Справа № 454/1111/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль клопотання заступника начальника Сокальського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про виправлення описки в резолютивній частині вироку щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого 25.05.2012р. Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, 17.02.2014р. звільнений умовно-достроково

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника відділу з питань пробації звернувся з поданням, яке мотивовано тим, що 08.10.2016р. внесено зміни до ст.76 КК України, згідно яких у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, суд покладає на засудженого обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Однак у вироку від 20.10.2016р., яким засуджено ОСОБА_5 та звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку, на засудженого покладено обов`язок лише повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Дослідивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 20.10.2016р. затверджено угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Останнього визнано винним за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та обрано узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 2 роки. На підставі ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язково повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Даний вирок набрав законної сили.

Згідно роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990р., питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого не можуть розглядатися в порядку вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку.

В клопотанні зазначено, що повноваження Державної пенітенціарної служби України передано Міністерству юстиції України.

Тому, та обставина, що вироком на засудженого покладено обов`язок про зміну свого місця проживання повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію, а не орган з питань пробації (діяльність якого спрямовується і координується Міністерством юстиції України, та яке є правонаступником кримінально-виконавчої інспекції) не може розцінюватися як протиріччя чи неточність, оскільки жодним чином не утруднює виконання даного вироку.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав задоволення даного клопотання.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання заступника начальника Сокальського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про виправлення описки в резолютивній частині вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: ОСОБА_1