Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №5-45/2010 рік
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2010 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: Кармаш Н.М.

з участю прокурора: Янциловського М.Ф.

розглянувши в виїзному судовому засіданні в Шепетівській виправній колонії № 98 подання начальника Шепетівської ВК № 98 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, засудженого вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області від 02.11.1998 року, про приведення у відповідність вироку на підставі Кримінального кодексу України 2001 року,-

встановив:

ОСОБА_2 засуджений вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області від 2 листопада 1998 року за ст. ст. 86-1, 148-2 ч. 2, 172, 42, 44 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 4 роки, з відбуванням покарання у ВТК посиленого режиму.

Начальник Шепетівської ВК № 98 звернувся до суду з поданням відповідно до якого просить привести вирок Хмельницького міського суду Хмельницької області від 02.11.1998 року у відповідність до Кримінального кодексу України 2001 року, зокрема, в частині засудження ОСОБА_2 за ст. 86-1 КК України (в редакції 1960 року) відносно додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язки строком на 4 роки.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_2, думку прокурора, вивчивши матеріали подання, суд приходить до переконання, що таке підлягають до задоволення виходячи з таких підстав.

ОСОБА_2 засуджений за ст. 86-1 КК України (в редакції 1960 року), тобто за вчинення розкрадання державного та колективного майна в особливо великих розміром до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з застосуванням ст. 31 КК України (в редакції 1960 року), з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 4 роки.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України (в редакції 2001 року), такий вид додаткового покарання, як позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене на строк від одного до трьох років.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, який і"ї пом'якшує, має зворотну дію в часі.

За таких обставин, суд вважає, що це дає підстави у відповідності до розділу II ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень КК України 2001 року знизити додатковий вид покарання встановлений ОСОБА_2 за ст. ст. 86-1, 31 КК України (в редакції 1960 року)

у виді позбавлення права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 4 роки до максимальної межі додаткового покарання, встановленої КК України (в редакції 2001 року) за дані дії, тобто строком на три роки, перекваліфікувавши застосування ст. 31 КК України (в редакції 1960 року) на ст. 55 КК України (в редакції 2001 року).

В той же час, суд не вбачає підстав для приведення основного покарання засудженого передбаченого ст. ст. 86-1, 148-2 ч. 2, 176 КК України (в редакції 1960 року) у відповідальність вимогам кримінального законодавства в редакції 2001 року.

Оскільки покарання призначене ОСОБА_2 за вимогами КК України (в редакції 1960 року) за діяння вчиненні останнім є менш суворим, порівняно з максимальною санкцією статті КК України (в редакції 2001 року), яка передбачає відповідальність за дані дії і це призведе до погіршення становища засудженого.

Крім того, оскільки ОСОБА_2 засуджений за кількома статтями КК України і судом призначено остаточне покарання на підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року), а саме шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, суд вважає, що підстави для зменшення остаточного покарання засудженому відсутні.

Виходячи з наведеного, на підставі ч. З ст. 74, ст. 5 розділу II Прикінцевих та перехідних положень КК України 2001 року, керуючись ст. ст. 405-1, 409 КПК України, суд,-

постаповив:

Подання начальника Шепетівської ВК № 98 задовольнити.

Вирок Хмельницького міського суду Хмельницької області від 2 листопада 1998 року привести у відповідність до норм КК України (в редакції 2001 року) та вважати ОСОБА_2 засудженим :

-за ст. 86-1 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) - на чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та на підставі ст. 55 КК України (в редакції 2001 року) з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських обов'язків строком на три роки;

-за ст. 148-2 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) - на один рік позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на два роки без конфіскації майна;

-за ст. 172 КК України (в редакції Закону від 12 січня 1983 року) - на один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно вважати ОСОБА_2 засудженим на строк чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на три роки, з відбуванням покарання у виправно-трудовій колонії посиленого режиму.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб з моменту її проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя