Справа № 577/2918/17
Провадження № 1-кп/577/383/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000061 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, мешканця АДРЕСА_1 , призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 22 квітня 2017 року на посаду водія взводу планшетистів, який проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, солдата військової служби за контрактом, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 22 квітня 2016 року призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28 квітня 2016 року наказом командира № НОМЕР_2 військової частини - польова пошта В НОМЕР_3 зарахований до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_4 та призначений на посаду водія взводу планшетистів. 19 січня 2017 року відряджений для виконання службових завдань до військової частини - польова пошта В НОМЕР_5 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та призначений на посаду тимчасово виконуючого обов`язки водія-електрика радіолокаційної станції взводу управління начальника протиповітряної оборони військової частини - польова пошта В НОМЕР_5 .

Однак, 28 березня 2017 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 19, 20, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, маючи об`єктивні причини для повернення на службу, не з`явивися до розташування військової частини та був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польjва пошта НОМЕР_6 .

Під час незаконної відсутності у військовій частині - польова пошта В НОМЕР_5 солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби, постійно перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 12 липня 2017 року ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо незаконної відсутності на місці служби, у розташуванні військової частини - польова пошта НОМЕР_6 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно з`явився до військової прокуратури Сумського гарнізону, після чого був направлений у військову частину НОМЕР_1 , де поставлений на всі види забезпечення.

Отже, солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_6 у період з 28 березня 2017 року по 12 липня 2017 року в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, вчинене особами, зазначеними в ч. 2 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та задовільно характеризується за місцем служби, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

При обрані міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, має на утриманні дружину та малолітню дитину, щиро розкаюється у скоєному злочині, на підставі викладеного, виходячи з наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Деснянським сектором Чернігівського міськрайонного відіілу питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.4 ст. 407 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1