Справа № 545/542/17
Провадження № 1-кп/545/155/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.10.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Абазівка Полтавського району, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимого:
- 08.04.2016 року Октябрським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на строк 3 роки;
- 06.06.2016 року Полтавським районним судом Полтавської області ст.185 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 , ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 року, близько 22:00 год. ОСОБА_4 перебував на території тракторної бригади в с. Абазівка Полтавського району, разом з ОСОБА_6 , де останні відпочивали в підсобному приміщенні. В ході відпочинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці складний перочинний ніж вдарив гострим краєм леза ножа по правій кисті потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив різану рану на мізинці правої руки останнього. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вийшли на вулицю де продовжили сварку, в ході якої ОСОБА_4 , реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 наніс пальцями кисті правої руки, зжатими в кулак один удар в область голови потерпілого, ближче до лівого вуха, після чого ОСОБА_4 взяв знайдену поруч дерев`яну палицю та наніс нею декілька ударів в область голови та спини потерпілого.

Своїми умисними діям ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, згідно висновку судово- медичного експерта № 227 від 27.02.2017 року, у вигляді різаної рани 5-го пальця правої кисті, яка могла утворитися не менш ніж від однократної дії предмету з гострим краєм, кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна тім`яної ділянки голови справа, які кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематоми та садна шкіри на її поверхні тулубу, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці та садна шкіри верхніх та ніжних кінцівок, тулубу, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Окрім того, 02.02.2017 року, близько 00 год. 10 хв., підійшовши до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна з вказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріального збитку потерпілому та бажаючи їх настання, з метою збагачення та наживи, керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на викрадення чужого майна, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливих злочинів, протягом іспитового строку, повторно, шляхом зриву навісного замку сарайного приміщення, що знаходиться на території вказаного дачного домогосподарства за допомогою заздалегідь взятого із собою металевого лому, проник до сараю, де переконавшись що його злочинні дії не будуть помічені та сторонніх осіб та власника поряд немає, таємно викрав верстат заточний двохсторонній, вартістю згідно висновку експерта №2002/6 від 20.02.2017 року 717,02 грн., належний ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої злочинні дії, керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , за допомогою заздалегідь взятого із собою металевого лому зламав та відчинив врізаний замок в дверцятах дачного житлового будинку на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , проник до приміщення, звідки викрав мідну чеканку 23х35 см, вартістю згідно висновку експерта №2002/6 від 20.02.2017 року 90 грн., та подовжувач довжиною 60 метрів згідно висновку експерта №2002/6 від 20.02.2017 року 320,15 грн., належні ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_4 викрадене майно погрузив на санчата, які він взяв із собою, та покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 1127,17 гривень.

Фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, тому переконавшись, що всі учасники розгляду кримінальної справи правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позицій, роз`яснивши, що учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, та за їх згодою , суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, погодилися з кваліфікацією вчинених ними діянь та пояснив про фактичні обставини вчинення ним злочинів - спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 та скоєння крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 .

Таким чином , дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані: за ч. 2 ст. 125 КК України , як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч.3 ст.185 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, виходить із положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини , які пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом визнано його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин , які обтяжують покарання, судом не встановлено . Враховуючи, обставини скоєння злочинів, особу обвинуваченого, який раніше засуджувався за вчинення умисних злочинів та інкриміновані злочини вчинив в період іспитового строку , повністю визнав свою вину та щиро розкаявся , відсутні тяжкі наслідки вчинених злочинів , вартість викраденого майна є незначною, відсутні майнові претензії з боку потерпілих , суд приходить до висновку, що в даному випадку тільки покарання у виді позбавлення волі в межі санкцій інкримінованих злочинів буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів.

Невідбута частина покарання за попереднім вироком згідно вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків підлягає частковому приєднанню до призначеного покарання за даним вироком.

Згідно ст.124 ч.2, ст.126 КПК Украіни необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні судові витрати за проведення судової експертизи .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 - 374 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 , ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.125 КК України у виді 1 ( одного) року обмеження волі волі

за ч. 3 ст . 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі .

На підставі ст. 70 ч.1 КК України , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити 3( три ) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК Украіни частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Полтавського районного суду від 06.06.2016 року за ст. 185 ч.2, ст.70 КК України та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання 4 (чотири ) роки 1 ( один) місяць позбавлення волі. До набрання вироком законної сили визначити ОСОБА_4 запобіжний захів у виді тримання під вартою , взявши його негайно під варту в залі суду та строк відбуття покарання рахувати з часу затримання - 11 жовтня 2017 року. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 351 грн. 84 коп. ( триста п`ятдесят одна грн. ) Речові докази по справі: санчата , металевий лом , замикаючий механізм з вхідних дверей, після набрання вироком чинності знешкодити у спосіб передбачений діючим законодавством ; речові докази - металеве точило , дроти , чеканку , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_10 , вважати повернутим за належністю потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам , які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1