В И Р О К
іменем України
Справа №377/1044/17
Провадження №1-кп/377/8/18
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Чернігівської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, фізична особа-підприємець, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
- по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.122 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_9 , умисно заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження, при наступних обставинах: 03 серпня 2017 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи біля входу до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в приміщенні клубного закладу «Кіноконцертний комплекс» за адресою: Київська область, м. Славутич площа Центральна 9, на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_6 , які виникли через ревнощі ОСОБА_5 до його дружини ОСОБА_10 , вирішив заподіяти ОСОБА_6 ,тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій намір, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи на сходовій площадці біля входу до вказаного вище кафе-бару «іBar», підійшов впритул до ОСОБА_6 , який також знаходився на цій площадці, і побачивши ОСОБА_5 розвернувся до останнього обличчям, та наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва, один удар кулаком лівої руки в область лоба, та після цього не менше двох ударів кулаками по голові та обличчю. В результаті дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в області лівої гілки нижньої щелепи, закритого перелому нижньої щелепи в області лівого кута зі зміщенням уламків. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 134 від 07 грудня 2017 року тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо, при нанесенні удару (ударів ) кулаками в область обличчя, по строку можуть відповідати 03.08.2017р. та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, так як для зрощення нижньої щелепи та відновлення функції жування необхідний термін більше 21 доби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , вину в інкримінованому кримінальному злочині визнав, скористався ст.63 Конституції України, відмовився від дачі пояснень, просив застосувати до нього Закон «Про амністію у 2016 році». Цивільний позов не визнав, вважав, його безпідставним. Його представник захисник ОСОБА_4 , просив застосувати до свого підопічного Закон «Про амністію у 2016 році» оскільки на його утриманні перебуває неповнолітня дочка. В той же час просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки цивільний позов пред,явлений не до підсудного, а до іншої особи.
Допитані у суді свідки ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , працівники кафе-бару «іBar», самої бійки не бачили , але підтвердили, що дійсно після тілесних ушкоджень які були спричинені обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 , останній тримався за щелепу, йому була потрібна медична допомога, не міг розмовляти і їсти, так як була пошкоджена щелепа, довготривалий час лікувався.
Згідно висновку судово - медичної експертизи №134 від 15.11.2017 року, проведеній по медичній документації на ім,я ОСОБА_6 , з урахуванням рентгенолога виявлені підшкірна гематома, гематоми в області лівої гілки нижньої щелепи, закритого перелому нижньої щелепи в області лівого кута зі зміщенням уламків. Виявлені тілесні пошкодження утворились від дії тупих предметів, можливо, при нанесенні удару (ударів ) кулаками в область обличчя, по строку можуть відповідати 03.08.2017р. та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, так як для зрощення нижньої щелепи та відновлення функції жування необхідний термін більше 21 доби.
Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_9 , вчиненні інкримінованого йому злочинного діяння, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і достатніми для ухвалення вироку. Таким чином, суд вважає доведеною винність ОСОБА_9 , у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України, - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України. Відповідальність за вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_9 , передбачена ч.1 ст.122 КК України за умисне вчинення тілесного ушкодження середньої тяжкості, оскільки його дії відповідають кваліфікуючим ознакам цього злочину і підтверджуються висновком судово-медичного експерта № 134 від 07 грудня 2017 року про те, що ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення (злочин), що згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_13 , характеризується формально позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тобто є осудною особою, займається підприємницькою діяльністю та є фізичною особою-підприємцем.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ч.1 ст.66 КК України, не встановлено.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом відповідно до положень ст.67 КК України не встановлено.
Санкція ч.1 ст.122 КК України передбачає кримінальне покарання у виді виправних робіт, обмеження волі або позбавлення волі.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 , є батьком неповнолітньої дівчинки ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження, відомостей, про те, що він позбавлений батьківських прав до суду не надано. 22.12.2016року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII, який набув чинності 07.09.2017року, тобто після вчинення ОСОБА_9 , злочину. Згідно п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності вищезазначеним Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Таким чином, як було зазначено вище, підсудний ОСОБА_9 , вчинив умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» та на день набрання чинності зазначеного Закону, ОСОБА_9 , має неповнолітню дитину, якій не виповнилося 18 років і дана обставина судом встановлена на стадії судового розгляду кримінального провадження, тобто судом установлено наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене ОСОБА_9 , діяння, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне постановивши обвинувальний вирок, звільнити ОСОБА_9 , від відбування призначеного судом покарання. Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , не обирати.
