справа 611/708/15-к
н/п 1 кп/611/83/15

ВИРОК
Іменем України

2 вересня 2015 року. Барвінківський районний суд Харківської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Барвінкове Харківської області кримінальне провадження № 1 кп/611/83/15 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Тарасівка Цюрупинського району Херсонської області, гр. України, з освітою середньою спеціальною, в силу ст.. 89 КК України не судимого, призваний у зв`язку із частковою мобілізацією до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдат, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 27 червня 2015 року на території Барвінківського району Харківської області, поблизу с. Іллічівка втратив ввірену йому для службового користування зброю внаслідок порушення правил її зберігання в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

30 січня 2015 року ОСОБА_6 на підставі Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 16.03.2015 року № 64, відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», солдата ОСОБА_4 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 , відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, зараховано до списків військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де призначено на посаду водія - машиніста заправочної машини автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільного взводу забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 41 від 12.06.2015 року солдат ОСОБА_7 з 12.06.2015 року вибув у відрядження в розпорядження першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ на території Донецької та Луганської областей для участі у виконанні службових (бойових) завдань в районах призначення.

Відповідно до вимог ст.ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_7 під час проходження військової служби повинен сеіято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до вимог ст. ст. 127. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_7 у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна. Крім цього, він повинен бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою.

Також відповідно до вимог ст. 130 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, внутрішній порядок досягається глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України, зразковим бойовим чергуванням, неухильним виконанням розпорядку дня. додержанням правил експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів.

Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище Статутів Збройних Сил України, вчинив злочин за наступних обставин.

27 червня 2015 року близько 20.00 години солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на території базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , нехтуючи розпорядком дня, вживав алкогольні напої. Випивши пляшку міст. 0.5 л. горілки, ОСОБА_4 направився до закріпленого за ним автомобіля Урал, де ліг спати. При ньому була його табельна зброя автомат АКС 74 У № НОМЕР_4 , яка була закріплена за ним у встановленому Законом порядку.

Близько 22 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_7 прокинувся та направився до лісосмуги, що знаходиться біля території базового табору військової частини - польова пошта НОМЕР_1 . Перебуваючи в лісосмузі, ОСОБА_4 , в зв`язку з погіршенням здоров`я, заснув. При цьому грубо порушуючи порядок та умови належного зберігання ввіреної йому зброї, які б унеможливлювали його втрату або викрадення, поклав ввірений йому автомат АКС-74У № НОМЕР_4 під кущем в лісосмузі.

Після того, як солдат ОСОБА_7 прокинувся близько 00 годині 10 хвилин, 28 червня 2015 року, він виявив відсутність закріпленої за ним табельної зброї, а саме автомат АКС-74У № НОМЕР_4 , вартістю 572, 22 грн..

Після того, як солдат ОСОБА_7 зробив декілька спроб знайти ввірений йому АКС-74У та зрозумівши що самостійно відшукати ввірений йому автомат не вдасться, ОСОБА_7 закінчивши пошуки, направився до місця розташування свого підрозділу. Близько 00 годин 30 хвилин силами взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за командою командира роти матеріального забезпечення капітана ОСОБА_8 було організовано пошук закріпленого за солдатом ОСОБА_9 автомата АКС-74У № НОМЕР_4 на території лісосмуги.

28 червня 2015 року близько 5 години 30 хвилин біля лісосмуги, під кущем, членом пошукової групи старшим солдатом ОСОБА_10 було знайдено автомат АКС-74У № НОМЕР_4 , який втратив солдат ОСОБА_11 ..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З урахуванням досліджених у суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, як втрата ввіреної йому для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким злочином, раніше не судимий, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проходить військову службу в Збройних Силах України у зв`язку із частковою мобілізацією, за місцем реєстрації по постійного проживання характеризується позитивно, за місцем проходження служби характеризується також позитивно, обставиною, яка пом?якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. В якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд приймає до уваги скоєння злочину в стані алкогольного сп?яніння.
Суд, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, обставини, які пом?якшують його відповідальність, приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і необхідність обрання йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 413 КК України.

На підставі ст. 75 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком та з урахуванням тяжкості скоєного та характеру злочину покласти обов?язки, передбачені ст.. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Міру запобіжного заходу по відношенні до обвинуваченого до набрання вироком законної сили, не обирати.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ст.. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов?язки.

На підставі ч. 1 п.п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Апеляційна скарга учасниками судового провадження може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .