Справа № 159/641/17
Провадження № 1-кп/159/21/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року м. Ковель

Колегія судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001085 від 21 квітня 2015 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.02.2017 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ч.2 2 ст.185, 70 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці,
- 08.09.2017 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.3 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 15 лютого 2015 року, перебуваючи на автозаправці «WOG», що по вул. Варшавській, 3б в м. Ковелі, Волинської області, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, повідомив ОСОБА_8 недостовірну інформацію щодо намірів придбати автомобіль марки «Toyota Camry», шляхом виплати його вартості рівними частинами щомісяця. З метою введення ОСОБА_8 в оману, використовуючи довірливі відносини, ОСОБА_6 , будучи не працевлаштованим, не маючи постійного джерела доходів, передав в якості оплати автомобіля грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ складало 32300 гривень, з метою приховування дійсних намірів щодо незаконного заволодінням вказаним транспортним засобом, після чого, шляхом обману та зловживаючи довірою, отримав від ОСОБА_8 автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_10 та ключі до вказаного автомобіля. В березні 2015 року, не маючи наміру повертати вказаний автомобіль власнику, ОСОБА_6 , перебуваючи на автозаправці «Окко», що в м. Луцьку по вул. Гордіюк, 1а, незаконно реалізував його ОСОБА_11 , шляхом обміну на інший автомобіль з доплатою.

В подальшому, з дозволу та згоди ОСОБА_6 , 26.03.2015, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, без згоди та присутності власника автомобіля, приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області, ОСОБА_12 було посвідчено довіреність НАЕ 385298 про право користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 на ОСОБА_13 від імені власника автомобіля ОСОБА_10 , рукописні записи та підписи у якій від імені ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 447 від 29.12.2015 виконані іншою особою. Того ж дня, автомобіль «Toyota Camry», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ОСОБА_13 був перереєстрований у Луцькому ВРЕР з обслуговування м. Луцька, Луцького, Рожищенського, Ківерцівського, Маневицького районів, що по вул. Підгаєцькій, 3 в м. Луцьку на ОСОБА_14 , чим ОСОБА_15 та ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 388800 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , 19.12.2016, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи в кафе «Брамка», що знаходиться по вул. Володимирській, 152 в м. Ковелі Волинської області, під приводом здійснення телефонного дзвінка дружині, шляхом обману і зловживання довірою ОСОБА_16 , з якою був знайомий, оскільки періодично проживав в готелі «Брамка», де працює остання, незаконно заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J1», серійний номер НОМЕР_3 вартістю 2999 гривень, що знаходився в чохлі вартістю 125 гривень із сім картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «МТС Україна» вартістю 50 гривень кожна, з грошовими коштами на рахунку в сумі 25 гривень та 21 гривня відповідно та карткою пам`яті ємністю 4Gb вартістю 200 гривень, який 20.12.2016 в 00 год. 48 хв. заставив у ломбард «Заставно-кредитний дім», розташований по вул. Сагайдачного, 6А в м. Ковель Волинської області, використовуючи особисті документи, зокрема паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , а отримані кошти обернув на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 3470 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому звинуваченні за ст.190 ч.1 КК України визнав повністю, суду показав, що 19.12.2016 року він знаходився в м. Ковелі на вул.. Володимирській в кафе «Брамка». Потерпілу ОСОБА_16 він раніше знав, вона працювала в готелі і кафе адміністратором. Оскільки в його телефоні сіла батарея, він попросив скористатись телефоном потерпілу. Взявши телефон потерпілої, він , через годину здав його в ломбард, за що одержав 1400 грн., які обернув на свою користь. Потім відразу викликав таксі та поїхав в м. Любомль.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.3 ст. 289 КК України визнав частково та суду показав, що на початку 2016 року він на інтернет сайті побачив оголошення про продаж автомобіля «Toyota Cаmry». Через деякий час зателефонував власнику та запропонував приїхати, та перевірити стан автомобіля. Після огляду запропонував за автомобіль заплатити 10 тисяч доларів США , а різницю 7 000 доларів США віддавати щомісяця по 2000 доларів. В кінці січня 2016 року він приїхав в м. Ковель та зустрівся з потерпілими та ОСОБА_17 на заправці. Він передав потерпілим 5000 доларів США, а 12000 доларів домовились що буде повертати по 2000 доларів щомісяця. Потерпілий передав йому ключі та документи на автомобіль «Toyota Cаmry». Через декілька днів він одержав від потерпілих 3000 доларів США в борг. В подальшому в нього виникли фінансові труднощі і він грошей потерпілим більше не віддавав. В березні 2016 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_13 котрий показав фото автомобіля марки Інфініті свого товариша ОСОБА_11 . ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_11 обмінятись автомобілями, з умовою, що ОСОБА_11 повинен йому доплатити 3000 доларів США, при цьому повідомив ОСОБА_11 , що автомобіль «Toyota Cаmry» йому не належить. ОСОБА_11 погодився на умови обміну, але при цьому сказав, що автомобіль «Toyota Cаmry» потрібно переоформити на його родичку. Він погодився на умови обміну та передав автомобіль потерпілих ОСОБА_11 . Яким чином і хто причетний до виготовлення доручення на право розпоряджатись автомобілем «Toyota Cаmry» від імені потерпілої йому не відомо. Через деякий час він взнав, що на автомобіль, який він взяв в потерпілих накладено арешт та він знаходиться в розшуку, після чого автомобіль марки Інфініті він віддав ОСОБА_13 для повернення його ОСОБА_11 . Обвинувачений у вчиненому розкаюється.

Незважаючи на часткове визнання вини самим обвинуваченим, винуватість останнього доведено сукупністю досліджених судом доказів.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що у власності його дружини перебував автомобіль «Toyota Cаmry». В кінці 2014 року вони з дружиною вирішили його продати і виставили на продажу через інтернет сайт. В кінці січня 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_6 та запропонував зустрітись, оглянути автомобіль та обговорити умови його продажу. Вони з ОСОБА_6 зустрілись в м. Ковелі, після огляду автомобіля домовились, що він продає авто за ціною 17000 доларів США, при цьому ОСОБА_6 відразу платить 5000 доларів США, і потім щомісяця по 2000 доларів до повного погашення обумовленої суми, після чого вони переоформляють автомобіль на покупця. На слідуючий день обвинувачений взяв в нього в борг 3000 доларів США. Через місяць ОСОБА_6 повідомив, що у нього виникли фінансові проблеми та попросив деякий час почекати з оплатою. В березні 2015 року ОСОБА_6 перестав відповідати на його дзвінки, після чого він звернувся до працівників МРЕВ та дізнався, що автомобіль без їх дозволу переоформлений на інших осіб. Він звернувся з заявою до поліції та зустрівся з новим власником автомобіля, котрий пояснив, що віддав ОСОБА_6 всю обумовлену між ними суму за автомобіль. Ні дозволу ні доручення на продаж ні він ,ні його дружина ОСОБА_6 не надавали.

Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що у її власності перебував автомобіль марки «Toyota Cаmry». В 2014 році вона дала згоду чоловіку на продаж даного автомобіля на умовах першого платежу 2000 доларів США і по такій же сумі щомісячно до повної виплати за автомобіль, тобто до 17000 доларів США.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що його товариш ОСОБА_8 попросив виставити на продаж автомобіль марки «Toyota Cаmry» на своїй сторінці на сайті продажу автомобілів. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_6 і з власником автомобіля вони домовились зустрітись та оглянути даний транспортний засіб. В його присутність ОСОБА_8 та ОСОБА_6 домовились про продаж автомобіля за ціною 17000 доларів США, платежами по 2000 доларів США щомісяця до повного погашення боргу. Коли ОСОБА_6 перестав відповідати на телефонні дзвінки товариша, вони з потерпілим через МРЕВ дізнались що автомобіль марки «Toyota Cаmry» без згоди власника переоформлений на інших осіб.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що давно знайомий з ОСОБА_8 . Взимку 2015 року йому зателефонував потерпілий та попросив відвезти його з м. Ковеля до м. Луцька, оскільки він продає свій автомобіль марки «Toyota Cаmry». Пізніше йому стало відомо, що автомобіль потерпілих без відома власників був проданий і перереєстрований на іншу особу.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що у його власності знаходиться автомобіль марки Інфініті. Приблизно 3 роки тому він зустрівся з ОСОБА_6 в якого був автомобіль марки «Toyota Cаmry». З ОСОБА_6 вони домовились про обмін автомобілями з його доплатою ОСОБА_6 3000 доларів США. Автомобіль марки «Toyota Cаmry» він зареєстрував на свою бабусю. Приблизно через 3 тижні після вчиненої угоди з обвинуваченим, до нього звернувся потерпілий ОСОБА_8 та повідомив, що автомобіль марки «Toyota Cаmry» є його власністю та просив йому повернути вказаний транспортний засіб. Приблизно через пів року він забрав у обвинуваченого свій автомобіль, повернув йому автомобіль марки «Toyota Cаmry», документи на його автомобіль, та віддав гроші отримані ним в якості доплати при обміні.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що знайомий з обвинуваченим близько 5 років. ОСОБА_6 заборгував йому близько 17000 доларів США. В 2015 році він побачив обвинуваченого на автомобілі «Toyota Cаmry» в м. Любомль та показав йому фото автомобіля ОСОБА_11 . ОСОБА_6 захотів обмінятись автомобілями. ОСОБА_6 пояснив, що автомобіль «Toyota Cаmry» йому віддали знайомі і він має право ним розпоряджатись. Через деякий час йому на автовокзалі м. Луцька передали доручення на його ім`я на право розпоряджатись та знімати з обліку автомобіль «Toyota Cаmry». ОСОБА_11 пояснив, що оскільки він є державним службовцем автомобіль необхідно зареєструвати на його бабусю. Даний автомобіль було перереєстровано в МРЕВ м. Луцька. Весною 2015 року він дізнався, що автомобіль «Toyota Cаmry» знаходиться в розшуку. Умови обміну автомобілями йому не відомі, та хто передавав доручення видане на його ім`я на автомобіль «Toyota Cаmry» він не пам`ятає.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доводиться також оголошеними та дослідженими в судовому засіданнями доказами.

Протоколом огляду місця події від 22.12.2016 з фото таблицями до нього, в ході якого оглянуто приміщення кафе «Брамка», що по вул. Володимирській, 152 в м. Ковелі.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.01.2017, в ході якого потерпіла ОСОБА_16 впізнала по фотознімках особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Довідкою ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» від 25.01.2017 про те, що телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_3 закладався ОСОБА_6 в ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» 20.12.2016.

Довідкою про вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J1».

Висновком експерта № 447 від 29.12.2015, згідно якого підписи та рукописні записи « ОСОБА_10 » розміщені в графі: «Підпис» Довіреності серії НАЕ 385298 від 26.03.2015 року в графі «Підпис» копії довіреності серії НАЕ 385298 від 26.03.2015 під № 70 в графі «Підпис осіб (їх представників), які звернулись за вчиненням нотаріальної дії» а. с. 15 Реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_12 виконані не ОСОБА_10 , а іншою особою.

Висновком експерта № 109 від 26.09.2015, згідно якого ринкова вартість аналогічного транспортного засобу марки «Toyota Cаmry 3.5і» станом на 15.02.2015 становить 579530 гривень.

Протоколом огляду речових доказів з фототаблицями до нього від 15.09.2015, в ході якого оглянуто документи, які стали підставою для реєстрації автомобіля марки «Toyota Cаmry», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , а саме: копію довідки-рахунка від 26.03.2015 за № 102038 виданої на ім`я ОСОБА_14 на автомобіль марки «Toyota Cаmry», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , копія свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Toyota Cаmry», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 26.03.2015 - комітент ОСОБА_13 про проведення огляду технічного стану автомобіля марки «Toyota Cаmry», кузов № НОМЕР_2 ; копія паспорта громадянина України на прізвище ОСОБА_13 серії НОМЕР_5 ; копія паспорта громадянина України на прізвище ОСОБА_14 серії НОМЕР_6 ; довіреність від 26.03.2015 серії НАЕ 385298, згідно якої ОСОБА_10 уповноважує ОСОБА_13 користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «Toyota Cаmry», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Протоколом огляду речових доказів з фототаблицями до нього від 15.09.2015, в ході якого оглянуто документи: заламіноване свідоцтво встановленої форми серії НОМЕР_7 про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Cаmry 3.5», 2007 року випуску, чорного кольору, типу легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_8 , кузов № НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва, власником вказаного транспортного засобу значиться ОСОБА_19 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Дата реєстрації - 16.06.2010; заламіноване свідоцтво встановленої форми серії НОМЕР_9 про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Cаmry 3.5», 2007 року випуску, чорного кольору, типу легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва, власником вказаного транспортного засобу значиться ОСОБА_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Дата реєстрації - 22.11.2013; довідка-рахунок серії НОМЕР_10 . Відповідно до довідки, видана 19.11.2013 ОСОБА_10 про те, що їй продано і видано автомобіль «Toyota Cаmry 3.5», кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_7 , вартістю 183680,00 гривень, адреса: АДРЕСА_3 паспорт НОМЕР_11 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області, 21.08.2004. На довідці-рахунку наявний відтиск прямокутного штампу ТзОВ «Автостандарт СВ», а також круглої печатки ТзОВ «Автостандарт СВ» прямокутного штампу з написом «Анульовано». Зі зворотної сторони довідки рахунку, наявний рукописний напис «р/н 5770», виданий транзитний номер, а також відтиск круглої печатки ТзОВ «Автостандарт СВ»; довідка-рахунок серії НОМЕР_12 . Відповідно до довідки, видана 25.03.2015 ОСОБА_14 про те, що їй продано і видано автомобіль «Toyota Cаmry 3.5», кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_9 , вартістю 142000,00 гривень, адреса: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Любешівським РВ УМВС України у Волинській області. 07.04.1997. На довідці-рахунку наявний відтиск прямокутного штампу ФОП ОСОБА_20 , а також круглої печатки ФОП ОСОБА_20 , прямокутного штампу з написом «Анульовано». Зі зворотної сторони довідки-рахунку, наявний відтиск штампу із зазначенням що транзитний номер не видавався, а також відтиск круглої печатки ФОП ОСОБА_20 ; квитанція № 0684 від 26.03.2015 з відтиском круглої печатки ПАТ КБ «Київська Русь». Відповідно до квитанції ОСОБА_14 внесла за реєстрацію, перереєстрацію автомобіля іноземного виробництва з видачею свідоцтва про реєстрацію ТЗ та номерного знаку на рахунок Управління ДАІ у Волинській області грошові кошти в сумі 483,31 грн.; реєстраційна картка АТМ на автомобіль «Toyota Cаmry 3.5», кузов № НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_8 ; заява № 60338670 від 26.03.2015 ОСОБА_14 про проведення операції перереєстрації автомобіля «Toyota Cаmry 3.5», кузов № НОМЕР_2 на нового власника за довідкою рахунком; заява № 30836928 від 22.11.2013 ОСОБА_10 про проведення операції - реєстрації ТЗ придбаного в торгівельній організації - автомобіля «Toyota Cаmry 3.5», кузов № НОМЕР_2 ; інформація інформаційної системи ДАІ на 1 аркуші від 22.11.2013.

Протоколом огляду речових доказів з фототаблицями до нього від 12.01.2016, в ході якого оглянуто документи: довіреність серії НАЕ 385298 від 26.03.2015; копію Довіреності серії НАЕ 385298 від 26.03.2015, квитанцію № 114 від 26.03.2015 про сплату ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 34 грн., витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей серії АКА та реєстр для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_12 за 2015 рік.

Доводи захисту обвинуваченого ОСОБА_6 в частині недоведення його вини у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди та необхідності перекваліфікації його дій на ст. 190 КК України, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами.

Так, як слідує з показів свідка ОСОБА_13 , що не заперечується і самим обвинуваченим, на момент передачі автомобіля «Toyota Cаmry» в ОСОБА_6 уже були боргові зобов`язання на великі суми, що свідчить про відсутність у обвинуваченого, який фактично не працював та не мав стабільного доходу, можливостей та наміру оплати за взятий автомобіль. Обвинувачений, в користуванні якого був автомобіль та знаючи, що він не наділений правом розпорядження автомобілем, погодився на виготовлення доручення від імені потерпілої для переоформлення автомобіля «Toyota Cаmry» на інших осіб, що на думку суду свідчить, що у обвинуваченого не було наміру повертати автомобіль власнику, чи сплатити за нього кошти. Без документального переоформлення автомобіля на нового власника, як вказав сам обвинувачений, ОСОБА_11 не були б передані йому 3000 доларів доплати при обміні автомобілями. Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою потерпілого заволодів транспортним засобом (автомобілем) та розпорядився ним на власний розсуд.
Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.

Крім цього, норми, передбачені статтями 289 та 190 КК, у разі встановлення факту заволодіння транспортним засобом співвідносяться як спеціальна і загальна. Згідно з правилами кваліфікації злочинів, якщо діяння, вчинене винною особою, одночасно підпадає під ознаки двох чи більше кримінально-правових норм, має місце конкуренція останніх. Завжди повинна застосовуватися та норма, яка охоплює з найбільшою повнотою всі фактичні ознаки вчиненого діяння. Вона має перевагу перед нормою, яка передбачає лише частину того, що вчинив злочинець. Отже, за вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, у тому числі шляхом обману або зловживання довірою потерпілої особи, законодавець передбачив спеціальну норму кримінального закону статтю 289 КК, яка має перевагу над загальною нормою кримінального закону статтею 190 КК, а тому належить застосувати спеціальну норму кримінального закону.

Вищевикладене узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові № 5-365кс15 від 21.01.2016 року.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду незаконного заволодіння автомобілем марки «Toyota Cаmry 3.5», кузов № НОМЕР_2 вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди потерпілим.

Дії обвинуваченого по епізоду незаконного заволодіння телефоном потерпілої ОСОБА_16 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно з вимогами ст. 65 КК України,суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами,обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

За обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєному.

Обвинувачений ОСОБА_6 посередньо характеризується.

Судом враховується те, що обвинувачений вчинив корисливі злочини проти власності, один з яких, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких. Крім того обвинувачений в 2017 році засуджений за вчинення ряду корисливих злочинів. Така поведінка обвинуваченого свідчить про стійку схильність до вчинення корисливих злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обвинуваченого обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Оскільки санкція ч.3 ст. 289 КК України передбачає можливу конфіскацію майна, суд, враховуючи викладені вище обставини, вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 застосувати конфіскацією всього належного йому майна.
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.09.2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 388800 грн.

В судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_6 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю. На підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди слід задовольнити повністю та з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого слід стягнути заподіяні матеріальні збитки в сумі 388800 гривень.

Потерпілою ОСОБА_16 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3470 грн.

В судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_6 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю. На підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди слід задовольнити повністю та з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої слід стягнути заподіяні матеріальні збитки в сумі 3470 гривень.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі у справі за проведення експертизи № 109 від 26.09.2015 року в розмірі 736-56 грн., та експертизи № 447 від 29.12.2015 року в розмірі 1227-60 грн. слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Керуючись ст .ст. 368 , 370, 371, 373, 374, 577 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 190 та ч. 3 ст. 289 КК України та призначити покарання :

за ч.1 ст. 190 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

за ч. 3 ст. 289 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.09.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі , з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час тримання під вартою по даній справі з 08.01.2017 року до 21.06.2017 року, відповідно до ст. 72 КК України в розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року, по день набрання вироком законної сили, відповідно до діючої редакції ч.5 ст. 72 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 08.01.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1964 (тисячу дев`ятсот шістдесят чотири) гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_16 3470 (три тисячі чотириста сімдесят) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 388800 (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3