гСправа № 375/1578/17 Провадження № 1-кп/358/27/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2018 року

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження № 0000375, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Запруддя, Рокитнянського району Київської області, громадянина України, без постійного місця реєстрації, проживаючого АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого 11.08.2017 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, за злочин проти громадської безпеки на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність, вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, 28 вересня 2017 року близько 16 години ОСОБА_6 , перебуваючи разом з співмешканкою ОСОБА_7 за місцем її проживання по АДРЕСА_1 , де між ними виникла сварка на ґрунті різко виниклих неприязних відносин, умисно наніс останній приблизно сім ударів кулаком в обличчя. Після чого ОСОБА_6 залишив квартиру, зачинивши вхідні двері на замок.

30 вересня 2017 року близько 05 години, ОСОБА_6 повернувшись до квартири виявив ОСОБА_7 , яка лежала на підлозі у кімнаті. Вважаючи, що остання спить, ОСОБА_8 переодягнувся та пішов з квартири, зачинивши за собою двері на замок. Цього ж дня, близько 11 години ОСОБА_6 повернувшись до квартири помітив, що ОСОБА_7 лежала на тому ж самому місці без ознак життя, про що він повідомив сусідам, які викликали працівників поліції та швидку медичну допомогу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 89Д від 30.10.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливом під тверду мозкову оболонку і здавлення головного мозку. Вище описана травма, що спричинила смерть потерпілої, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та показав, що він познайомився з ОСОБА_7 приблизно 11 років по тому і з того часу вони почали спільно проживати в її квартирі. Під час спільного проживання між ними часто виникали сварки, які переростали у бійки. ОСОБА_7 зловживала спиртними напоями і тому могла спати на вулиці або де завгодно.

28 вересня 2017 року він перебував на кладовищі, де працює не офіційно. В цей день під час роботи він випив приблизно 300 грам самогону. Коли він повертався після роботи до дому біля будинку побачив ОСОБА_7 , яка була в нетверезому стані. Він допоміг їй зайти до квартири. Перебуваючи в квартирі він попросив ОСОБА_7 приготувати поїсти, але вона відмовилась. Із-за цього він розсердився та вдарив її кулаком в обличчя. Після отриманого удару ОСОБА_7 почала на нього сваритися. Тому він ще сильніше розсердився і наніс ОСОБА_7 приблизно 6 ударів рукою по голові. Після цього він пішов з квартири і повернувся лише 30.09.2017 року близько 05 години ранку. Відчинивши двері квартири своїм ключем, побачив, що в кімнаті на підлозі лежала ОСОБА_7 він подумав, що остання спить. Переодягнувшись він пішов з квартири по своїх справах закривши двері на замок. Повернувся до квартири в цей же день приблизно 11 години, ОСОБА_7 лежала на підлозі на тому самому місті. Він підійшов до неї, штовхнув ногою та відчув, що вона холодна і зрозумів, що ОСОБА_7 померла. Після цього пішов до сусідів, щоб вони викликами поліцію та швидку допомогу. У вчиненому щиро кається. Вбивати ОСОБА_7 він не хотів. Просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є братом померлої ОСОБА_7 . Його сестра співмешкала з ОСОБА_6 приблизно 11 років. Весь цей час вони спільно розпивали спиртні напої. Дуже часто бачив сестру з тілесними ушкодженнями, які наносив ОСОБА_6 . Він неодноразово пропонував сестрі звернутися до правоохоронних органів або вигнати ОСОБА_6 з квартири, але вона цього не хотіла і просила не втручатися в її особисте життя.

30.09.2017 року близько 11 години йому повідомили, що сестра померла. Він прийшов до квартири сестри, двері були відчиненні, сестра лежала на підлозі. Він подзвонив до поліції та в лікарню, але йому повідомили, що про смерть його сестри їм уже відомо. Тоді він відвіз труб сестри до моргу. Просив суд суворо покарати обвинуваченого.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, його вина повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні належними та достовірними доказами, що узгоджуються між собою у їх сукупності, а саме:

- протоколом огляду місця події від 30.09.2017 року з фототаблицями, з якого вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_7 (а.с. 72-82);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2017 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 в присутності захисника, експерта та понятих розповів та показав при яких обставинах і як він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.с.126-128);

- висновком судово-психіатричної експертизи №529 від 11.10.2017 року, яким встановлено, що:- « ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дії і в даний час на психічні захворювання, передбачені ст.ст. 19, 20 КК України, не страждав і не страждає.

ОСОБА_6 міг під час скоєння інкримінованих йому дії та може в даний час усвідомлювати свої дії і керувати ними.

ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дії у стані філологічного афекту та іншому емоційному стані, якій міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував.

ОСОБА_6 здатний, з урахуванням рівня його розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей, розуміти характер та фактичний зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки». (а.с.156-158).

- висновком судово-медичної експертизи № 89 д від 30.10.2017 року, згідно якого встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливом під тверду мозкову оболонку і здавлення головного мозку. Вище описана травма, що спричинила смерть потерпілої, виникла від дій тупого предмета (предметів)могла виникнути від дій рук чоловіка в строк та при обставинах вказаних в слідчому експерименту від 10.10.2017 року. Вище описана травма, що спричинила смерть потерпілої, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (а.с.162).

Аналізуючи викладені докази, суд дійшов до висновку, що вони всі зібрані з дотриманням вимог КПК України, всебічно досліджені в судовому порядку та свідчать про винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч.2 ст.121 КК України, оскільки він 28.09.2017 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки своїми умисними діями заподіяв ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України ОСОБА_6 вчинив злочин, який є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидів злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину від вчинення якого настала смерть потерпілої, вищевказані пом`якшуючі та обтяжуючи обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання без реєстрації характеризується посередньо (а.с.182), не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 16.06.2014 року (а.с.180), не перебуває на обліку у лікаря психіатра (а.с.181), думку потерпілого, суд не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки обвинувачений будучи раніше засудженим на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинив новий злочин під час іспитового строку, тому приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст.71 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 11 серпня 2017 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років і шість місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 обраний раніше - тримання під вартою-залишити без змін і до набрання вироком законної сили утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України»

Початок відбування покарання ОСОБА_6 , обчислювати з 02 жовтня 2017 року, зарахувавши строк перебування під вартою в порядку затримання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1