Потерпілим ОСОБА_6 до суду заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, просив стягнути з ОСОБА_5 спричинену майнову шкоду в сумі 1490 гривень 10 копійок, моральну шкоду в сумі 25 000 гривень, понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник підтримали заявлений позов на вказану суму пояснюючи тим, що під час лікування та неодноразового обстеження ОСОБА_6 були понесені значні майнові витрати, пов`язані з придбанням необхідних ліків та діагностикою. Оскільки він з врахуванням його стану не думав про те, щоб збирати докази на підтвердження цих витрат, він тільки частково підтверджує доданими ним до позову фіскальними чеками на загальну суму 1490 гривень 10 копійок, яку і просить стягнуть з ОСОБА_13 як матеріальну шкоду. Крім матеріальної шкоди вважає, що з вини відповідача йому було спричинено і значну моральну шкоду. Під час побиття він відчував моральні та фізичні страждання, також під час його лікування та подальшої реабілітації по відновленню функцій зламаної щелепи. Негативні їх наслідки він відчуває по цей час. З вини відповідача він тривалий час був відірваний від спілкування з оточуючими його людьми, рідними, колегам по роботі, позбавлений можливості працювати. Враховуючи вищенаведені обставини розмір завданої йому моральної шкоди він визначає в сумі 25 000 гривень. Також в зв`язку з підготовкою та поданням даного позову до судового розгляду справи він поніс судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 3000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 , заявлені позовні вимоги не визнав. Його представник адвокат ОСОБА_4 , просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки цивільний позов пред,явлений не до підсудного, а до іншої особи, в позовній заяві вказано особу « ОСОБА_5 »
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями цих осіб.
Відповідно до ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов в порядку, встановленому цим Кодексом. До зауважень захисника підсудного, що позов пред,явлений не до тієї особи суд ставиться критично, зазначене в позовній заяві ОСОБА_5 , через «е», є опискою, викладені обставини у позові підсудний не заперечував, був не згоден з матеріальним і моральним розміром зазначеної у позові шкоди, провину у скоєному визнав. Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов ОСОБА_6 , про стягнення з ОСОБА_5 , матеріальної шкоди, завданої злочином в розмірі 1490 гривень 10 копійок, які витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 , від кримінального правопорушення (злочину), відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000,00 гривень, і понесених витрат суд керується наступним.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Сума матеріальної шкоди в судовому засіданні підтверджена доказами в розмірі 1490 гривень 10 копійок, у зв`язку з чим цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Щодо визначення розміру відшкодування потерпілому моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.02.1995р. №4, який зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації ...». При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те. що неправомірними винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 , завдано потерпілому ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, які порушили законні немайнові права потерпілого у зв`язку з чим потерпілому була заподіяна моральна шкода. Потерпілий ОСОБА_6 , переніс моральні страждання та фізичний біль у зв`язку з отриманими травмами. Тривалий період часу потерпілий змушений був лікуватись, був поставлений у скрутне матеріальне становище, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням стану здоров`я потерпілого, його переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості/часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану суд, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження сума моральної шкоди у розмірі 15 тисяч гривень. Саме така сума на думку суду є справедливою по відношенню до потерпілого та надасть йому можливість відновити своє здоров`я та психічний стан і повернути йому душевний спокій, так як зазначена сума є справедливою і співмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями від заподіяних тілесних ушкоджень. Отже позовні вимоги ОСОБА_6 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 , моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню.
Також підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь потерпілого ОСОБА_6 , витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень. І з обвинуваченого підлягає стягненню судовий збір на користь держави відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір». Арешт на майно не накладався. Питання з приводу речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України. Судові витрати по справі відсутні. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України суд, -
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину за ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.
Засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік звільнити на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Речовий доказ диск DVD-R із відеозаписом внутрішньої камери спостереження залишити у справі.
Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір за вимоги майнового характеру на користь держави у розмірі 704 гривні 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір за вимоги не майнового характеру на користь держави у розмірі 704 гривні 80 копійок.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1