Справа № 183/4020/16
№ 1-в/183/7/18

У Х В А Л А
05 січня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації про визначення покарання за сукупністю злочинів засудженому ОСОБА_4 ,-

Начальник Новомосковського МРВ з питань пробації звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з поданням, у якому просить визначити засудженому ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів.
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 14.06.2016 року був засуджений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Під час перебування на обліку в Новомосковському МРВ з питань пробації 25.08.2016 року ОСОБА_4 був засуджений Новомосковським міськрайонним судом за ч.2,ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці позбавлення волі. При винесенні цього вироку судом не було призначене покарання за сукупністю злочинів. 14.02.2017 року ОСОБА_4 був засуджений Новомосковським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду від 25.08.2016 року, остаточно засудженому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. При винесенні цього вироку судом також не було враховано наявність вироку від 14.06.2016 року, тому начальник Новомосковського МРВ з питань пробації вважає за можливе, з підстав визначених ст.ст. 537-539 КПК України, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.
Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали, подані до клопотання, дійшов до наступного висновку.
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 16.03.2016 року, остаточно ОСОБА_4 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Вирок набрав законної сили 15.07.2016 року, направлений до виконання відповідним розпорядженням до Начальника Новомосковського міськрайонного відділу КВІ.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду від 25 серпня 2016 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, за сукупністю злочинів, у відповідності до ч.1 ст. 70 КК України, йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, строк відбування покарання відрахований з 14.06.2016 року. За цим вироком ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, скоєних ним до винесення попереднього вироку суду від 14.06.2016 року. Вирок оскаржувався в апеляційному порядку та не змінювався в частині призначення покарання.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду від 17.02.2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду від 25.08.2016 року, остаточно ОСОБА_4 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, строк відбування покарання відраховувався з 14.06.2016 року. За цим вироком ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, скоєних до 14.06.2016 року. Вирок оскаржував ся в апеляційному порядку та залишений без змін.

У відповідності до п.11 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

У відповідності до вимог ст. 71 КК України, на яку як на підставу подання зазначає начальник Новомосковського МРВ з питань пробації, Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
В свою чергу, у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Між тим, як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 23 постанови № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Призначаючи реальне покарання за вироком суду від 17.02.2017 року, Новомосковський міськрайонний суд визнав винним ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, вчинених до постановлення першого вироку 14.06.2016 року, що унеможливлює застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань, оскільки таке може призвести до погіршенні становища засудженого та порушення права останнього на захист, а тому, з урахуванням викладених вище положень, висвітлених у постанові Пленуму Верхового суду України № 7 від 23.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає за необхідне виконувати самостійно вирок Новомосковського міськрайонного суду від 14.06.2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації задовольнити частково.

Виконувати самостійно вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та якому призначене покарання, з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців, а також з застосуванням ст. 75 КК України, у відповідності до якої ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з моменту її оголошення, а засудженим, що відбуває покарання, протягом того ж строку, з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1