Номер провадження: 11-п/785/106/17
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Одеса подання судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000626 від 17.02.2015 року у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України для вирішення питання про направлення цього обвинувального акту до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для вирішення питання про підсудність,-

встановив
16 лютого 2017 року суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду Одеської області з поданням про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000626 від 17.02.2015 року у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення територіальної підсудності.
У поданні, суддя ОСОБА_4 , посилаючись на положення ч. 3 ст. 34 КПК України просить вирішити питання про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення підсудності, оскільки під час підготовчого судового засідання було встановлено, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , був вчинений на території Донецької області.
Заслухавши суддю доповідача; перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні і додані до нього матеріали та обґрунтованість подання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ст. 34 ч.4 КПК України про час та місце розгляду подання або клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого сповіщаються учасники судового провадження, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Приймаючи до уваги, що усі учасники судового провадження були сповіщені про місце та час розгляду подання, однак у судове засідання не з`явилися, апеляційний суд вважає за можливим провести розгляд за їх відсутності та у відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювати.
Прокурор ОСОБА_6 до початку розгляду подання надав апеляційному суду заяву, в якій просив розглянути подання за його відсутність і при цьому заперечував проти його задоволення. При цьому прокурор послався на те, що місце вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, а саме дезертирства, тобто нез`явлення вчасно на службу у разі переведення до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_1 , мало місце на території юрисдикції Приморського районного суду м. Одеса, а тому повинно розглядатися у Приморському районному суді м. Одеси.

Відповідно до ч.3 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справза поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 29.12.2016 року до Приморського районного суду м. Одеса надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст.408 КК України.

10.01.2017 року під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 заперечила щодо розгляду цього обвинувального акту в Приморському районному суді м. Одеса, посилаючись на те, що злочин який інкримінується ОСОБА_5 був вчинений на території Автономної Республіки Крим.
Згідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

З обвинувального акту відносно ОСОБА_5 вбачається, що останній обвинувачується у тому, що він, у період з 06.05.2014 по 12.05.2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , яка первинно перебувала на території Автономної Республіки Крим та в зв`язку з тимчасовою окупацією цієї території передислокувалася до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Разом з тим, ОСОБА_5 до місця дислокації військової частини не прибув та перебував на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим.

Крім того, з тексту обвинувального акту та наданих прокурором апеляційному суду копій відповідних документів, а саме наказу командира військової частини НОМЕР_2 №34 від 19.02.2014 року та витягу з наказу т.в.о. командира цієї ж частини № НОМЕР_3 від 13.05.2014 року вбачається, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 , в якій проходив дійсну військову службу ОСОБА_5 , прибули до Одеського гарнізону та станом на 13 травня 2014 року були зараховані на усі види забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 , яка перебуває в АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 був зобов`язаний прибути до м. Одеса для подальшого проходження служби, однак у розташування військової частини, яка розташована у АДРЕСА_1 він не прибув, що вказує на вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення саме на території Приморського району м. Одеса, яка перебуває під територіальною юрисдикцією Приморського районного суду м. Одеси.

При цьому, безпідставними є посилання у поданні районного суду на обставину вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення на території Донецької області.
Відповідно до ст. 2. КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні правильно був направлений прокурором саме до Приморського районного суду м. Одеси, на територіальній юрисдикції якого вчинений інкримінований ОСОБА_5 злочин, а тому не вбачає підстав для направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000626 від 17.02.2015 року у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення територіальної підсудності і вважає за необхідним повернути його до Приморськогорайонного суду м. Одеса для розгляду по суті.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 32, 34 КПК України, апеляційний суд,-

постановив
Подання судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000626 від 17.02.2015 року у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України - повернути до Приморськогорайонного суду м. Одеса для розгляду по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ОСОБА_3 .