ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рея Бердичівського району Житомирської області, українця, гр-на України, з середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. ст. 19, 56, 57, 58, 65 та 89 ГК України, ст. ст. 81, 87, 89 ЦК України, ст. ст. 8, 24, ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» вчинив пособництво у фіктивному підприємництві шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Ланмарк», ЄРДПОУ 40087464 (далі ТОВ) з метою прикриття їх незаконної діяльності, яка полягала у наданні неправомірних послуг іншим суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки з мінімізації податкових зобов`язань та внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб.

Так, 03 березня 2016 року ОСОБА_5 за грошову винагороду на прохання невстановленої особи підписав: довіреність ТОВ від 04.03.2016 року; наказ № 2-к від 04.03.2016 року про призначення директора ТОВ; протокол № 2 загальних зборів учасників ТОВ від 03.03.2016 року; договір № 1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ від 03.03.2016 року; договір № 2 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ від 03.03.2016 року; Статут ТОВ (нова редакція) від 03.03.2016 року; довіреність ТОВ від 16.03.2016 року; протокол № 3 загальних зборів учасників ТОВ від 16.03.2016 року; Статут ТОВ (нова редакція) від 16.03.2016 року та передав вказані документи невстановленій особі для подальшої реєстрації ТОВ в органах державної влади, які у подальшому були зареєстровані державним реєстратором. Крім того, ОСОБА_5 вніс до вказаних документів ТОВ завідомо неправдиві відомості щодо придбання ним частки у статутному капіталі.

Цими своїми діями ОСОБА_5 забезпечив прикриття незаконної діяльності ТОВ, яку організували сторонні особи, при цьому самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, вказаними товариствами не керував, особисто фінансові, господарські та звітні документи не підписував.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 та ч. 2 ст. 205-1 КК України як пособництво у фіктивному підприємництві шляхом придбання суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття їх незаконної діяльності та у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб.

13 грудня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 та ч. 2 ст. 205-1 КК України, ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені злочини, а саме: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., за ч. 2 ст. 205-1 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки із застосуванням при призначенні покарання за сукупністю злочинів, принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з одночасним покладенням на нього обов`язків, які сприятимуть його виправленню, та отримана згода обвинуваченого на призначення даного покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному. Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, якого підтримав захисник, в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодлою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 та ч. 2 ст. 205-1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання та звільнення від нього з випробуванням, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим підозрюваний, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 та ч. 2 ст. 205-1 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_10 узгодженого сторонами цієї угоди покарання із звільненням від його відбування з випробуванням.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 13 грудня 2017 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 та ч. 2 ст. 205-1 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13 грудня 2017 року покарання у виді:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.;

-за ч. 2 ст. 205-1 КК України обмеження волі строком на 3 (три) роки.

За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підстави ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти відділ з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації у відділ з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження відділу з питань пробації.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_14