Справа № 204/374/18
Провадження № 1-кс/204/113/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю слідчого ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

за участю адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, призваного на військову службу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19 січня 2018 року слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання про обрання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 21.10.2017 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, вступив у попередню змову на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб з гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 визначивши ролі кожного у вчиненні кримінального правопорушення. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, 21.10.2017 року приблизно о 21:03 годин ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , прибули до 2 під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Далі піднявшись на шістнадцятий поверх вказаного будинку ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , помітили металеву антивандальну шафу, в середині якої знаходилось майно, що належить ПрАТ «Київстар», яке останні визначили як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_7 , впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого в ході досудового предмету, відкрили вказану шафу та в подальшому використовуючи заздалегідь заготовлені саперні ножиці шляхом перекусу решітки з фрагментів арматури проникли до вказаної антивандальної шафи. Після того, як ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 ,проникли до вказаної шафи, що розташована на 16 поверсі 2 під`їзду будинку АДРЕСА_3 останні діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, викрали чуже майно, що належить ПрАТ «Київстар» а саме: комутатор «Huawei Quidway S2326» серійний номер DMG6000850 в кількості 1 шт., вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №399/17 від 15.11.2017 року, з урахуванням зносу станом на 21.10.1017 року становить 10211,60 грн (десять тисяч двісті одинадцять гривень 60 коп.). Далі ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , з таємно викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, та розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до сховища, кваліфікуються за ст. 185 ч. 3 КК України.

За даним фактом слідчим відділом Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочате кримінальне провадження № 0002563 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.10.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 21.10.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 21.10.2017 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , від 04.12.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_7 , від 04.12.2017 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. У діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

13.12.2017 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, 5, ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування вказаних ризиків слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 , переховується від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, 13.12.2017 року за адресою місця мешкання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 рекомендованим листом було направлено копію повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України а також повістки про виклик до слідчого на 20.12.2017 року, 21.12.2017 року та 22.12.2017 року, однак за вказаними датами гр. ОСОБА_5 , до СВ Чечелівського ВП не прибув, про поважні причини неприбуття до СВ Чечелівського ВП не повідомив. Також, з метою встановлення місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , органом досудового розслідування в порядку ст.40 КПК України було надано доручення щодо допиту у якості свідків сусідів за місцем мешкання гр. ОСОБА_5 . Згідно протоколів допиту у якості свідків гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 дійсно мешкає гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за вищевказаною адресою останній раз з`являвся у жовтні місяці 2017 року. На теперішній час місцеперебування гр. ОСОБА_5 їм не відоме. Все вищевказане дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , умисно ухиляється від органів досудового розслідування з метою уникнення від відповідальності. Також, під час проведення досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , є працездатною особою, проте офіційно не працевлаштований, не має постійного матеріального доходу, вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти власності, вчинене групою осіб. Враховуючи викладене у органу досудового розслідування є реальні підстави вважати, що у разі обрання щодо ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, та зазначив, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час відпав, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проходить строкову службу та не має можливості виходити за її межі. Таким чином, обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Адвокат у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши що її підзахисний не скривався від слідства, оскільки його було призвано на військову службу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існує ризик, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, а 22.11.2017 року був призваний проходити строкову службу в Військовій частині № НОМЕР_1 , яка розташована у

АДРЕСА_4 (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, якими підтверджується вина підозрюваного, враховуючи його вік, стан здоров`я, існування ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, перебування підозрюваного на строковій службі у Військовій частині № НОМЕР_1 з 22.11.2017 року, а також недоведеність прокурором та слідчим недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 179, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього строком на два місяці, тобто до 18 березня 2018 року включно, наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати по першому виклику до службової особи (слідчого, прокурора та суду) на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого ОСОБА_4 у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1