АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1725/17 Справа № 202/1879/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши 19 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000035 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 червня 2017 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.05.2010 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ст. 257, ч. 4 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, з конфіскацією майна; 30.08.2010 року Апеляційним судом Дніпропетровської області ч. 4 ст. 187 перекваліфіковано на ч. 2 ст. 187 КК України; ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 03.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.05.2009 року по 30.08.2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; 11.02.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України.

В апеляції :

- обвинувачений, фактично не оспорюючи правильності кваліфікації та доведеності його вини і обставин кримінального провадження, просить пом`якшити йому покарання до двох років 6 місяців, застосувавши вимоги ст. 69 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що не згоден з вироком суду, через суворість. Вказує на те, що судом не було прийнято до уваги, що він самостійно з`явився до поліції, допомагав слідству, добровільно повернув речі та розкаявся у скоєному і прокурор просив застосувати ст. 69 КК України.

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Частково задоволено позовні вимоги потерпілих та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 - матеріальну шкоду у розмірі 6463,51 гривень та моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, на користь ОСОБА_9 - матеріальну шкоду у розмірі 239,48 гривень та моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до вимог закону.

Цим вироком, ОСОБА_7 , визнано винними та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

ОСОБА_7 , 03 січня 2017 року приблизно о 20:00 годині, перебуваючи разом з потерпілим ОСОБА_9 у складському приміщенні, розташованому у ТРЦ «Міріада» по вулиці Калинова, №9А в місті Дніпро, побачив у останнього мобільний телефон марки «Samsung J 700 Go» у корпусі золотистого кольору, що знаходився у чохлі чорного кольору, та у цей момент у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, і приблизно о 21 годині, потерпілий ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вийшли з вказаного складського приміщення, та направились у напрямку будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 . Далі, ОСОБА_7 переслідуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, слідуючи за ОСОБА_9 у напрямку вказаного будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, шляхом ривка, вирвав з рук потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung J700 Go», вартістю 4617,01 гривень, та чохол для мобільного телефону, шкіряний, чорного кольору з кишенями, вартістю 239,48 гривень; сім картку оператора «МТС» вартість не визначається, сім картку оператора «Київстар», вартістю не визначається, технічний паспорт на ім`я ОСОБА_10 , без матеріальної цінності, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , без матеріальної цінності; 2 банківські картки банку «Приват Банк», без матеріальної цінності, загалом майно вартістю - 4856,49 гривень, та утримуючи при собі вказане майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 06.01.2017 року приблизно о 21 годині, разом із потерпілим ОСОБА_11 знаходячись у приміщенні кафетерію продуктового магазину, що розташований за адресою: вул. Осіння,13 м. Дніпро, розпивали спиртні напої, де приблизно о 22 годині, побачив у ОСОБА_11 портмоне з грошовими коштами. У цей момент у ОСОБА_7 , раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), належного ОСОБА_11 та приблизно о 23:40 годині, коли ОСОБА_11 вийшов з приміщення вказаного магазину, та направся у напрямку будинку № 17 по вул. Г.Корольової у м. Дніпро. ОСОБА_7 переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вийшов з магазину та направився в слід за ОСОБА_11 , де зайшовши вслід за останнім у під`їзд вказаного будинку, почав підійматися за ним по сходам, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, ОСОБА_7 застосовуючи насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наздогнавши потерпілого на сходах першого поверху, наніс потерпілому ОСОБА_11 один удар кулаком своєї правої руки у щелепу з лівої сторони, чим спричинив потерпілому фізичний біль. В результаті спричиненого удару потерпілий ОСОБА_11 втратив рівновагу та впав на сходах на обидва коліна, скориставшись безпорадним станом потерпілого, шляхом ривка зірвав сумку із майном, а саме , а саме: сумку чоловічу через плече чорного кольору, виготовлена зі шкірозамінника, фірми «PoloVеding», вартістю 463, 14 гривень; портмоне чоловіче чорного кольору зі шкірозамінника фірми «CureweKerien», вартістю 171,16 гривень; грошові кошти у сумі 600 гривень; паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_11 , без матеріальної цінності; ідентифікаційний код виданий на ім`я ОСОБА_11 , без матеріальної цінності; банківські картки, без матеріальної цінності, загалом вартістю - 1234, 30 гривень (з урахуванням грошових коштів у сумі 600 грн. викрадених у потерпілого, та зник з місця скоєння кримінального правопорушення.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 11.01.2017 року, приблизно о 07 годині 40 хвилин, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи повторно, прибув до будівлі КЗ «Дніпропетровська центральної районної лікарні, по вулиці Холодильна, №60 у місті Дніпро, де перебуваючи на першому поверсі приміщення вказаного медичного закладу, побачив, що на стільці у приміщенні аптечного кіоску ТОВ «РАМ Руан», жіночу сумку чорного кольору, яку він обрав як об`єкт свого злочинного посягання. Після цього, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що фармацевт ОСОБА_8 , відійшла за шафу, розташовану у приміщенні зазначеного кіоску, відкрив незачинені на замок вхідні двері та незаконно зайшов у приміщення вказаної аптеки.

