1-кс/754/1058/17
Справа № 754/5462/17
У Х В А Л А
Іменем України
26 квітня 2017 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за № 005217 від 25.04.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2017 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , узгоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва ОСОБА_4 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 005217 від 25.04.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, про накладення арешту.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 005217 від 25.04.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2017 року приблизно о 08 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Драйзера, 19, відбулося зіткнення автомобіля «Мітсубіші Лансер» НОМЕР_1 , автомобіля «ВАЗ 2172» д.н.з. НОМЕР_2 та мотоцикла «Сузукі Бандіт» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КМКЛШМД.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує, що вказаний автомобіль підпадає під ч. 2 ст. 167 КПК України і відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України на нього може бути накладено арешт.

З метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задовольнити та накласти арешт вищезазначене.

Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 170 КПК України арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується до підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. При цьому майно, про арешт якого клопоче слідчий, має бути або предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, або набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

У відповідності до вимог ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися то розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Таким чином в ході розгляду клопотання про арешт майна слідчий або прокурор повинні довести, крім іншого, протиправність його походження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вимогами ч.11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст.173 ч.1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Арешт може бути накладений у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедцрою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати існування обгрунтованої підозри щодо вчиинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна можливий розмір шкоди завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, слідчим СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 дані вимоги закону не дотримані, слідчим не доведені: правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні № 005217 від 25.04.2017 року; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні будь-якою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Також, до клопотання не додано документів на підтвердження права власності на мотоцикл «Сузукі Бандіт» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить арештувати, та не надані докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним цим мотоциклом.

У зв`язку з вищевикладеним, у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно - мотоцикл «SUZUKI BANDIT» д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 - 173, 309, 395 КПК України КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за № 005217 від 25.04.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя