Справа № 520/3406/17
Провадження № 1-кп/520/682/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в редакції від 11.04.2017 р. у кримінальному провадженні №0000812 від 07.03.2017 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, українець, громадянин України, з базовою середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий:
- 05.08.2013 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;
- 28.10.2013 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки;
- 07.03.2014 р. Комінтернівським районним Одеської області за ч.3 ст. 185 КК до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст.71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі не відбутого по вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.10.2013 р., остаточно до відбиття 4 роки позбавлення волі, 07.05.2016 р. звільнений по відбиттю строку покарання,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів, будучи неодноразово звільнений від відбування покарання з випробуванням, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період строку погашення судимості вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Повторно, 06.03.2017р. приблизно о 21:30 год., ОСОБА_4 знаходячись біля будинку №9-а по вул.Краснова в м.Одесі, з метою особистої наживи, маючи корисний умисел, підійшов ззаду до громадянки ОСОБА_6 та шляхом ривку намагався відкрито викрасти її сумку, вартістю 300 гривень, в якій знаходився гаманець, який не представляє матеріальної цінності, в якому знаходились гроші кошти у сумі 600 грн. та картки «ПриватБанк», «Восток», які не представляють матеріальної цінності. Разом з тим ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він не подолав супротиву потерпілої ОСОБА_6 та не зміг вирвати жіночу сумку з її рук. Після чого, накиваючи п`ятами, ОСОБА_4 був затриманий випадковими перехожими біля будинку №9-а по вул.Краснова в м.Одесі та переданий працівникам поліції, які прибули на виклик.

Наведені навмисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Наведене обвинувачення підтверджується наступними допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ст.186 ч.2 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що в нього були складні матеріальні труднощі, а тому він вирішив викрасти чуже майно. 06.03.2017р. приблизно о 21:30 год., перебуваючи біля будинку №9-а по вул.Краснова в м.Одесі, він побачив одиноку жінку із жіночою сумкою в руці, яку вибрав об`єктом посягання, сподіваючись, що він зможе несподівано для неї вирвати сумку з її руки, в якій могли перебувати якісь цінності і гроші, та втекти, щоб потім витратити цінності та гроші для задоволення власних потреб. Реалізуючи задумане, він непомітно підійшов ззаду до жінки, як потім йому стало відомо це була ОСОБА_6 , та шляхом ривку намагався вирвати в неї сумку, але у нього це не вийшло, оскільки ОСОБА_6 міцно тримала сумку і він не зміг подолати її супротив. Зрозумівши, що у нього нічого не вийде, він почав тікати з місця вчинення злочину, але був затриманий випадковими перехожими та переданий працівникам поліції. В завершення обвинувачений показав, що він не оспорює встановлену слідством вартість жіночої сумки.
Вина ОСОБА_4 у вчиненому, крім його зізнання та показань, підтверджується також іншими допустимими доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_6 , згідно яких вона 06.03.2017 р. приблизно о 21:30 год. поверталася до дому. Біля парадної будинку №9-а по вул.Краснова в м.Одесі до неї ззаду підбіг чоловік, як їй потім стало відомо це був ОСОБА_4 , та шляхом ривку намагався вирвати в неї жіночу сумку, в якій знаходився гаманець, який не представляє для неї матеріальної цінності, в якому знаходились гроші кошти у сумі 600 грн. та картки «ПриватБанк», «Восток», які також не представляють для неї матеріальної цінності. Оскільки вона дуже міцно тримала сумку, то ОСОБА_4 , зрозумівши, що в нього не вийде вирвати сумку, почав тікати вздовж будинку в бік гаражів. Люди, які стояли біля інших парадних будинку, побачили це і затримали ОСОБА_4 , а вона, перелякавшись, пішла до дому. Зі своєї квартири вона зателефонувала своїй доньці ОСОБА_8 та розповіла, що з нею сталося. При цьому вона, перебуваючи в збудженому стані, повідомила їй, що злочинець викрав сумку, хоча сумка була біля неї;

-показами свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що 06.03.2017 року біля 21.30 год. їй зателефонувала її мама громадянка ОСОБА_6 та повідомила, що біля будинку, де вона проживає, а саме АДРЕСА_3 , у неї вирвали сумку. В той момент вона, ОСОБА_8 , зі своїм молодим чоловіком була у ресторані, який відразу викликав працівників поліції і вони направилися до матері. По приїзду вони побачили, що чоловіка, який намагався викрасти у матері сумку, затримали;

-показами свідків працівників поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , згідно яких вони у складі патруля 06.03.2017 року біля 22.00 години прибули на виклик до будинку АДРЕСА_3 , де у жінки, нібито, вирвали сумку. Коли вони приїхали на місце, то побачили групу людей, які затримали чоловіка, який намагався викрасти сумку. Затриманий назвався ОСОБА_4 , після чого була викликана слідчо-оперативна група;

-витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення;

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду предмета та грошових цінностей;

-звітом про незалежну оцінку вартості жіночої сумки, згідно якого її вартість складає 300 грн.

Органи досудового розслідування кваліфікували дії ОСОБА_4 , як закінчений злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України за ознакою повторності.
Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме, не зміг вирвати жіночу сумку з рук потерпілої, з причин, що не залежали від його волі, оскільки він не подолав супротиву потерпілої ОСОБА_6 . З цих же причин ОСОБА_4 фактично не довів свій злочинний умисел на збагачення за рахунок чужого майна.
В цій частині обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в тому, що він намагався вирвати у потерпілої ОСОБА_6 сумку, і що був затриманий безпосередньо після вчинення злочину, не заперечував.
Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Тому суд в основу обвинувального вироку кладе показання потерпілої ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_12 , які були надані ними в судовому засіданні.
На підставі наведених обставин суд перекваліфіковує умисні дії ОСОБА_4 з ч.2 ст.186 КК України на ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.
Висновок суду про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого не хитають показання свідків: доньки та працівників поліції, оскільки, ці особи безпосередніми свідками подій не були, а з`явилися на місці події після вчинення злочину.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставинами, які пом`якшують покарання, визнання ним вини і щире каяття у вчиненому. Крім того, суд враховує, що потерпіла, якій фактично було повернуто майно, не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого. Суд також враховує, що вчиненню злочину у певній мірі сприяв збіг негативних життєвих обставин, у т.ч. скрутне матеріальне становище обвинуваченого.

Згідно висновку сектору пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, а його особиста небезпека для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високий, а тому він заслуговує на покарання пов`язане із позбавленням волі.

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати 2/3 максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті. Санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Тому покарання, яке підлягає призначенню обвинуваченому, не може перевищувати 4 років.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Жіноча сумка, грошові кошти і банківські картки, визнані речовими доказами і передані під розписку потерпілій ОСОБА_6 , підлягають поверненню потерпілій.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 09.03.2017 року.
На підставі ч.4 ст.5, ст.72 КК України в редакції 2015 року зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в цій справі в період з 09.03.2017 р. по 04.10.2017 р. із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази після набрання вироком законної сили, вказані в постанові слідчого від 20.03.2017 року вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1