Номер провадження: 11-сс/785/625/18
Номер справи місцевого суду: 522/5512/18 1-кс/522/6209/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2018 року, якою відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нижнєвартівськ Тюменської області, РФ, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, не одруженого, без місця реєстрації та мешкання, раніше не судимого на території України,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0001744 від 28.03.2018 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , тастосовно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 Південного міжрегіонального управління з питання виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислюється з моменту затримання, тобто з 28.03.2018 року по 27.05.2018 року.

Визначено заставу, як запобіжного заходу, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960 грн.

У разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має постійного місця мешкання та джерела прибутку, томуіснують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
За таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначив, що не погоджується з ухвалою слідчого судді, з таких підстав:

- ухвалюючи рішення про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував ряд обставин, які могли вплинути на результати розгляду клопотання слідчого, зокрема те, що він не приймав участі у вчиненні крадіжки, а невідомий йому чоловік змусив його винести коробки з речами для того, що викинути, він вважав, що вони порожні, крім того, його діями не заподіяна будь-яка шкода потерпілому, оскільки він все повернув;

- окрім того, слідчий суддя не врахував, що він є інвалідом другої групи, має місце роботи, де працює не офіційно, має постійне місце мешкання, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, вагітна дружина.

Посилаючись на наведені доводи, підозрюваний просить звільнити його з-під варти.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, щопід час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується матеріалами провадження, а саме: рапортом інспектора 3-ої роти 4-го батальйону УПП в Одеській області ОСОБА_9 від 28.03.2018 року; протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 28.03.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.03.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.03.2018 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 28.03.2018 року; протоколом огляду місця події від 28.03.2018 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.03.2018 року.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Отже, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а у разі визнання його винуватим, йому може бути призначене покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Зазначені обставини, а також відсутність стабільних, законних джерел доходу, свідчать про те, що ризики переховування підозрюваного від органу досудового слідства та суду і вчинення нових злочинів, є реальними.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 хоча і є не судимою особою на території України, проте був судимий за вчинення умисного злочину на території Російської Федерації, звідки депортований на підставі відповідного рішення від 20.10.2015 року.

Апеляційний суд вважає голослівними доводи підозрюваного про наявність в нього постійного місця мешкання та працевлаштування, оскільки вони нічним не підтверджені, як і твердження апеляційної скарги про наявність в нього на утриманні дружини та дітей.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства, він має утримуватись під вартою, а доводи апеляційної скарги підозрюваного про недоцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними і спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що слідчий суддя, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин справи, дійшов правильного висновку про визначення розміру застави.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного та скасування ухвали слідчого судді немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даному випадку, тільки тримання під вартою, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2018 року, якою відносно ОСОБА_7 ,підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,в рамках кримінального провадження №0001744 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4