Справа № 405/715/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2018 р. м. Кропивницький
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №286 о/с від 08.09.2017, призначений на посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.
ОСОБА_4 обіймаючи з 08.09.2017 посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, будучи підполковником поліції, відповідно до п.1 Примітки до ст.364, ч.3 ст.18 КК України, п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1-2 Закону України «Про державну службу», ст.ст.1-2, 15, 17-18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», був працівником органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто працівником правоохоронного органу, службовою особою, що постійно здійснює функцію представника органу виконавчої влади, обіймаючи постійно посаду, пов`язану з виконанням владних та організаційно-розпорядчих функцій.
ОСОБА_4 , являючись майором поліції, заступником начальника сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, будучи працівником органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку тобто правоохоронного органу, службовою особою, що постійно здійснює функцію представника державного органу виконавчої влади, обіймаючи постійно посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у відповідності до ст.19 Конституції України, ст.ст.1-2, 15, 17-18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», мав наступні права та обов`язки, зокрема: охороняти права і свободи людини, а також інтересів суспільства і держави; здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; здійснювати охорону об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також брати участь у здійсненні державної охорони; забезпечувати виконання покладених на нього завдань та здійснювати інші повноваження відповідно до Закону, тощо.
Тобто, ОСОБА_4 був наділений обсягом повноважень, які надавали йому реальну можливість в повному обсязі відповідно до Закону виконувати покладені на нього обов`язки.
Проте, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника сектору превенції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, будучи майором поліції, працівником органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку тобто правоохоронного органу, службовою особою, обіймаючи постійно посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, спонукаємий жадобою до наживи та незаконного збагачення, вирішив умисно використати свої службові повноваження працівника поліції із корисливих мотивів, а саме з метою одержання неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, при наступних обставинах.
В серпні-листопаді 2017 року ОСОБА_7 перебуваючи на посаді начальника сектору превенції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в ході виконання своїх службових обов`язків дізнався, що в місті Олександрії, Кіровоградської області є громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в серпні 2017 року намагався зайнятись незаконною діяльністю пов`язаною з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням та збутом наркотичних засобів, проте припинив свою незаконну діяльність.
Начальник сектору превенції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , вирішив використати своє службове становище із корисливих мотивів, а саме з метою одержання неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
З цією метою ОСОБА_7 , будучи начальником сектору превенції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в жовтні 2017 року зустрівся з ОСОБА_8 та запропонував йому послуги з приводу прикриття незаконної діяльності щодо незаконного придбанням, зберіганням, перевезенням та збуту наркотичних засобів у місті Олександрія ОСОБА_8 , на що останній відмовився, пояснивши, що він немає наміру більше порушувати закон.
Так, ОСОБА_9 продовжуючи свій злочинний умисел діючи з корисливих мотивів 02 листопада 2017 року зустрівся з ОСОБА_8 та в ході розмови повідомив, що якщо останній відмовиться розповсюджувати наркотичні засоби в місті Олександрії, а також відмовиться від послуг ОСОБА_9 з приводу прикриття його незаконної діяльності, то останній використовуючи своє службове становище начальника сектору превенції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області підготує матеріали, які стануть підставою початку кримінального провадження в ході, якого буде сфальсифіковано матеріали відносно ОСОБА_8 та його буде незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності.
Так, ОСОБА_8 усвідомлюючи реальний характер висловлених ОСОБА_7 погроз, сприймаючи їх безпосередньо, та боячись незаконного затримання та притягнення до кримінальної відповідальності, вимушено погодився займатись протиправною діяльністю, нав`язаною ОСОБА_7 .
В цей же час, приблизно на початку листопада 2017 року ОСОБА_7 перебуваючи в дружніх стосунках з заступником начальника сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління національної поліції ОСОБА_4 , вступив в злочину змову з останнім з метою одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за безперешкодне розповсюдження наркотичних засобів останнім на території міста Олександрії, Кіровоградської області (прикриття незаконної діяльності) та не притягнення його до відповідальності.
В свою чергу ОСОБА_4 , спонукаємий жадобою до наживи, незаконного збагачення, приблизно на початку листопада 2017 року, виказав бажання та вступив в злочинну змову з начальником сектору превенції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , з метою одержання неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_8 , за безперешкодне розповсюдження наркотичних засобів останнім на території міста Олександрії, Кіровоградської області (прикриття незаконної діяльності) та не притягнення його до відповідальності.
Реалізовуючи з ОСОБА_4 єдиний злочинний план, ОСОБА_7 03 листопада 2017 року під час зустрічі з ОСОБА_8 повідомив останньому про необхідність надання 10 (десяти) тисяч гривень щомісячно за безперешкодне розповсюдження наркотичних засобів на території міста Олександрії, Кіровоградської області та не притягнення його до кримінальної відповідальності.
30.01.2018 о 14 год. 05 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст.208 КПК України, як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
31.01.2018 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, послався на соціальні зв`язки підозрюваного, наявність у нього на утриманні батьків похилого віку та неповнолітнього сина, та позитивні характеристики. Також просила застосувати до свого підзахисного більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, а в разі застосування тримання під вартою визначити мінімальний розмір застави.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, спростувавши оголошену підозру, зазначив, зобов`язується виконувати усі вказівки слідства та суду та не буде перешкоджати досудовому розслідуванню.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
30.01.2018 о 14:05 ОСОБА_4 затримано слідчим відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
31.01.2018 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом допиту свідка, матералами НСРД, протколоами ОМП у невідкладних випадках,копіями протоколів НСРД (а.к. 14-18,19-40,80-88,93-94).
Інші доводи сторони захисту про існування обґрунтованої підозри, про належність та допустимість доказів, повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.
Крім того, з наданого та переглянутого у судовому засіданні відеозапису не знайшли свого підтвердження доводи строни захисту з приводу імітації злочину.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
-п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі документи вилучені та досліджені.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть із урахуванням позитивних даних про особу, соціальні зв`язки підозрюваного, та наявність у нього утриманців, а також скарги, поданої Керівникові Олександрійської місцевої прокуратури щодо незаконних методів слідства, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
З урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, наявність утриманців, позитивних характеристик та положень ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає можливим заставу визначити у 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-197 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 14 години 05 хвилин 30.01.2018 р. до 14 години 05 хвилин 30.03.2018 р.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 на строк до 30.03.2018 року наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Дата закінчення дії ухвали 30.03.2018 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10