Справа № 752/5557/18
Провадження № 1-кп/752/1039/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- за вироком Московського районного суду міста Києва від 15.09.1997 року за ст. 140 ч. 3 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року - відстрочкою виконання вироку на 2 роки, постановою Московського районного суду міста Києва від 15.10.1999 року призначене покарання замінено позбавленням волі строком на 2 роки, звільненого 08.06.2000 року за постановою Шепетівського районного суду Хмельницької області від 29.05.2000 року;

- за вироком Московського районного суду міста Києва від 19.02.2001 року за ст. 229-6 ч. 2 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року - відстрочкою виконання вироку на 2 роки,

- за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 26.03.2002 року за ст. ст. 185 ч. 3, 304 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 11.12.2008 року за ст. 309 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 01.03.2011 року за постановою Ірпінського міського суду Київської області від 21.02.2011 року у зв`язку із тяжкою хворобою;

- за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 06.06.2013 року за ст. ст. 315 ч. 2, 307 ч. 2, 309 ч. 2, 317 ч. 1, 395 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 19.02.2016 року за відбуттям строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 18.02.2018 року приблизно о 00 годин 20 хвилин, перебуваючи поблизу сховища у будинку АДРЕСА_2 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зірвав з дверей сховища навісний замок, таким чином проникнувши до вказаного сховища, після чого, з метою вчинення крадіжки взяв з приміщення побутову техніку, що належить ОСОБА_4 , а саме - електронну духову шафу "Pyramida F60 TMR 04038", вартістю 5649 гривень, та електронну варильну поверхню "Pyramida VCH 640/0 UCC 01276", вартістю 4050 гривень, а всього майна на загальну суму 9699 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 9699 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, та показав суду про те, що раніше він був неодноразово засуджений і у 2016 році він відбув покарання, призначене йому останнім вироком суду. Після звільнення з місця ув`язнення він не працював, на даний час також не працює. У лютому 2018 року він перебував поблизу будинку №54 по вулиці Академіка Заболотного в місті Києві і, помітивши сховище у ньому, проник до нього з метою вчинення крадіжки, після чого взяв з вказаного приміщення дві коробки з побутовою технікою та повернувся додому з викраденим майном.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду про те, що у його користуванні перебуває сховище, розташоване у будинку АДРЕСА_2 , всередині якого він зберігає своє майно, в тому числі побутову техніку. Так, в один із днів у лютому 2018 року він помітив, що замок у вказаному сховищі було пошкоджено, після чого побачив, що у сховищі не вистачало електронних духової шафи та варильної поверхні, у зв`язку із чим звернувся до працівників поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, від працівників поліції йому стало відомо про те, що крадіжку вчинив обвинувачений ОСОБА_6 , будь-яких претензій до нього немає, оскільки в ході досудового розслідування працівники поліції повернули йому викрадене майно.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

На підставі викладеного суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до наступних висновків.

Так, у пред`явленому обвинуваченні дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані без урахування відповідної кваліфікуючої ознаки - повторність, а тому, оскільки судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_6 визнається судом винним за ст. 185 ч. 3 КК України, а саме в тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна - крадіжку, поєднану з проникненням у сховище, не зважаючи на те, що він має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, в тому числі за злочини проти власності.

При обранні покарання обвинуваченому суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який має ряд тяжких захворювань, не одружений, не працевлаштований, за місцем реєстрації та проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.02.2001 року перебуває на обліку у Київській міській клінічній наркологічній лікарні з діагнозом "Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Синдром залежності", має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття та наявність у нього ряду тяжких захворювань.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

На підставі викладеного, оскільки обвинувачений на даний час не одружений, не працевлаштований та перебуває на обліку у лікаря нарколога, крім того, негативно характеризується за місцем реєстрації та проживання, а також має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості і після звільнення з місця позбавлення волі у 2016 році суспільно-корисною працею не займався, натомість вчинив умисний тяжкий корисливий злочин проти власності, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 - домашній арешт, застосований відносно нього ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21.02.2018 року, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання з дня його фактичного затримання.

Речові докази електронну духову шафу "Pyramida F60 TMR 04038", електронну варильну поверхню "Pyramida VCH 640/0 UCC 01276", що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити йому ж за належністю.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 - домашній арешт - залишити без змін до вступу вироку в законну силу, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1