АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,обвинуваченого ОСОБА_7 ,потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,представника потерпілих ОСОБА_11 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року у кримінальному провадженні №0000249 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , із вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира кулеметного взводу роти вогневої підтримки, учасника АТО, одруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого, обвинуваченого за ст. 286 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України та йому призначене покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладені відповідні обов`язки.

Цивільні позови потерпілих задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 завдану майнову шкоду у розмірі 41 000 гривень та моральну шкоду у розмірі 250 000 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3750 гривень.
Провадження№11-кп/794/474/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12 Категорія:ст.286 ч.3КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_13 завдану майнову шкоду у розмірі 42 000 гривень та моральну шкоду у розмірі 250 000 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3750 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 задану моральну шкоду у розмірі 175 000 гривень,а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2625 гривень.
На таке судове рішення надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого із проханням вирок суду змінити, застосувати вимоги ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробування, а також не позбавляти права керувати транспортними засобами. Апелянт вважає, що вирок суду є не справедливим внаслідок суворості призначеного покарання.Твердить,що судом не у повній мірі враховані фактичні обставини провадження,а також обставини,які пом`якшують покарання,зокрема те, що обвинувачений визнав повністю свою вину, частково відшкодував шкоду, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, тяжко переживає за скоєне та потерпілі просили його суворо не карати та не позбавляти волі Окрім того,на час вчиненні злочину керував технічно справним автомобілем,не перебував у стані сп`яніння.

Також,на думку апелянта,судом належним чином не враховано,що ОСОБА_7 є бойовим офіцером ЗСУ, захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, отримав статус учасника бойових дій.

Посилаючись на викладені обставини,захисник вважає,що районний суд мав достатні підстави застосувати до ОСОБА_7 вимоги ст.75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням і не призначати покарання додаткового.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу,аналогічну позицію потерпілих та їх представника,доводи прокурора про відсутність підстав для скасування чи зміни судового рішення,дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 27 березня 2017 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugeot-Partner», номерний знак НОМЕР_2 рухався по автодорозі М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече (об`їзна м. Чернівці), зі сторони с. Коровія в напрямку с. Чагор.Проїжджаючи на 10км.+500м., вказаної автодороги, водій ОСОБА_7 , рухаючись поза межами населеного пункту, в адміністративно-територіальних межах Глибоцького району Чернівецької області, не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом,в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3(б,д), 10.1 ПДР України, безпідставно змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_14 , який рухався в межах своєї смуги руху, перевозячи в якості пасажирів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «ВАЗ-2109» ОСОБА_14 та пасажиру цього автомобіля ОСОБА_15 було спричинено смерть, а пасажиру ОСОБА_16 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель ОСОБА_14 та ОСОБА_17 та завдало потерпілому ОСОБА_16 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_7 апелянтом не оспорюється,а тому апеляційний суд,керуючись ст.404 КПК України, не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання,районний суд дотримався вимог закону, врахувавши, в тому числі обставини,на які посилається захисник.
Так, суд врахував, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин з необережності, зважив на дані про особу обвинуваченого,який раніше не притягався до кримінальної відповідальності,одружений,має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується позитивно за місцем проживання
Зважив суд і на те,що ОСОБА_7 є військовослужбовцем,приймав участь у антитерористичній операції на сході України, за місцем несення служби також позитивно характеризується.
Обставинами,що пом`якшують покарання,суд прийняв повне визнання ОСОБА_7 вини у скоєному,щире каяття ,активне сприяння розкриттю злочину,часткове відшкодування шкоди потерпілим.
Також суд вказав,що обставин,які би обтяжували покарання ,не встановлено.
Обгрунтовуючи висновки в частині призначення покарання,суд правильно посилався та врахував фактичні обставин провадження,за яких був скоєний злочин,ступінь винуватості обвинуваченого,який порушив вимоги Правил дорожнього руху,внаслідок чого двоє осіб загинули, а тілесні ушкодження, отримані третім потерпілим,призвели до його інвалідності.
При цьому суд зважив на позицію потерпілих ,які просили суворо не карати ОСОБА_7 .
Апеляційних скарг на вирок районного суду потерпілі не подавали.
Згідно санкції ч. 3 ст.286 КК України, за вчинення цього злочину передбачене безальтернативне основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Суд належним чином та у повній мірі врахував викладені вище обставини у їх сукупності,оскільки призначив ОСОБА_7 основне покарання із застосуванням ст.69 КК України,яке є нижчим від найнижчої межі санкції ч.3 ст.286 КК України та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання із випробуванням суд не вбачав,і такі висновки судова колегія вважає правильними.
Обставин,які би не були районним судом враховані,апелянтом не наведено та апеляційним судом таких не встановлено.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України,є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Вважати таке покарання надто суворим, про що йдеться у апеляційній скарзі, колегія суддів підстав не вбачає,а тому подану захисником апеляційну скаргу слід відхилити та залишити вирок районного суду без змін.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 -без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2