Ухвала
іменем україни
14 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного Харківської області від 22 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001070, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі статей 75, 104 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова» витрати у розмірі 3 278, 20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.
У решті позовних вимог відмовлено позивачеві, а у частині відшкодування потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди провадження закрито.
Вирішено питання речових доказів у кримінальному провадженні.
Ухвалою апеляційного суду змінено вирок суду першої інстанції. Постановлено збільшити суму відшкодування моральної шкоди стягнутої з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 до 60 000 грн. У решті вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 просить змінити ухвалу апеляційного суду в частині стягнення моральної шкоди у сумі 60 000 грн з законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_9 . Посилається на те, що суд апеляційної інстанції не розглянув всіх доводів його апеляції, зокрема щодо правильності визначення відповідача з якого належить стягнути завдану шкоду. Вважає, що поза увагою апеляційного суду залишилося порушення допущене судом першої інстанції з приводу відсутності в резолютивній частині вироку рішення щодо позову потерпілого до законного представника ОСОБА_9 .
Згідно з вироком суду, 15 квітня 2015 року о 14.00 год, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , що виникла на грунті особистих неприязних відносин, котра переросла у бійку, бажаючи захистити свого товариша ОСОБА_13 , якому ОСОБА_5 в цей час наносив удари, підняв з землі металевий предмет трикутної форми і, перебуваючи позаду останнього, умисно завдав йому одного удару в теменну частину голови, чим спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка касаційну скаргу підтримала частково, позицію засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Також цей суд переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Доведеність винуватості засудженого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, кримінально-правової оцінки його дій за ч. 1 ст. 121 КК, розміру й виду призначеного покарання, відповідно до вимог ст. 433 КПК колегія суддів не перевіряє, оскільки законність і обґрунтованість судових рішень в цій частині не оскаржуються.
Щодо тверджень потерпілого про неправильне вирішення цивільного позову, то колегія суддів дійшла висновку про таке.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суди першої та апеляційної інстанцій, розглянувши позов потерпілого ОСОБА_5 ,вирішили частково його задовольнити та відповідно до вимог кримінального процесуального, цивільного та цивільного процесуального законодавства визначили засудженого ОСОБА_6 єдиним відповідачем з якого необхідно стягнути на користь потерпілого суму завданої злочином шкоди.
При цьому, відсутність в резолютивній частині вироку вказівки про результати розгляду позову проти другого відповідача законного представника ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке би вплинуло на правильність прийнятого апеляційним судом рішення в частині вирішення цивільного позову.
Також, при перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 раніше звертався до апеляційного суду за роз`ясненням ухвали від 22 листопада 2016 року, за результатами розгляду якого, колегією суддів апеляційного суду йому було розтлумачено зміст ст. 1179 ЦК, відповідно до якої характер відповідальності батьків (усиновлювачів) та піклувальників є додатковим або субсидіарним, що зобов`язує позивача спочатку звертатися з вимогою про відшкодування шкоди до неповнолітньої особи, яка завдала шкоди, а в разі незадоволення нею шкоди в повному обсязі або в частині до батьків (усиновлювачів) та піклувальників неповнолітнього.
З уваги на таке, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційний суд у повній мірі дотримався положень кримінального процесуального закону під час вирішення заявленого у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 цивільного позову. Постановлене цим судом рішення є законними і обґрунтованими, а відтак касаційна скарга потерпілого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Ухвалу Апеляційного Харківської області від 22 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну потерпілого ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3