманні, по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу.

Водночас, суд в вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченої про застосування до неї акту амністії, яке підтримане прокурором.
Так, згідно з ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Статтями 1 і 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачена можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
ОСОБА_5 визнається винною у вчиненні злочину середньої тяжкості, вчиненого до набрання чинності актом амністії, тобто до 07.09.2017 року. Застережень щодо застосування амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", не вбачається. На день набрання Законом чинності обвинувачена має п`ятеро дітей, батьківських прав щодо яких не позбавлена, про що свідчать долучені до матеріалів провадження копії свідоцтв про народження, довідка служби в справах дітей Бердичівської районної державної адміністрації від 20.11.2017 року вих. № 744 та підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання у виді штрафу.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування заподіяної потерпілій моральної шкоди, суд керується положеннями ст. 23 ч. 3 Цивільного кодексу України, відповідно до яких такий розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до положень ППВСУ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, суд зважає на те, що внаслідок скоєння обвинуваченою злочину потерпіла у справі зазнала незручностей з приводу вчиненої крадіжки, що викликало появу негативних психологічних переживань. Будь-яких доказів, які б засвідчували факт порушення психоемоційної сфери існування особистості, суду не подано.
Окрім цього, судом також враховується матеріальний стан обвинуваченої, яка не працює, має на утриманні п"ятеро неповнолітніх дітей. У зв`язку з цим вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речових доказів у справі немає.

Арешт на майно обвинуваченої або інших осіб не накладався.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати винуватою ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає 850 грн..

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. „в Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6000 грн. майнової шкоди, та 1000 грн. моральної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1