Справа № 336/6331/17
Провадження № 1-кс/336/908/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про арешт майна, по матеріалам досудового розслідування, внесеного 03.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 направив 07.11.2017 р. до суду вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 03.11.2017 р. за адресою: м.Запоріжжя, вул..Миколи Корищенка, 32 у ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж.
В ході проведення досудового розслідування 03.11.2017 р. слідчим було проведено огляд під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_1 , де було виявлено ОСОБА_6 , в ході проведення огляду якого у останнього було виявлено та вилучено: ніж з дерев`яною ручкою та металевим лезом, довжиною леза 15 см, шириною 3 см, товщиною 2 мм, ручкою 10 см.
Вказаний ніж є доказом факту вчинення кримінального правопорушення, який в подальшому буде сприяти розкриттю кримінального провадження та встановленню істини по справі, слідчий просить винести ухвалу про арешт майна, а саме: ножа з дерев`яною ручкою та металевим лезом, довжиною леза 15 см, шириною 3 см, товщиною 2 мм, ручкою 10 см.
В судовому засіданні слідчий підтримав дане клопотання.

ОСОБА_6 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, рішення по справі відносить на розсуд суду.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, суддею встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 03.11.2017 р. Клопотання про арешт майна було направлено до суду 07.11.2017 р. В порушення вимог ст.117 КПК України, питання про поновлення строку слідчий не заявляє.

Ст. 8 КПК України передбачено, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані має неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Ст.7 КПК України серед іншого передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, як то доступ до правосуддя; забезпечення права на оскарження судових рішень.

Оскільки нормами КПК України не визначені наслідки пропуску процесуальних строків, суддя, керуючись ст.7 КПК України, дійшов висновку, що клопотання підлягає розгляду по суті.

При розгляді клопотання по суті, слідчий суддя дійшов висновку про його задоволення.

Клопотання обґрунтовано тим, що 03.11.2017 р. за адресою: м.Запоріжжя, вул..Миколи Корищенка, 32 у ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж.
В ході проведення досудового розслідування 03.11.2017 р. слідчим було проведено огляд під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_1 , де було виявлено ОСОБА_6 , в ході проведення огляду якого у останнього було виявлено та вилучено: ніж з дерев`яною ручкою та металевим лезом, довжиною леза 15 см, шириною 3 см, товщиною 2 мм, ручкою 10 см.
За даним фактом 03.11.2017 р. відкрито кримінальне провадження № 0004233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації" № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку єдино необхідним для всебічного, повного встановлення обставин кримінального провадження.

На підставі викладено, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні правові підстави для арешту ножа, передбачені ст.170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на ніж з дерев`яною ручкою та металевим лезом, довжиною леза 15 см, шириною 3 см, товщиною 2 мм, ручкою 10 см, вилучений 03.11.2017 р. в ході огляду у ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1