Справа № 148/7364/13-к
Провадження №11-кп/772/1376/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 07.02.2013р., за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2015р., яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шаргород, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 07.11.2011 року Немирівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробовуванням строком на два роки. 05.12.2013 року звільнений від відбуття покарання в зв`язку з закінченням випробувального терміну,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 9 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_6 остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з часу затримання 11 липня 2013 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Джурин, Шаргородського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_8 остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з часу затримання 09 липня 2013 року.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.
За участю прокурора ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою групою осіб на протиправне заволодіння чужим майном, 16.03.2009 року біля 23.30 год. на автомобілі марки MITSUBISHI PAJERO SPORT» д/н НОМЕР_1 , яким керувала невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прибули в с. Обідне Немирівського району Вінницької області.
Зупинивши автомобіль неподалік домогосподарства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розташованого по АДРЕСА_3 , вказаного населеного пункту, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли з автомобіля та направились в напрямку будинку ОСОБА_14 , а невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, залишилась в автомобілі для попередження співучасників про можливу появу сторонніх осіб.
Ідучи до домогосподарства ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , з метою приховати своє обличчя від потерпілих, одягнув в`язану шапку, в якій попередньо зробив отвори для очей, а також одягнув шерстяні рукавиці, щоб не залишити на місці злочину відбитки пальців рук, ОСОБА_6 також закрив своє обличчя, натягнувши до очей шкапку та комір від светра.
Підійшовши до будинку, ОСОБА_6 за допомогою сокири, яку заздалегідь підготував, зламав вхідні двері та спільно з ОСОБА_8 зайшли до веранди будинку. В цей час до них вийшов ОСОБА_12 та спробував їх вигнати з будинку.
ОСОБА_8 , перебуваючи у веранді будинку, реалізовуючи спільний з ОСОБА_6 злочинний намір, діючи умисно, скоїв напад на ОСОБА_12 , з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього, шляхом нанесення потерпілому численних ударів кулаками в ділянку голови та грудної клітки.
Після того як ОСОБА_12 впав на підлогу, ОСОБА_8 зв`язав його руки липкою стрічкою та відволік до приміщення житлової кімнати, де в той час знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . В присутності них ОСОБА_8 наніс ОСОБА_12 ще декілька ударів кулаками рук в область грудної клітки та тулуба і кинув його на диван.
Коли ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 знаходились у веранді будинку, до них вийшла ОСОБА_13 , яка також спробувала їх вигнати.
ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний намір на протиправне заволодіння майном, діючи умисно, заштовхнув ОСОБА_13 , у житлову кімнату, де з метою подолання супротиву та усунення перешкод для заволодіння її майном скоїв на неї напад, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я останньої, шляхом нанесення ударів обухом сокири по колінах, а також багаточисленних ударів кулаками в ділянку голови, грудної клітки та живота.
В цей час, коли ОСОБА_8 заштовхав до кімнати ОСОБА_12 , ОСОБА_13 почала кричати, у зв`язку з чим ОСОБА_6 діючи узгоджено з ОСОБА_8 , липкою стрічкою, яку йому передав останній, зв`язав їй руки, ноги та заклеїв рота і наніс ще декілька ударів кулаками в ділянку голови, грудної клітки та живота.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на протиправне заволодіння майном потерпілих, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обшукали будинок та викрали грошові кошти в сумі 320 грн. та дві нагороди - медалі, які належали ОСОБА_12 .
Через деякий час в будинок зайшла невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та сказав, що потрібно вже їхати і вийшов, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити будинок.
Після виявлення, 19.03.2009 року, ОСОБА_12 було госпіталізовано до реанімаційного відділення Немирівської ЦРЛ, де того ж дня, не приходячи до свідомості, він помер.
Згідно висновку експерта № 38 від 20.04.2009 року у ОСОБА_12 виявлені ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми / синці на голові, обличчі, лівій вушній раковині, крововиливів в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій, потиличній зліва та лобній справа ділянках. Субдуральна гематома об`ємом до 50мл крові та сформованого кров`яного згортка, субарахноїдального крововиливу, стиснення речовини головного мозку з тривалим коматозним станом; синця в області грудини, закритого перелому грудини, крововиливів в м`які тканини грудей, закритих переломів ребер справа та зліва, синця правого плеча та лівого стегна, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Смерть ОСОБА_12 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка в своєму перебігу ускладнилася стисненням речовини головного мозку з тривалим коматозним станом.
ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.
