Справа № 169/633/17
Провадження № 1-кп/159/322/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 27 червня 2017 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Турійська Волинської області, громадянина України, тимчасово безробітного, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що в силу ст.89 КК України не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,
в с т а н о в и в :
25 червня 2017 року, близько 22 години вечора, між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 під час спільного розпивання спиртних напоїв у житловому будинку останнього,який знаходиться по АДРЕСА_1 , виник конфлікт у ході якого обвинувачений ОСОБА_6 вчинив вбивство ОСОБА_7 з необережності за таких обставин.

Так, потерпілий ОСОБА_7 тримаючи в руці кухонний ніж, висловлював в адресу ОСОБА_8 словесні образи та долонею лівої руки наніс декілька ударів в ділянку голову. У відповідь ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, наніс декілька ударів кулаком в ділянку тулуба потерпілого, в результаті чого останній нахилився головою вперед. Тоді ж обвинувачений ОСОБА_6 , схопив обома руками за праву кисть потерпілого ОСОБА_7 , в якій знаходився ніж, лезо якого було спрямовано доверху з метою його відібрати та одночасно коліном лівої ноги, наніс удар в лікоть правої руки потерпілому знизу, в ході чого стався поштовх ножа доверху в результаті якого було заподіяно потерпілому ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з пошкодженням магістральних судин, що згідно висновку експерта №60 від 14.09.2017 року по відношенню до живої особи відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та в даному випадку призвело до смерті.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями, які виразились у вбивстві громадянина ОСОБА_7 вчиненому через необережність, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 119 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні. Додатково показавши,що він в цей день з потерпілим ОСОБА_7 розпивали спиртні напої, не маючи між собою будь-якого конфлікту. Через деякий час потерпілий повернувшись з іншої кімнати тримав в руці ніж та почав конфліктувати, при цьому ображав його та наніс йому в ділянку голови 5-6 ударів, тоді він у відповідь вдарив його по тулубу та схопивши обома руками намагався відібрати ніж, при цьому вдарив коліном по руці, в результаті чого стався поштовх руки та потерпілому було заподіяні тілесні ушкодження,внаслідок яких настала смерть. Категорично ствердив, що наміру вчинення вбивства не мав.
Будуча допитана у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 , підтвердила той факт, що в результаті ножового поранення загинув її син. Підтвердила, що її син з обвинуваченим перебував в дружніх відносинах. Не заперечувала, що обвинувачений з її сином зловживали спиртним напоями.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 119 КК України, тобто у вбивсті через необережність.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та всі обставини справи у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також враховує, те що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, яка є напівсиротою після смерті матері тобто дружини обвинуваченого, є учасником бойових дій,перебував в зоні АТО при цьому добровільно.

До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відносить, скоєння злочину в стані алкогольному сп`янінні.

Признаючи покарання у виді обмеження волі у мінімальному розмірі, суд також враховує, що злочин скоєний обвинуваченим ОСОБА_6 відноситься до категорії середньої тяжкості, думку потерпілої про покарання, вік обвинуваченого його майновий та сімейний стан, а також стан здоров`я, необхідність реабілітації після участі у воєних діях.

Разом з тим, призначаючи реальне покарання суд бере до уваги, що обвинувачений своїми діями позбавив життя іншої особи, хоча із необережності, скоїв злочин в стані алкогольнього сп`яніння, хворіє на алкоголізм та потребує лікування від нього яке йому не протипоказане, поведінку обвинуваченого після скоєного злочину, а саме не повідомлення ним про злочин працівників поліції та не виклик швидкої медичної допомоги.

На переконання суду саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а речові докази вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Початок відбування в покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня затримання , тобто з 28 червня 2017 року.

На підставі ч.1 п.б ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, період тримання під вартою з 28 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-імунологічних експертиз в сумі 8622 грн. ( вісім тисяч шістсот двадцять дві ) грн. 96 коп. та дактилоскопічної експертизи в сумі 593 грн. ( п`ятсот дев`яносто три ) грн. 22 коп.

Речові докази у справі, які передані на зберігання в камеру збереження речових доказів Турійського ВП Володимир Волинського ВП ГУНП у Волинській області : відбитки пальців рук - залишити при матеріалах кримінального провадження; кухонний ніж, пакет із змивами рідини бурого кольору із підлоги поблизу вхідних дверей будинку ОСОБА_7 , пакет із змивами рідини бурого кольору із порогу вхідних дверей будинку ОСОБА_7 пакет із змивами рідини бурого кольору із стінки холодильника ,що в будинку ОСОБА_7 ,пакети із змивами рідини бурого кольору на підлозі в будинку ОСОБА_7 , пакет із змивом рідини бурого кольору з правої руки обвинуваченого ОСОБА_6 , пара тапок (шльопанців), пара шкарпеток,спортивні штани футболка, зразок крові ОСОБА_7 , зразок крові ОСОБА_6 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1