Справа №: 343/355/18
Провадження №: 1-кп/0343/68/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/68/18-к , які внесені до ЄРДР за № 0000030 від 13.01.2018р.про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивник Долинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, який має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 12.01.2018р. близько 11 год. перебував в будинку ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , де разом з власником будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої.

В той час до вказаного будинку прийшов ОСОБА_9 , який мав намір випити з останніми, однак ОСОБА_5 відмовився останнього пригощати та на цьому грунті між ОСОБА_5 і ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого в ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_5 , 12.01.2018р. близько 11 год., перебуваючи в будинку ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, підійшов до ОСОБА_9 , та наніс один удар кулаком в обличчя, після чого вивів його на подвір`я даного господарства, де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, почав ногами наносити удари в ділянку голови, грудної клітки та тулуба.

В подальшому ОСОБА_5 повернувся до будинку ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , за яким прийшов і ОСОБА_9 , та між якими продовжився конфлікт. Перебуваючи в даному будинку обвинувачений ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, знову наніс останньому кулаком удар в обличчя, від якого ОСОБА_9 впав на підлогу, після чого ОСОБА_5 ногами та руками наніс декілька ударів по тулубу та голові потерпілого, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з незначним крововиливом під тверду мозкову оболонку, крововиливом в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні, синцями в ділянках волосистої частини голови і обличчя, крововиливами під слизові оболонки губ з переходом на ліву щічну ділянку і травматичним набряком м`яких тканин, забійними ранами та саднами в ділянці обличчя, синцями в ділянках вушних раковин, синцем в ділянці кута нижньої щелепи справа з переходом на соскоподібну ділянку, обширний синець в ділянці шиї, закритої травми грудної клітки з множинними двобічними переломами ребер, переломом грудини, забоєм серця та легень, обширними крововиливами в м`які тканини передньо-бокових поверхонь грудної клітки з боку ребер, масивними крововиливами в міжреберні м`язи та під простінкову плевру в місцях переломів ребер, крововиливом в м`які тканини по нижній поверхні грудини в місці перелому з розвитком гострої серцево-легеневої недостатності, садна та синця по боковій поверхні лівого ліктьового суглоба, синця та садна на тильній поверхні правої кисті, синця по внутрішній поверхні правої кисті з переходом на ділянку променево-запясткового суглоба, синця навколо 5-го пальця правої кисті, синця на тильній поверхні лівої кисті, в результаті яких, зокрема закритої травми грудної клітки з множинними двобічними переломами ребер, переломом грудини, забоєм серця та легень з розвитком гострої серцево-легеневої недостатності, які згідно висновку експерта №5 від 24.02.2018р. мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 19.00 год помер.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що він 25.12.2017 року приїхав з сезонних заробітків з Росії. Після «різдв`яних» свят , він поїхав в с.Раків, Долинського району , до своєї тещі ОСОБА_12 , з дочкою якої ОСОБА_13 він брав церковний шлюб . Від спільного проживання у нього з ОСОБА_13 є двоє малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3

12.01.2018р. він біля 11.00 год. пішов до свого знайомого ОСОБА_10 . В будинку крім ОСОБА_10 , була ще його співмешканка ОСОБА_11 . Порозмовлявши деякий час, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 пішов по горілку. Через деякий час вони повернулись та принесли пляшку горілки. Вони всі разом сіли за стіл та випили по 100 грам. Потім в будинок зайшов ОСОБА_9 , якого він знав, оскільки останній проживає на сусідній вулиці від його тещі і він інколи з ним вживав спиртні напої. Зайшовши в будинок ОСОБА_9 почав ображати його цивільну дружину ОСОБА_13 і між ними виник словесний конфлікт. Він попросив ОСОБА_9 вийти з будинку, однак останній це не зробив і з будинку не вийшов . Він наніс один удар правою рукою потерпілому в обличчя , від чого той упав.Після цього він наніс ще декілька ударів руками та ногами та виштовхав ОСОБА_9 з будинку, закривши вхідні двері на защіпку. Потерпілий ОСОБА_9 ,вирвавши защіпку, знову зайшов в будинок і конфлікт між ними продовжився. Він наніс ОСОБА_9 удар ногою, від чого останній упав. Потім він наніс ще декілька ударів (скільки пригадати не може) руками та ногами в ділянку голови та грудної клітки потерпілого та виштовхав його на вулицю. Після цього він повернувся в будинок та залишився там ночувати. Пригадати детально події того дня він не може, оскільки не пригадує. Зранку приїхали працівники поліції, які забрали його у відділення. Де з подвір`я господарства ОСОБА_10 подівся ОСОБА_9 , йому невідомо. Будь-якої допомоги потерпілому ОСОБА_9 , він не надавав, оскільки подумав, що той пішов додому. Заподіяти смерть ОСОБА_9 він не хотів.У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати та просить вибачення у потерпілої.
Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_9 являється її братом . Брат інколи любив випити спиртні напої, однак не був агресивним. 12.01.2018р. вона пішла на роботу в магазин, оскільки працює там продавцем. Біля 17.00 год, сусід ОСОБА_15 повідомив, що її брат лежить на подвір`ї ОСОБА_10 . Біля 18.00 год. їй передзвонив чоловік ОСОБА_16 , який повідомив, що йому хтось передзвонив та сказав забрати з подвір`я ОСОБА_10 швагра ОСОБА_9 , що він і зробив. Біля 18.30 год.їх мати ОСОБА_17 понесла ОСОБА_9 їсти. Однак руки у брата були холодні, він був уже мертвим. Померлий брат нічого не розказував її чоловікові, щодо подій, які мали місце 12.01.2018р. Одяг у брата був весь брудний. Просила судити обвинуваченого ОСОБА_5 згідно вимог Закону.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, потерпілої, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, оскільки він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в с.Новошин Долинського району, Івано-Франківської області разом з батьком ОСОБА_18 та матір`ю ОСОБА_19 (а.с.89,97 ), скарг на його поведінку в громадських місцях до виконкому сільської ради не надходило (а.с.96). Згідно акту від 22.03.2018 р.(а.с.108), ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він раніше несудимий (а.с.90), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться (а.с.92). У відповідності до висновку судово-психіатричного експерта №38/2018р. від 12.02.2018р. підекспертний ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_5 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_5 не потребує (а.с.93-95).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Згідно ч.2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається, щодо особи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Враховуючи, що нижня межа санкції ч.2 ст. 121 КК України становить сім років позбавлення волі досудова доповідь про даній категорії справ не складається.
У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженні у їх сукупності, що відповідає ступеню
тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_5 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 з призначеним йому покаранням .
Суд, не може віднести до пом"якшуючих обставин те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше несудимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та не відмовляється від відшкодування шкоди, на які вказує сторона захисту, як на підставу застосування ст. 69 КК України, оскільки бути несудимим, утримувати своїх неповнолітніх дітей, є нормою поведінки особи в суспільстві, та не є тими виключними обставинами які пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , та які надають суду право для застосування ст. 69 КК України . Крім цього в характеристиці наданій виконавчим комітетом Новошинської сільської ради (а.с.96) вказано, що за час проживання в с.Новошин ОСОБА_5 , на його поведінку в громадських місцях скарг до виконкому сільської ради не поступало, що також є нормою поведінки особи, а не позитивною характеристикою з місця проживання. Суд також не може віднести до пом"якшуючих обставин те, що обвинувачений ОСОБА_5 не відмовляється від відшкодування шкоди потерпілій, оскільки крім твердження про це стороною захисту в судових дебатах, воно не підтверджено жодними доказами.
Потерпілою цивільний позов не заявлявся.
Процесуальних витрат по справі немає.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 368,373, 374,376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавленні волі на строк 7 (сім) років.
До вступу вироку в закону силу запобіжний захід щодо ОСОБА_5 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з 13 січня 2018 року.
Процесуальних витрат по справі не має .
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі:
одяг потерпілого ОСОБА_9 - светр сірого кольору з поперечною синьою полоскою, светр сірого кольору на замку, футболку синього кольору, підштаники чорного кольору, труси, шкарпетки, дві курточки, джинсові штани, чоботи повернути потерпілій ОСОБА_4 ;
одяг обвинуваченого ОСОБА_5 - куртку, кофту, штани, кросівки повернути законному власнику ОСОБА_5 ;
змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, змиви речовини бурого кольору, дві скляні пляшки, одну полімерну пляшку після вступу вироку в законну силу - знищити.
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: