Справа № 577/3974/17
Провадження № 1-кп/577/481/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000725 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, розлученого, не працюючого, раніше не судимиго,

в скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , яке розташоване на території гаражного кооперативу №5 по вул. Усп.-Троїцькій в м. Конотоп та належить ОСОБА_5 , де він здійснював ремонтні роботи, користуючись відсутністю власника, шляхом вільного доступу викрав з вказаного приміщення велосипед марки «Аїст», належний ОСОБА_5 , заволодівши велосипедом, ОСОБА_4 під виглядом свого майна продав його ОСОБА_6 . Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/119/9-3/2142е від 30.06.2017 року ринкова вартість велосипеду марки «Аїст» на час вчинення кримінального правопорушення могла становити 1000 грн. Вказаними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн. 00 коп.

Крім того, 19 травня 2017 року у ОСОБА_4 виник повторний злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , розташованому на території гаражного кооперативу № НОМЕР_2 по вул. Усп.-Троїцькій в м. Конотоп, належне ОСОБА_5 . З цією метою, діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , користуючись відсутністю власника, шляхом відчинення дверей, проник до вказаного приміщення та викрав дві металеві рейки R-65 довжиною по 2,5 м кожна. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 на орендованому автомобілі перевіз їх до місту прийому металобрухту, розташованого по вул. Усп.-Троїцькій в м. Конотоп за будівлею «Універмагу», де в подальшому реалізував їх як вторсировину. Отримані від продажу кошти в сумі 1000 грн., витратив на власний розсуд. Згідно висновку будівельно оціночної експертизи №11 від 20.09.2017 року залишкова вартісать двох металевих рейок залізничного полотна R-65 довжиною 2,5 м станом на час вчинення злочину могла становити 1416, 65 грн. Вказаними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1416 грн. 65 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав, повністю підтведив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ст. 185 ч. 3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених санкціями ч.1, ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе у громаді та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року, мотивуючи його тим, що він вчинив умисний злочин, який є тяжким відповідно до ст. 12 КК України, приймав участь в антитерористичній операції, станом на 07.09.2017 року отримав статус учасника бойових дій, а тому підпадає під дію ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Прокурор не заперечує проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», так як той скоїв умисний злочин, який є тяжким та має статус учасника бойових дій.

Враховуючи, що згідно ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч. 2, 3, 4 ст. 408, ст. 410, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 цього Закону). Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який є тяжким відповідно до ст. 12 КК України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, станом на 07.09.2017 року отримав статус учасника бойових дій. Обмежень щодо застосування у відношенні обвинуваченого амністії, визначених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, раніше амністія до нього не застосовувалася. Таким чином, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених товарознавчих експертиз в сумі 296 грн. 61 коп. (а. 42 наданих матеріалів) підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 368, 370, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3 КК України і призначити покарання:

за ст. 185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік;

за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

У відповідності зі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На ОСОБА_4 в період іспитового строку в відповідності зі ст. 76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання, призначеного даним вироком суду, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 (мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 296 грн. 61 коп.

Речові докази по справі: велосипед «Аїст», що знаходиться під збережною розпискою у потерпілого ОСОБА_5 (а. 24,25 наданих матеріалів) - йому і залишити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1