печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , в ОСОБА_4 , про зобов`язання прокурора вчинити дії щодо повернення майна,-

В С Т А Н О В И В :
адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, про зобов`язанняпрокурора прокуратури Київської областівчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 12.08.2016 в межах кримінального провадження № 0000292 від 19.05.2016 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 10.08.2016 було проведено ряд обшуків за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; в його службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_2 ; а також в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено документи, грошові кошти, печатка ТОВ «Дніпро Авто Серіс», квитанції, банківські картки, комп`ютерну техніку, револьвер та мисливську рушницю, зливки банківського золота в кількості 11 шт. Оскільки заявнику не було надано рішення, яким було надано органам досудового слідства право вилучати майно особи, заявник посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. ст. 304-306 КПК України просить зобов`язати прокурора прокуратури Київської області повернути вилучені, під час обшуку 12.08.2016, речі.

Адвокат, представник прокуратури в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат, представник прокуратури в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд провадження у їх відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що було проведено ряд обшуків за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; в його службовому кабінеті за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 11; а також в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено документи, грошові кошти, печатка ТОВ «Дніпро Авто Серіс», квитанції, банківські картки, комп`ютерну техніку, револьвер та мисливську рушницю, зливки банківського золота в кількості 11 шт. Оскільки заявнику не було надано рішення, яким було надано органам досудового слідства право вилучати майно особи, заявник посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. ст. 304-306 КПК України просить зобов`язати прокурора прокуратури Київської області повернути вилучені, під час обшуку 12.08.2016, речі.

В резолютивній частині ухвали слідчого судді від 10.08.2016 вказані індивідуальні та родові ознаки предметів і речей, для відшукання яких надано дозвіл на проведення обшуку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За змістом цієї норми, вилучені під час обшуку речі та предмети, на відшукування яких було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном і на них не розповсюджуються вимоги ст.ст. 168-169 КПК України щодо порядку його вилучення та повернення.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначені речі можуть містити відомості, що мають значення для обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та були вилучені згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2016.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про зобов`язання прокурора вчинити дії щодо повернення майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1