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір та перебуваючи у приміщенні вказаного аптечного кіоску ТОВ «РАМ Руан», діючи умисно, повторно, з корисних мотивів та особистої зацікавленості, озирнувшись по сторонам та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, взяв зі стільця сумку чорного кольору з майном, яке знаходилось у ній, що належить потерпілій ОСОБА_8 , вартість якого ( з урахуванням особистих грошових коштів та коштів на банківській карті викрадених у потерпілого) складає 7179, 55 гривень, а саме: мобільний телефон марки «SamsungGalaxy J500 Go» у корпусі золотистого кольору, вартістю 3334, 38 гривень; сім картка оператора «МТС» вартість не визначається; сім картка оператора «Київстар» вартість не визначається; чохол бампер для мобільного телефону, виготовлений із силікону, чорного кольору, вартістю 147, 00 гривень; сумка жіноча виготовлена із натуральної шкіри та замшу, чорного кольору, вартістю 716, 04 гривень; гаманець жіночій фірми «Карія», виготовлений з натуральної шкіри червоного кольору, вартістю 775,20 гривень; грошові кошти у сумі 470 гривень; банківська кредитна картка банку «Приват Банк», з якої були зняті грошові кошти у сумі 1600 гривень; навушники до телефону вакуумні зеленого кольору, вартістю 136,93 гривень; дисконтні картки магазинів «Єва», «Караван», «Простор», без матеріальної цінності; паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_8 , без матеріальної цінності; ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_8 без матеріальної цінності; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , без матеріальної цінності, та утримуючи дане майно при собі, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 7179,55 гривень.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 13 січня 2017 року приблизно о 20 годині, перебуваючи разом з потерпілим ОСОБА_12 у приміщенні магазину, розташованого по проспекту Миру №71-А в місті Дніпро, побачив у останнього мобільний телефон марки «Lenovo A 859» у корпусі сріблястого кольору, що знаходився у чохлі чорного кольору, та у цей момент у ОСОБА_7 , раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного телефону, що належить ОСОБА_12 , та коли приблизно о 21 годині, потерпілий ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , вийшли з приміщення вказаного магазину, біля якого попрощалися і потерпілий пішов по стежці проспекту Миру в м. Дніпро в напрямку свого дому, ОСОБА_7 , прослідував за ОСОБА_12 у вказаному напрямку, перебуваючи на відстані від останнього близько 10-15 метрів. Після цього, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, раптово наздогнав ОСОБА_12 та наніс останньому один удар кулаком своєї правої руки у ліву щелепу потерпілому ОСОБА_12 , чим спричинив останньому фізичний біль. у результаті чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю у положенні на лівий бік, та у цей момент ОСОБА_7 скориставшись безпорадним станом останнього, заліз своєю рукою до внутрішньої кишені з лівої сторони куртки потерпілого, звідки відкрито викрав мобільний телефон марки «Lenovo А 859» у чохлі чорного кольору, з сім карткою оператора «МТС» , сім карткою оператора «Київстар», карткою - пам`яті об`ємом 16 Гб, та, не реагуючи на прохання потерпілого ОСОБА_12 про повернення йому викраденого майна, утримуючи при собі вказаний мобільний телефон, зник з місця скоєння правопорушення у невідомому напрямку, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши збитки потерпілому загалом на - 1957,66 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 17.01.2017 року, приблизно о 10 годині, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , побачив у потерпілого ОСОБА_13 ноутбук марки «LenovoIdeaPag G585G», та у цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного ноутбуку, та перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_13 у гостях ОСОБА_14 , де з метою здійснення проникнення до вищезазначеної квартири ОСОБА_13 , таємно викрав із зовнішньої кишені спортивної куртки останнього зв`язку ключів від вхідних дверей вказаної квартири, та тримаючи їх при собі, попрямував за вказаною адресою для реалізації раніше задуманих злочинних дій.

Після цього, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, повторно, з корисних мотивів та особистої зацікавленості, за допомогою раніше викрадених у ОСОБА_13 ключів, відкрив вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , таким чином незаконно проник до приміщення вказаної квартири, власником якої є потерпілий ОСОБА_13 та викрав приналежне потерпілому ОСОБА_13 майно, що знаходилось на полиці шафи, вартість якого складає 3808, 75 гривень, а саме: ноутбук марки «LenovoIdeaPag G585G», вартістю 3687, 50 гривень; комп`ютерна мишку марки «Logitech» чорного кольору, вартістю 87, 50 гривень; USB кабель (шнур) до ноутбуку, вартістю 33,75 гривень, зв`язка ключів у кількості 4 (чотири) одиниці, без матеріальної цінності , та, утримуючи при собі вищевказане майно, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_7 ,у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 для пом`якшення йому покарання, з посиланням, що суд не врахував прохання сторони обвинувачення про застосування до нього ст. 69 КК України, так як він сам з`явився до поліції, допомагав слідству, повернув речі добровільно, розкаявся у вчиненому, колегія суддів, вважає необгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Матеріалами справи підтверджено, що призначений судом вид і розмір наближений до мінімального обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні такої міри і розміру покарання суд, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти власності, які відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який ніде не працює, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. При цьому судом враховано як обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, на яке посилається і останній в скарзі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. ст. ст. 69, 75 КК України, суд першої інстанції не вбачав, з чим погоджується і колегія суддів, так як такий висновок об`єктивно відповідає матеріалам справи.

Посилання обвинуваченого на його добровільне часткове повернення речей та визнання повністю вини, сам по собі розглядаються у сукупності з іншими, і у даному випадку і при даних обставинах, не є підставою для застосування положень ст. 69 КК України і пом`якшення покарання, а інших обставин, які б давали такі підстави не виявлено. Окрім того. Посилання обвинуваченого, що саме прокурор просив застосувати положення до нього ст. 69 КК України є надуманим і таким, що не підтверджено матеріалами справи.

На переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_7 і так в нижніх межах санкції інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та при зазначеному вище є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки судом призначено покарання в найнижчих межах з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання ним копії ухвали.
Судді :
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4