Провадження № 1-в/317/470/2017
Справа № 317/3411/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі:

прокурорів ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника органу виконання покарань ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого вироком Василівського районного суду Запорізької області від 29.01.2009 р. за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 69, 75, 104 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з іспитовим строком 1 рік,

засудженого вироком Апеляційного суду Запорізької області від 08.09.2010 р. за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, п. 10 ч. 2 ст. 115, ст.ст. 70, 71 КК України до 13 років позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі,-

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі. Клопотання мотивоване фактом працевлаштування та наявністю заохочень.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав клопотання, зазначив, що він працює в колонії з часу прибуття. На даний час він працевлаштований, рідні та близькі хворіють. При заміні покарання на обмеження волі у нього буде можливість заробляти гроші та відправляти рідним. Також він вчиться на стропальника. Працює у промисловій зоні останній рік, а раніше працював по благоустрою.

Захисник засудженого ОСОБА_8 підтримала клопотання. Зазначила, що засуджений не має порушень, чемно себе поводить з адміністрацією, працевлаштований, а тому клопотання слід задовольнити.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 ОСОБА_6 зазначив, що він спостерігає за засудженим пів року. Він був працевлаштований на дільниці поліетилену, приймає участь у програмі «Освіта» та у санітарно-побутовій секції. У нього спостерігається мета до заміни покарання у зв`язку з хворобою матері.

Прокурор ОСОБА_4 висловив думку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки воно є передчасним. Засуджений ОСОБА_7 , на переконання прокурора, не у повній мірі став на шлях виправлення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , представника адміністрації колонії ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_4 , суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Строк, визначений ч. 4 ст. 82 КК України, необхідний для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_7 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під становленням на шлях виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника колонії із соціально-виховної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.11.2009 року. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав. З 05.11.2010 року відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується здебільшого добре, вимоги відбування покарання порушував, за що мав три стягнення від адміністрації установи, які було погашено за строком давнини. За виконання покладених обов`язків, дотримання правил поведінки два рази заохочувався правами начальника колонії та шість разів правами начальника відділенні СПС. На даний період часу працевлаштований на дільниці «Політилен» у бригаді №81, до праці ставиться здебільшого добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими на даний період часу не допускає конфліктних ситуацій, відносини підтримує з негативно та позитивно налаштованими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку завжди, також має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має середній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Освіта», але заходи відвідує не регулярно. Прагне до підвищення наявного освітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, інколи відвідує бібліотеку установи. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, санітарно-побутовій секції. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. У скоєному злочині провину визнає. За вироком суду збитків не має.

31.03.2016 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання.

13.07.2017 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 Кримінального кодексу України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_7 має вісім заохочень та три стягнення, які є погашеними у встановленими законом порядку.

Водночас суд не може не врахувати, що стягнення та заохочення засудженого чергуються. Після трьох стягнень, які мали місце у 2015-2016 р.р. засуджений лише одного разу був заохочений. Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика поведінки засудженого протягом цього періоду відбування покарання.

Крім того, як встановлено судом ОСОБА_7 працює лише останні 6 місяців. До цього часу працював епізодично у 2016 році.

Попередні характеристики від 25.03.2016 р., 03.07.2017 р., 25.07.2017 р., які містяться в особовій справі засудженого, також є вкрай посередніми.

Так, у характеристиці від 25.07.2017 р. зазначено, що ОСОБА_7 виконує передбачені законом вимоги персоналу установи тільки під контролем, є конфліктним, потребує періодичного спонукання до праці.

Суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_7 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом усього часу відбування покарання не є стабільно позитивною та активною.

На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого та його захисника про те, що засуджений став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1