Провадження № 1-в/461/287/17
У Х В А Л А
06.12.2017 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту нерухомого майна ,-
ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про скасування арешту з нерухомого майна покликаючись на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.11.2013 року, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане житлове приміщення належать їй на праві приватної власності. Вказує на неправомірне накладення арешту на майно те, оскільки така заборона порушує її право як власника, а тому просить суд зняти відповідний арешт.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Від адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про слухання клопотання у їх відсутності.
Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.
Дослідивши матеріали заяви, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
04 вересня 2015 року рішенням Шевченківського районного суду міста Львова у справі № 466/1773/15-ц за позовом Львівського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_3 третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Державної фінансової інспекції у Львівській області, про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності в задоволені позовних вимог було відмовлено в повному обсязі. Дане рішення Шевченківського районного суду м. Львова набрало законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).
Відповідно до ч.7 ст.319 ЦК України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.ч.1-2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно виррку Галицького районного суду м.Львова від 07.11.2014 року ОСОБА_5 визнати винною та призначено покарання за ч.2 ст.367 КК України - 3 роки позбавлення волі, з позбавлення права обіймати посади, повязані із виконанням організаційно- розпорядчих функцій строком на один рік, без призначення сплати штрафу. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та призначити іспитовий строк - один рік.
Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, не вирішено питання арештованого, в ході досудового слідства, нерухомого майна.
У відповідності до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про знаття арешту з майна» «За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (дані КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок».
В п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України зазначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ч. 1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням інших осіб, які мають право звертатись до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України.
Станом на даний час не існує будь-яких передбачених законом обставин, які б допускали чи передбачали обмеження ОСОБА_3 у повноваженнях як власника нерухомого майна, а тому накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 є порушенням права власності ОСОБА_3 ..
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про скасування арешту нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, суд ,-
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту - задовольнити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області.
Суддя ОСОБА_1 .