Справа №705/3548/17
1-кп/705/275/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2018 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неповною середньою освітою, безробітного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.06.2011 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, але в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 22 липня 2017 року близько 23 години 00 хвилин, знаходячись по вулиці Миру в с. Фурманка Уманського району Черкаської області, біля центрального бару, на грунті неприязних відносин із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, наніс один удар лівою ногою в область живота останньої, чим своїми протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 забій черевної стінки, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/653 від 17.08.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю, підтвердив, що перебуваючи 22 липня 2017 року біля центрального бару у с. Фурманка Уманського району наніс легке тілесне ушкодження потерпілій по справі ОСОБА_7 . На цей час у вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Оскільки обвинувачений щиро кається у вчиненому злочині, дав свідчення у яких повністю визнає свою вину, та не оспорює фактичні обставини справи, враховуючи думку прокурора, який вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечує проти вказаного порядку розгляду справи, та з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та, враховуючи досудову доповідь надану Уманським міськрайонним відділом з питань пробації, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 акту амністії відповідно до вимог п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки останній є батьком неповнолітньої дитини.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти застосування відносно нього вимог ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей інвалідів або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обвинувачений ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22 липня 2013 року, актовий запис № 6.

Обвинувачений не позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини, що підтверджується повідомленням служби у справах дітей Уманської районної державної адміністрації від 26.01.2018 року № 59/01-17 та повідомленням служби у справах дітей Уманської міської ради від 02.02.2018 року № 63/01-13.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено, раніше амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання в виді 120 годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1