Справа № 640/1080/18
н/п 1-кс/640/703/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Сторона обвинувачення просить накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка в теперішній час належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ; з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, просить розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна.
Сторона обвинувачення на обґрунтування клопотання зазначає, що в 2016 році невстановлені особи, шляхом використання документів з ознаками підробки на квартиру АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділи вказаною квартирою вартістю 434200 грн, яка насправді належала на праві власності ОСОБА_5 , оформивши договір купівлі-продажу від ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , які насправді ніколи не володіли зазначеною квартирою.
В подальшому на протязі 5 місяців зазначена квартира тричі переоформлювалась на інших осіб.
Згідно договорів міни від 30.04.1999 та дарування від 29.12.2004, довідок КП «Харківське міське БТІ», зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_5 .
Згідно довідки Харківської товарної біржі, договір купівлі-продажу зазначеної квартири між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не реєструвалися та бланк такого договору в реєстрі Харківської товарної біржі не існує.
Згідно довідок КП «Харківське міське БТІ» та КП «Жилкомсервіс», довідки, на підставі яких був зареєстрований договір купівлі-продажу від ОСОБА_6 на ОСОБА_7 не видавалися.
В зв`язку з тим, що правочин було оформлено по підробленим документам, від особи, яка насправді ніколи не володіла квартирою, що відчужувалась, вказане свідчить про відсутність волевиявлення власників квартири на її продаж та вказує на нікчемність правочину купівлі-продажу.
Таким чином, слідство вважає, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , здобуто злочинним шляхом, а, відповідно, квартира є безпосереднім об`єктом протиправних кримінальних дій та речовим доказом у кримінальному провадженні.
В зв`язку з тим, що правочин було оформлено від імені особи, яка ніколи не володіла квартирою, що відчужується, по підробленим документам, є підстави вважати, що ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , приватні нотаріуси ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлені особи незаконно заволоділи квартирою ОСОБА_5 , а в теперішній час намагаються здійснити подальший продаж зазначеної квартири добросовісному набувачеві.
Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в теперішній час належить ОСОБА_4 .
З метою виключення можливості протиправно розпорядитись квартирою АДРЕСА_1 , оскільки її подальше відчуження унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, для виконання можливих рішень суду в частині забезпечення цивільного позову, повернення права власності на нерухомість законним володільцям, а також враховуючи те, що зазначена квартира є предметом вчиненого злочину, з метою збереження речового доказу, необхідно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Сторона обвинувачення зазначає, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі неприйняття рішення про заборону розпоряджатися квартирою може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна), що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 25.01.2018 надійшло клопотання від слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , в якому вона просить розглянути його клопотання про арешт квартири без його участі в зв`язку з проведенням ним невідкладних слідчих дій по іншому кримінальному провадженню. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
За вказаних слідчим у клопотаннях обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, вказана квартира може бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набута кримінально протиправним шляхом.
Тому, вказане майно підлягає арештушляхом заборони її відчуження, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна шляхом заборони її відчуження може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягє задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 шляхом заборони її відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1