Справа №705/556/18
1-в/705/357/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року м. Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення, -
ОСОБА_2 , який згідно інформації вказаній на почтовому конверті, відбуває покарання в Старобабанівській ВК № 92 Уманського району Черкаської області, звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення. Клопотання ОСОБА_2 дослівно сформульовано наступним чином : «…Прошу Вас розглянути мою особисту справу на повторне застосування ст. 81 КК України. В зв`язку з тим, що пройшло 6 (шість) місяців з моменту попередньої комісії. В моєму проханні прошу не відмовляти…».
Дослідивши клопотання, суддя дійшов висновку про наступне.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 ( у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 5, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13, частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст. 154 КВК стосовно засудженого щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
ОСОБА_2 звертаючись до суду з клопотанням будь-яких інших документів, окрім самого клопотання, не додав та не ставив питання про їх витребовування. Із самого клопотання, виходячи з його змісту, не можливо зрозуміти за яким вироком на сьогодні та де саме ОСОБА_2 відбуває покарання, який строк він уже відбув та чи за період відбуття покарання довів своє виправлення. Тобто, в клопотанні взагалі не вказано місце відбуття покарання та строк відбування покарання (дата початку і дата закінчення), підстави засудження та номер кримінального провадження і вирок, який був винесений відносно ОСОБА_2 , а також взагалі не зазначені анкетні дані засудженого та інформація з приводу його виправлення.
Таким чином, відсутність в клопотанні вищевказаної інформації, позбавляє суд можливості встановити обставини, передбаченні чинним законодавством для даної категорії клопотань.
Тобто, підстави ОСОБА_2 звертатись до суду з клопотанням є не зрозумілими і його процесуальний статус також.
При цьому, нормами КВК визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням це орган або установа виконання покарань.
Відповідно до процесуального законодавства, підставою для розгляду подання (клопотання) про умовно-дострокове звільнення є відбуття засудженим установленої КК частини строку покарання, після якого адміністрація органу або установи виконання покарань зобов`язана розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Таким чином, у законодавстві визначено суб`єкта звернення з відповідним поданням до суду. Вимоги до матеріалів про умовно-дострокове звільнення, які подають органи та установи виконання покарань, передбачені наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 № 847/5 «Про затвердження Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів». Згідно з вимогами п. 6.8 зазначеного наказу подання має містити анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого, дані про достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку стягнення, та особова справа.
За правилами ст. 154 КВК засуджений не наділений правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш м`яким. При цьому положення ст. 539 КПК щодо визначення суб`єктів звернення до суду в порядку виконання вироку є загальною, в якій вказані усі суб`єкти, які можуть звернутися до суду на підставі ст. 537 КПК, однак щодо кожного конкретного положення ст. 537 КПК необхідно виходити з норм інших законодавчих актів, які регламентують розгляд цих конкретних питань, що виникають під час виконання вироку. В контексті розгляду клопотань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, таким суб`єктом є адміністрація установи виконання покарань та спостережна комісія виконавчого органу місцевої ради або служби у справах неповнолітніх.
Враховуючи, те, що діючими нормами КПК України суду не надано повноважень збирати докази у кримінальному провадженні на підтвердження або спростування заявлених до суду вимог та те, що ОСОБА_2 не наділений правом звернення до суду з відповідним клопотанням, суд вважає, що подане ОСОБА_2 клопотання про умовно-дострокове звільнення підлягає поверненню заявнику.
На підставі викладеного та керуючись ст. 107 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
Клопотання ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення, повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1