Номер провадження 1-кп/243/767/2017
Номер справи 243/8883/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«26» жовтня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

- законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

- особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 ,

- законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 ,

- захисника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000165 від 12 квітня 2017 року з Клопотанням про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, студентки 1 курсу Відокремленого підрозділу «Слов`янський технікум Луганського національного аграрного університету», не працюючої, не заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні немає, інвалідом не являється, яка зареєстрована та проживає за адресою - АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 01 вересня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 105 КК України звільнена від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передання на поруки матері;

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_6 , знаходячись за продуктовим магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з раніше їй знайомою неповнолітньою ОСОБА_4 , де в зазначеному місці у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих не приязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_11 неповнолітня ОСОБА_6 , схопивши обома руками за волосся неповнолітню ОСОБА_11 , та застосовуючи силу рук неповнолітня ОСОБА_6 нахилила голову ОСОБА_11 в перед, після чого нанесла один удар правим коліном в область обличчя неповнолітній ОСОБА_10 .

Протиправними діями неповнолітньої ОСОБА_6 неповнолітній потерпілій ОСОБА_11 були спричинені наступні тілесні ушкодження: перелом кісток носу, забій м`яких тканин області носа, що утворились від дії тупого предмету та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як передбачаючи для свого загоєння понад 6-ти днів, але не більше 21-го дня.

В судовому засіданні ОСОБА_6 визнала повністю себе винною у вчиненні суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та суду пояснила, що 12 квітня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин вона знаходячись за продуктовим магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Шовковична 1а, разом з раніше їй знайомою ОСОБА_4 , де в зазначеному місці у неї на ґрунті раптово виниклих не приязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

З метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 вона схопивши обома руками за волосся ОСОБА_11 , та застосовуючи силу рук вона нахилила голову ОСОБА_11 в перед, після чого нанесла один удар правим коліном в область обличчя ОСОБА_10 .

Таким чином, неповнолітня ОСОБА_6 вчинила суспільно-небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 , у судовому засіданні пояснила, що 12 квітня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин вона, знаходилась за продуктовим магазином «Белісімо», який розташований за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Шовковична 1а, разом з раніше їй знайомою ОСОБА_6 , де в зазначеному місці у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих не приязних відносин виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень.

З метою спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , схопившись обома руками за її волосся та застосовуючи силу рук ОСОБА_6 нахилила її голову в перед, після чого нанесла один удар правим коліном в область її обличчя.

Винуватість ОСОБА_6 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Висновку судово-медичної експертизи № 144 від 13 квітня 2017 року вбачається, що виявлені у ОСОБА_4 при судово-медичному освідуванні та зверненні за медичною допомогою переломом кісток носу, забій м`яких тканин області носа утворились від дії тупого предмету, можливо в зазначений термін і відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня (а.с.20-21).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 31 липня 2017 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії потерпіла ОСОБА_4 докладно розповіла та показала обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, а саме: 12 квітня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин вона, знаходилась за продуктовим магазином «Белісімо», що знаходиться біля автобусної зупинки «Сату» м. Слов`янськ, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 схопила обома руками ОСОБА_4 за волосся, після чого застосовуючи силу рук ОСОБА_6 нахилила голову ОСОБА_4 в перед, після чого нанесла один удар правим коліном в область голови с переду ОСОБА_4 (а.с.38-39).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 31 липня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_4 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, статиста та законного представника.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 31 липня 2017 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 31 липня 2017 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_12 докладно розповіла та показала обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_12 вказала на те, як ОСОБА_6 схопила потерпілу ОСОБА_4 обома руками. ОСОБА_12 вказала на те, як ОСОБА_6 правим коліном нанесла один удар в передню область голови ОСОБА_4 (а.с.41-43).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 31 липня 2017 року з участю свідка ОСОБА_12 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, статиста та законного представника.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 31 липня 2017 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 31 липня 2017 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_13 докладно розповіла та показала обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_13 вказала на те, як ОСОБА_6 схопила потерпілу ОСОБА_4 обома руками за волосся. ОСОБА_13 вказала на те, як ОСОБА_6 правим коліном нанесла один удар в передню область голови ОСОБА_4 (а.с.44-46).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 31 липня 2017 року з участю свідка ОСОБА_13 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, статиста та законного представника.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 31 липня 2017 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 31 липня 2017 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_14 докладно розповіла та показала обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_14 вказала на те, як ОСОБА_6 схопила потерпілу ОСОБА_4 обома руками за волосся. ОСОБА_14 вказала на те, як ОСОБА_6 правим коліном нанесла один удар в передню область голови ОСОБА_4 (а.с.47-49).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 31 липня 2017 року з участю свідка ОСОБА_14 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, статиста та законного представника.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 31 липня 2017 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Висновку додаткової судово-медичної експертизи № 284 від 04 серпня 2017 року вбачається, що можливо виникнення тілесних ушкоджень, винайдених у ОСОБА_4 при обставинах на які вказують вона, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 під час проведення слідчих експериментів за їх участю (а.с.52).

Сукупність наведених та оцінених судом доказів переконує в тому, що ОСОБА_6 вчинила суспільно-небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході проведення досудового слідства по кримінальному провадженню було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в теперішній час на обліку в Комунальній лікувально-профілактичній установі «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» та Комунальній лікувально-профілактичній установі «Міський наркологічний диспансер міста Слов`янська» не перебуває (а.с.22).

У відповідності до Довідки Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на профілактичному обліку в Слов`янському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області згідно Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2016 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України із застосуванням до неповнолітньої заходів виховного характеру передача на поруки її матері ОСОБА_7 (а.с.28).

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїла суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кримінальна відповідальність за яке настає за ст. 125 ч. 2 КК України. Оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 125 ч. 2 КК України, то суд приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, та встановити тривалість застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього на строк один рік.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ч.1 ст. 292, ст.ст. 498-501 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області про застосування до неповнолітньої ОСОБА_15 примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, студентки 1 курсу Відокремленого підрозділу «Слов`янський технікум Луганського національного аграрного університету», не працюючої, не заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні немає, інвалідом не являється, яка зареєстрована та проживає за адресою - АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Встановити тривалість застосування до ОСОБА_15 примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього на строк один рік.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Виконання даної Ухвали доручити працівникам Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .