Справа № 308/2446/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшої слідчої групи у кримінальному провадженні №0000018 старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2018, на підставі матеріалів, які надійшли від оперативного управління ГУ ДФС у Закарпатській області, відповідно до яких невстановлені особи незаконно придбали з метою збуту, зберігали та транспортували з цією метою о 12 год. 50 хв. 19.02.2018 року в напрямку прикордонного знаку №330, на відстані 6 км від державного кордону України з Румунією, в районі села Ділове Рахівського району Закарпатської області, транспортним засобом марки «Nissan» румунської реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно виготовлені тютюнові вироби без марок акцизного податку України різних марок у загальній кількості 8998 пачок (в тому числі, марки «Marble» у кількості 2998 пачок, марки «Ашіма» у кількості 4000 пачок та марки «Jin Ling» у кількості 2000 пачок).

Попередня правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення визначена за ч.1 ст. 204 КК України.

06.03.2018 року у порядку ст. 40 КПК України з метою встановлення місць накопичення незаконно виготовлених тютюнових виробів на території Рахівського району Закарпатської області, а також встановлення осіб, причетних до вчинення протиправної діяльності, пов`язаної з придбанням з метою збуту, зберіганням та переміщенням з цією метою, до ОУ ГУ ДФС у Закарпатській області було скеровано доручення №622/07-16-23 від 06.03.2018 року.
07.03.2018 року до слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області листом №184/21-05 від 07.03.2018 року надійшли матеріали виконаного вищевказаного доручення. Згідно отриманих матеріалів встановлено, що в ході виконання доручення працівниками оперативного управління ГУ ДФС у Закарпатській області спільно з працівниками ВПС «Ділове» в районі прикордонного знаку №345 на околиці с. Ділове Рахівського району Закарпатської області, виявлено та вилучено тютюнові вироби з марками податку України та без марок акцизного податку України в загальній кількості 10500 пачок (в тому числі, марки «Marble» у кількості 1500 пачок з маркуванням «For Duty Free Only», марки «Jin Ling» у кількості 1500 пачок без марок акцизного податку України, марки «Complіment 5» у кількості 2000 пачок та тютюнові вироби з марками акцизного податку України марки «Rothmans Demi» у кількості 5500 пачок).

Виявлені тютюнові вироби, є матеріальними об`єктами, які були предметом, засобом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовими доказами вчиненого злочину.

Підставою арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином, враховуючи що виявлені вищеописані тютюнові вироби являються предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України, виникла необхідність у арешті майна, тимчасово вилученого 06.03.2018 року.

Також підставою арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на викладене та враховуючи, що речові докази повинні зберігатися до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (п. 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального
провадження», затвердженого Постановою КМ України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»), слідчий просить задовольнити зазначене клопотання.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляду клопотання без його участі через його завантаженість у проведенні слідчих дій.

Власника майна у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як зазначено у ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування знаходиться кримінальне провадження № 0000018 від 20.02.2018 року за ч. 1 ст. 204 КК України, тобто незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів, що дає підстави вважати, що зазначене у клопотанні майно може бути засобом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Оцінивши вищенаведене, враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що зазначені у клопотанні, можуть бути засобом чи знаряддям вчинення злочину, мають виняткове значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадження, зокрема доведення винуватості окремих осіб, з метою збереження речових доказів та з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість внесеного клопотання в частині накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені речі 06.03.2018 року, в ході проведення огляду, а саме: тютюнові вироби без марок акцизного податку України в кількості 5 000 пачок (в тому числі, марки «Marble» у кількості 1 500 пачок, марки «Jin Ling» у кількості 1 500 пачок та марки «Complіment 5» у кількості 2 000 пачок) та тютюнових виробів з марками акцизного податку України марки «Rothmans Demi» у кількості 5 500 пачок, шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження будь-яким чином вилученими речами.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1