11-кп/775/565/2017(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування амністії,

в с т а н о в и л а:

вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 вересня 2013 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21.11.2013 року вказаний вирок залишено без змін.

15 вересня 2017 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з клопотанням, в якому просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування амністії щодо нього відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, засуджений ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що він скоїв злочин з необережності, на день набрання чинності Закону «Про амністію у 2016 році» відбув вже більш ніж ? строку та досяг пенсійного віку, тому вважав за можливим застосування щодо до нього ст.1 або ст.3 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2017 року без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.86 КК України та ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.

Стаття 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. передбачає можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчинення умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджено 06 вересня 2013 року вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть декількох осіб.

Тобто засуджений ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України та на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» досяг пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Але п. «г» ст.9 Закону України ««Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. передбачає, що амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за злочин, що спричинив загибель двох і більше осіб, на що звернув свою увагу суд першої інстанції у своєму рішенні.

Таким чином, законом передбачені обмеження для звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування щодо засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016році», оскільки він засуджений за злочин, що спричинив загибель двох.

Доводи засудженого ОСОБА_6 , зазначені в апеляційній скарзі, про можливість застосування Закону України «Про амністії в 2016р.» є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2017 року про відмову засудженому ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про застосування амністії залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3