Згідно висновку експерта № 37 від 20.04.2009 року у ОСОБА_13 виявлена сполучна травма тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми (синці на голові, відкритий перелом кісток носа, крововиливи в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій та потиличній ділянках, субдуальна гематома зліва об`ємом біля 100 мл., вогнища субарахноїдальних крововиливів); закритої травми грудей (синець в проекції грудини, множинні крововиливи в грудної клітки, перелом грудини, множинні переломи ребер справа та зліва); закритих переломовивихів обох колінних суглобів, відкритого перелому лівої великогомілкової кістки, синців та животі, травматичного шоку. Сполучна травма тіла у ОСОБА_13 утворилась незадовго до настання смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким:
ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 13 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, за п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна;
ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 13 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, за п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.
Обвинувачений ОСОБА_6 просить виключити з вироку посилання на його судимість 7.11.2011р. Немирівським райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України, врахувати його позитивну характеристику, вчинення злочину в наслідок скрутного матеріального становища, також те, що ініціатором вчинення злочину був ОСОБА_8 , потерпіла просить не призначати суворе покарання, а тому просить призначити йому менш суворе покарання.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить змінити вирок в частині призначеного покарання через суворість та призначити ОСОБА_8 мінімальну міру покарання, передбачену санкціями ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, так як ОСОБА_8 дуже шкодував про скоєне, намагався покінчити життя самогубством, але через невдалу спробу написав до міліції явку з повинною, співпрацював зі слідством, раніше жодні правопорушення не вчиняв, а також потерпіла жодних претензій до потерпілих не має.
Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просив вирок суду змінити через суворість покарання та вважати засудженим ОСОБА_6 за ст.ст. 187 ч. 4, 121 ч. 2, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, так як при призначенні покарання ОСОБА_6 не враховано особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, добровільно відшкодовані збитки потерпілій, яка не має претензій, ОСОБА_6 розкаявся, він не був ініціатором вчиненого, має молодий вік, позитивну характеристику, має проблеми зі здоров`ям та батьків пенсіонерів, які потребують догляду.
Обвинувачений ОСОБА_8 , посилаючись на пом`якшуючі покарання обставини, просить пом`якшити призначене йому покарання до 9 років позбавлення волі, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги його щире каяття, явку з повинною, активне сприяння слідству, що сприяло розкриттю злочину, а також не враховано його позитивну характеристику, перебування на утриманні неповнолітнього сина, відшкодування збитків потерпілій та відсутність від неї жодних претензій, а також просить зарахувати строк перебування в слідчому ізоляторі в строк відбуття покарання.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та просить про скасування вироку через істотне порушення норм КПК України, а саме відсутність в матеріалах даних про роз`яснення права на суд присяжних прокурором, а також відсутні дані, що дані права роз`яснювались судом в ході підготовчого засідання, що перешкоджає ухваленню вироку апеляційним судом, а тому просить про направлення кримінального провадження до суду першої інстанції, оскільки судом безпідставно перекваліфіковано дії ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 187 КК України замість кваліфікації їх дій за п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначив покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного та особам обвинувачених, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які не заперечують щодо направлення на новий судовий розгляд, але заперечують щодо визнання обвинувачених винними за ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки суд дійшов вірного висновку про кваліфікацію дій обвинувачених, проте призначив надто суворе покарання, зважаючи на ряд обставин, які пом`якшують покарання, а тому підтримали апеляційні вимоги щодо пом`якшення покарання, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг та скасування вироку суду щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , із-за істотного порушення норм КПК України.
Згідно ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Проте в матеріалах відсутнє письмове роз`яснення прокурора, а також в ході підготовчих засідань не зазначено, що суд роз`яснив обвинуваченим право на розгляд кримінального провадження стосовно них судом присяжних, що може мати наслідком незаконний склад суду.
Також в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про автоматизований розподіл даного кримінального провадження щодо складу колегії суддів, яка приймала участь у розгляді даного кримінального провадження.
За таких обставин зазначені порушення слід визнати істотними.
Зважаючи на скасування вироку з поверненням на новий судовий розгляд, суду першої інстанції необхідно повно дослідити всі докази, давши їм належну оцінку та належно мотивувати свої висновки щодо доведеності чи недоведеності кваліфікації дій обвинувачених та призначення покарання з урахуванням доводів, зазначених в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.10.17 року і постановити законне й обґрунтоване судове рішення.
Також, зважаючи на тяжкість скоєного кримінального правопорушення та з метою запобіганню можливостей переховуватися від суду, апеляційний суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги прокурора, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити частково.
Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2015р. щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 скасувати із-за істотного порушення норм КПК та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Залишити запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 09.02.2018р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя: