Провадження № 1-кп/331/41/2017
ЄУН 331/3224/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/41/2017 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічна, працюючого сантехніком у ЖБК «Комунаровець», перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2015 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особою, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, на власному автомобілі «Ауді А6» державний номерний знак НОМЕР_1 прибули до коктейль-бару «Банана», розташованому по проспекту Соборному, 109 в місті Запоріжжі з метою відпочинку. Оскільки особа, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, був одягнений у військову форму, що суперечило встановленим правилам знаходження у закладі, охоронці відмовили їм у допуску для відвідування коктейль-бару. Не дивлячись на це, особа, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, продовжила спроби увійти до приміщення закладу та стала умовляти охоронців пропустити його до туалету. Під час спілкування із охороною у холі коктейль-бару «Банана» особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, спровокував конфлікт із охоронцями закладу, став висловлюватися щодо них грубою нецензурною лайкою, не реагуючи на зауваження охорони припинити конфлікт та, покинути приміщення коктейль-бару. У цей час ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні коктейль-бару «Банана» та спостерігав за конфліктом, діючи разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, групою осіб, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших відвідувачів закладу, став виражатися нецензурними словами в бік охоронців ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та провокувати з ними бійку, при цьому законній вимозі охорони покинути приміщення закладу не підкорювався. З метою припинення хуліганських дій групи осіб та на виконання своїх посадових обов`язків щодо охорони громадського порядку у приміщенні коктейль-бару «Банана», яке є громадським місцем, охоронці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали примусово виводити ОСОБА_3 та особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з приміщення холу розважального клубу. Оскільки вказана група осіб не підкорювалась законній вимозі охорони клубу та чинила активний опір, утримуючись за перила та намагаючись завдати тілесні ушкодження охоронцям клубу, ОСОБА_6 , який перебував у клубі з метою надання методичної консультації охоронцям у їх службовій діяльності, почав допомагати охоронцям ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 припинити хуліганські дії ОСОБА_3 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, виштовхувати останніх на вулицю. Однак, перебуваючи на вулиці біля входу до приміщення коктейль-бару «Банана» особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, продовжив свої хуліганські дії та почав наносити удари охоронцю ОСОБА_10 , внаслідок чого почалась бійка. В цей час ОСОБА_3 , діючи умисно, проявляючи явну неповагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, продовжуючи порушувати громадський порядок, не підкорюючись законній вимозі працівників охорони припинити незаконні дії, підійшов до свого автомобіля, що знаходився біля розважального клубу, де з багажника вказаного автомобіля взяв дерев`яну биту, та не реагуючи на зауваження ОСОБА_8 зупинитися та припинити хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_6 , який припиняв хуліганські дії особи, матеріли щодо якої виділені в окреме провадження, та, діючи умисно, утримуючи дерев`яну биту двома руками, наніс нею один удар в область голови ОСОБА_6 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому тім`яної кістки з правого боку (зводу черепа), що розповсюджується на основу черепа із пошкодженням твердої мозкової оболонки зі скупченням крові під оболонками головного мозку, садна у тім`яній області, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння. Після цього хуліганські дій ОСОБА_3 та особи, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, були припинені охоронцями шляхом застосування спеціальних засобів сльозогінного газу.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та пояснив, що 14.02.2015 року до нього у гості приїхав знайомий ОСОБА_13 , який прибув до м. Запоріжжя у службове відрядження з зони АТО. Приблизно о 21 годині він, ОСОБА_13 та двоє його знайомих вирішили відпочити у коктейль-барі «Банана». Під`їхавши до приміщення клубу, ОСОБА_8 пішов до охоронців, щоб дізнатися умови відвідування клубу, однак, повернувшись, сказав, що ОСОБА_13 до бару не пустять, оскільки він одягнутий у військову форму збройних сил України. Він особисто теж пішов з`ясувати причину відмови, однак охоронці зазначали про дрес-код у закладі. Через декілька хвилин ОСОБА_13 знову пішов до нічного клубу, щоб попросити дозвіл скористатися туалетом, вони усі також пішли за ним. Під час спілкування із охоронцями, яке тривало 5-7 хвилин, виник конфлікт через їх зухвалу поведінку. ОСОБА_13 продовжував їх умовляти, однак охоронці стали підвищувати тон розмови. У якийсь момент до холу коктейль-бару вийшов чоловік у темному одязі та спостерігав за розмовою, а потім дав вказівку: «Викидайте їх!», після чого охоронці стали виштовхувати їх усіх по сходах наверх, хапаючи за руки та наносячи удари. На вулиці, дивлячись на незаконні дії охорони, яка безпричинно стала застосовувати силу проти них, а особливо проти ОСОБА_13 , який служив в АТО та не заслуговував на таке ставлення до нього, він прийняв рішення зупинити конфлікт та захистити свого товарища. З цією метою він пішов до свого автомобіля, який стояв поруч із входом, щоб дістати газовий балончик, однак його не знайшов та взяв дерев`яну палицю, яка постійно знаходилась у нього у багажнику для господарчих потреб та пішов до конфліктуючих. У цей момент він побачив, що чоловік у темному одязі схопив ОСОБА_13 за плечі та замахнувся перед ударом, тоді він не втримав себе та наніс удар палицею у ділянку голови чоловіка з метою захистити свого друга. Після цього інші охоронці повалили його на землю та забризкали очі сльозогінним газом, після якого він 30 хвилин нічого не бачив. Після події він відшкодував потерпілому 2000 доларів США, на сьогодні заявлені позовні вимоги ОСОБА_6 не визнає.

Однак, не дивлячись на невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 14.02.2015 року приблизно о 21 годині він приїхав до коктейль-бару «Банана» на прохання свого знайомого ОСОБА_14 , який працював в охоронній фірмі «Анкор» для надання консультації або допомоги молодим охоронцям під час роботи. Приблизно о 22 годині він, знаходячись в кабінеті, через камеру відео спостереження побачив, що до коктейль-бару «Банана» увійшли четверо невідомих чоловіків, один з яких був одягнений у камуфляжну форму. Охоронець ОСОБА_10 повідомив, що вхід до клубу у військовій формі заборонений, однак хлопці не погоджувались на зауваження, намагаючись переконати охорону пустити їх до клубу. З метою недопущення суттєвого конфлікту він вийшов до холу коктейль-бару «Банана» та спостерігав за розмовою. Після того, як хлопці стали поводити себе занадто зухвало, перешкоджаючи іншим відвідувачам заходити до нічного клубу, охорона прийняла рішення вивести цих осіб із приміщення на вулицю та стала виштовхувати їх по сходах наверх. На вулиці нібито конфлікт припинився, однак хлопець у військовій формі наніс удар охоронцю ОСОБА_10 .. Тоді він з метою припинити сутичку став підходити до осіб, які штовхалися, однак отримав удар по голові, внаслідок чого втратив свідомість та впав. Подальші події він не пам`ятає. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він тривалий час лікувався на стаціонарі внаслідок отриманої тяжкої черепно-мозкової травми, після виписки продовжував лікуватися амбулаторно. 08.07.2015 року йому була встановлена 3 група інвалідності із забороною тривалих фізичних та психоемоційних навантажень. До сьогоднішнього моменту ним було витрачено 27110,84 грн. на лікування, які не відшкодовані обвинуваченим. Крім того, лікарями йому рекомендовано санаторно-курортне лікування, вартість якого складає 9030 грн. Також він витратив 1000 грн. на пересування громадським транспортом та таксі для звернення до лікарів та проходження різних обстежень, та 3000 грн. на посилене харчування у період видужання. Вважає, що він має право на відшкодування втраченого доходу, який за весь період складає 33950 грн. Просив стягнути у тому числі із обвинуваченого на його користь витрати на правову допомогу за весь тривалий час участі у судових процесах. Вважає, що незаконними діями обвинуваченого йому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у перенесенні сильного фізичного болю через операцію та тривале лікування важкої черепно-мозкової травми, до сьогодні наслідки травми не зникли, його супроводжують часті головні болі, запаморочення, через що він не може керувати автомобілем та вести активний спосіб життя, пов`язаний із фізичним навантаженням тобто такий, який він вів до травми. За поясненнями лікарів стан його здоров`я повністю не відновиться, тому він не зможе виконувати ту діяльність, яку він виконував раніше для матеріального забезпечення своєї родини, яка на сьогодні залишилась без засобів для існування. Поведінка ОСОБА_3 після вчиненого ним злочину, не бажання останнього добровільно відшкодувати завдану ним шкоду викликає у нього обурення та спричиняє додаткові моральні страждання. Просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь суму моральної шкоди у розмірі 800000 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 14.02.2015 року о 18 годині він заступив на зміну в якості охоронця в коктейль-бар «Банана». Близько 22 годині він перебував на вході до нічного клубу та здійснював перевірку відвідувачів, коли до приміщення коктейль-бару зайшли четверо невідомих чоловіків, один з яких був одягнутий у камуфляжну форму. Він пояснив людині у камуфляжі, що дрес-код коктейль-бару «Банана» не дозволяє знаходитися у барі у військовій формі. Після чого вони нібито зрозуміли та пішли, а через декілька хвилин знову повернулися та стали умовляти пропустити їх до приміщення клубу чи хоча б до туалету. Оскільки правила відвідування нічного клубу забороняли допущення осіб в одязі, який не відповідає встановленим правилам, вони відмовляли пропустити будь-якого до приміщення нічного клубу, внаслідок чого чоловік у військовій формі став їх ображати та вести себе зухвало, допускав висловлювання нецензурною лайкою, тому вони прийняли рішення вивести цих осіб на вулицю. Біля входу він вже став заходити до приміщення клубу, як чоловік у військовій формі наніс йому удар в обличчя, тоді він вирішив застосувати прийоми самозахисту. Боковим зором він бачив, як хтось ударив ОСОБА_6 по голові та той упав. При цьому додав, що ОСОБА_6 здійснював функції помічника начальника охорони неофіційно та часто перебував у нічному клубі з метою надання їм консультацій чи іншої допомоги.

Свідок ОСОБА_11 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що 14.02.2015 року о 18 годині він заступив на зміну в якості охоронця в коктейль-бар «Банана». Близько 22 години до коктейль-бару під`їхав автомобіль «Ауді» ,з якого вийшло 4 людей, з яких один був одягнутий у військову форму. Вони покурили на вулиці, потім один з них зайшов до бару та спитав, чи можна увійти до приміщення у військовій формі. Він роз`яснив, що у військовій формі до бару заходити не можна. Потім до бару зайшли всі четверо. Військовий почав лаятися, ображав охоронців. Йому запропонували поїхати та переодягнутися, але він сказав, що живе у м. Києві та у нього немає одягу. Останній намагався схопити його за жилет, однак він вивернувся. Потім почалася потасовка, під час якої його напарники стали виводити хлопців з приміщення закладу. На вулиці чоловік у військовій формі нанес удар охоронцю ОСОБА_10 , після чого він побачив, як поруч із ним стався замах битою це чоловік у червоній куртці ( ОСОБА_3 ) наніс удар ОСОБА_6 , від якого той впав на землю. Вони застосували до ОСОБА_3 та ОСОБА_13 газовий балончик, оскільки ті вели себе найбільш зухвало. Через конфлікт на вході до закладу інші відвідувачі не могли вільно заходити та виходити із коктейль-бару, а вони не могли здійснювати свої обов`язки щодо перевірки відвідувачів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснив, що 14.02.2015 року у вечірній час він перебував на своєму робочому місці на вході коктейль-бару «Банана» у якості охоронця разм із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та бачив, як приблизно о 22 годині до коктейль-бару під`їхав автомобіль, якої вийшло четверо людей. В приміщення коктейль-бару зайшли обвинувачений та чоловік у військовій формі. Їм роз`яснили, що знаходитися у військовій формі в барі не можна. Вони вийшли, а через деякий час вони зайшли до бару вже вчотирьох. Людина у військовій формі ображала охоронців, висловлювалася нецензурною лайкою, тоді вони прийняли рішення вивести осіб з приміщення коктейль-бару. На сходах ОСОБА_3 хапався за поручні та не бажав добровільно покидати приміщення, однак вони їх виштовхали силою. На вулиці чоловік у формі став наносити удари ОСОБА_10 , а ОСОБА_3 у цей час пішов до багажнику та щось дістав. Швидко той підійшов до ОСОБА_6 та наніс удар битою по голові, тоді він застосував до ОСОБА_3 слізогінний газ, завалив на землю і відібрав у нього биту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 14.02.2015 року о 18 годині він заступив на зміну в якості охоронця в коктейль-бар «Банана». Близько 22 години до коктейль-бару увійшли четверо осіб, один з яких був одягнутий у військову форму. Він спостерігав за подіями із кімнати охорони на моніторі, а потім охоронцями йому було передано зміст розмови та причини виникнення конфліктної ситуації, а саме про те, що чоловік у військовій формі намагався потрапити до клубу будь-якої ціною, образив охоронців, висловлювався нецензурною лексикою, після чого охорона вивела всіх на вулицю. У подальшому він дізнався, що один із чоловіків наніс удар битою по голові ОСОБА_6 , який у той вечір перебував у клубі та надавав консультаційну допомогу молодим охоронцям. Через те, що четверо хлопців скандалили на вході до нічного клубу, інші відвідувачі не могли вільно зайти до приміщення, охоронці не здійснювали пропуск людей через зайнятість спілкуванням із особами, які конфліктували, нормальна діяльність клубу була порушена.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він проходив військову службу в зоні АТО. 14.02.2015 року він приїхав до м. Запоріжжя у службове відрядження. На вокзалі його зустрів знайомий ОСОБА_3 , та вони ввечері вирішили поїхати до кафе та по дорозі взяли ще двох знайомих ОСОБА_3 . Під`їхавши до кафе, хтось з них пішов дізнатися про вільні місця, однак охорона йому відмовила та сказала, що їх не пустять, оскільки він був одягнутий у військову форму. У той момент йому було необхідно відвідати туалет та він пішов до охоронців взяти дозвіл на це. Однак і на це прохання охорона відповіла відмовою. Він намагався умовити охоронців та увійти у його становище як військовозобов`язаного, однак вони не погожувались. Тоді невідомо звідки надійшла команда: «Викидайте їх!», після чого охорона стала грубо виштовхувати їх з клубу, наносячи їм удари. На вулиці охоронці його вдарили, після чого він намагався себе захистити, однак налетіло ще двоє охоронців з метою нанесення йому ударів. Несподівано всі відволіклись в інший бік, де він побачив, що на землі лежить чоловік, а охоронці утримують ОСОБА_3 . Самого моменту удару він не бачив, про те, що сталося дізнався від своїх товарищів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснив, що 14.02.2015 року близько 22 години він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 приїхали до коктейль-бару «Банана». ОСОБА_13 був одягнутий у військову форму, оскільки йому було необхідно до туалету, вони зайшли до кафе та стали просили пустити ОСОБА_13 . Близько 10 хвилин відбувалась розмова в холі, але охоронці не дозволяли вхід та стали виштовхувати ОСОБА_13 на вулицю, а потім наносити йому удари. ОСОБА_3 хотів захистити останнього та дістав із багажника дерев`яну палицю, якою вдарив найближчого до нього охоронця, яким виявився ОСОБА_6 . Самого моменту удару він не бачив, оскільки відволікся, однак зрозумів, що сталося.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 14.02.2015 року близько 22 години він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 приїхали до коктейль-бару «Банана». Оскільки ОСОБА_13 був одягнений у військову форму, їх не пустили до бару, однак він намагався пройти хоча б для відвідування туалету. На протязі 10 хвилин він умовляв охорону пустити його, однак ті категорично відмовлялись та вели себе грубо та зухвало, після чого стали виштовхувати їх усіх з холу клубу. Охорона на вулиці почала бити ОСОБА_13 . У цей момент ОСОБА_3 дістав з багажника автомобіля дерев*яну биту та став підходити до охоронців. Він намагався зупинити та заспокоїти його, однак не зміг. Після чого бачив, як один з охоронців лежить на землі. Вважає, що ОСОБА_3 застосував адекватний захист ОСОБА_13 від нападу охоронців.

Крім того винуватість ОСОБА_3 у скоєні інкримінованому йому кримінального правопорушенні підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 14.02.2015 року, а саме: ділянки місцевості, розташованої перед центральним входом до коктейль-бару «Банана» за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 109, де розташований автомобіль «Ауді» сірого кольору, а біля переднього лівого колеса на землі лежить дерев`яна палиця-бита, неподалік від якої на асфальтному покритті виявлені численні плями бурого кольору;

- протоколом слідчого експерименту від 22.04.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , під час якого потерпілий вказав на обставинии вчиненого щодо нього злочину, механізм нанесення удару, а також деталі конфлікту між невідомими хлопцями та охороною коктейль-бару «Банана», який стався 14.02.2015 року;

- висновком судово-медичної експертизи № 1010 від 28.03.2015 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вдавленого перелому тім`яної кістки з правого боку (зводу черепа), що розповсюджується на основу черепу з пошкодженням твердої мозкової оболонки зі скупченням крові під оболонками головного мозку, садна в тім`яній області , що кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1429Д від 22.04.2015 року, згідно якого не виключається можливість виникнення відкритого вдавленого перелому тім`яної кістки з правого боку за обставинах, зазначених потерпілим під час проведення слідчого експерименту 22.04.2015 року;

- висновком судово-криміналістичної експертизи № 34 від 16.02.2015 року, згідно якого об`єкт вилучений 14.02.2015 року в ході огляду місця події напроти нічного клубу «Банана» відноситься за технічними характеристиками та конструктивними особливостями до спортивного інвентарю бити для гри в бейсбол та холодною зброєю не являється.

- протоколом огляду предмету від 16.04.2015 року дерев`яної бити

- протоколом огляду предмета ДВД диску із записами камер спостереження коктейль-бару «Банана».

Під час демонстрації відеозапису було встановлено, що о 22.02 годині до центрального входу коктейль-бару «Банана» під`їзжає автомобіль сірого кольору, із якого виходять четверо осіб. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 одягнений у куртку червоного кольору, ОСОБА_13 у камуфляжний одяг, ОСОБА_16 у білу куртку, ОСОБА_15 у куртку чорного кольору, охоронці одягнені у формений одяг, ОСОБА_6 без верхнього одягу. До 22.10 годин події відбуваються у холі вказаного закладу, де ОСОБА_13 стоїть ближче до охорони, спілкується із ними, а ОСОБА_3 стоїть на сходах поруч зі ОСОБА_13 , при цьому прохід до закладу утруднений через перебування на сходах значної кількості осіб. О 22.10 до холу виходить ОСОБА_6 та стоїть поодаль, спостерігає за конфліктом. О 22.10 та 26 секунд охоронці починають штовхати ОСОБА_13 у сторону виходу, при цьому ОСОБА_3 намагається взяти одного з охоронців за плечі, після цього інші охоронці починають виштовхувати із приміщення клубу і ОСОБА_3 , який добровільно не виходить, чіпляючись за перила руками. Потерпілий ОСОБА_6 бере участь у виштовхуванні всіх осіб. У подальшому на відео зафіксовано, що у цей час на вході до клубу зібрались інші відвідувачі, які намагаються зайти, однак не мають можливість через сутичку на сходах. ОСОБА_3 , вийшовши на вулицю, одразу направляється до свого автомобіля до багажника та дістає звідти якийсь предмет, схожий на палицю. ОСОБА_16 намагається не дозволити ОСОБА_3 наблизитися до епіцентру конфлікту, який у той момент продовжується між ОСОБА_13 та іншими охоронцями, однак ОСОБА_3 виривається із рук ОСОБА_16 та прямує до охоронців, де, розмахнувшись, наносить удар палицею по голові ОСОБА_6 , від якого останній падає на землю, а інші охоронці застосовують прийоми рукопашного бою та завалюють ОСОБА_3 на землю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він наніс удар потерпілому ОСОБА_6 у той момент, коли побачив, що останній схопив ОСОБА_13 за плечі та готувався нанести йому удар, оскільки прагнув захистити свого товарища, на якого напали четверо охоронців, які вели себе грубо та зухвало, перевищуючи надані ним повноваження, ніяких хуліганських дій він не вчинював, а лише намагався відновити справедливість та захистити себе та своїх друзів.

Однак, суд не погоджується із такими доводами обвинуваченого з огляду на наступне. Згідно ст.. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Як встановлено у судовому засіданні та підтвердили свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 14.02.2015 року вони здійснювали охорону громадського порядку у приміщенні коктейль-бару «Банана», із яким у ПП «Анкор» укладена угода про надання охоронних послуг, під час виконання яких вони керуються Законом України «Про охоронну діяльність». Згідно договору до повноважень охорони входить перевірка відвідувачів клубу (фейс-контроль) та слідкування за дотримання порядку у приміщенні клубу, вжиття заходів реагування щодо припинення конфліктів та сутичок. Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він, побачивши невідомих чоловіків у холі коктейль-клубу «Банана», одягнутих у форму та броніжилети, розумів, що вони є охороною вказаного закладу.

Згідно ст.. 12 Закону України «Про охоронну діяльність» персонал охорони під час виконання функціональних обов`язків має право: вимагати від осіб припинення протиправних дій, дотримання законності та правопорядку; вимагати від службових осіб об`єктів охорони та інших осіб дотримання пропускного та внутрішньооб`єктового режимів; не допускати проникнення осіб та затримувати тих, які намагаються проникнути (проникли) на об`єкт охорони або залишити його, порушуючи встановлені правила, з обов`язковим негайним повідомленням про це територіального органу Національної поліції; протидіяти правопорушникам і негайно повідомляти органи Національної поліції про вчинення цими особами кримінального або адміністративного правопорушення; застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби та використовувати службових собак відповідно до цього Закону; під час здійснення пропускного режиму на об`єктах охорони проводити огляд речей фізичних осіб (за їх добровільною згодою), транспортних засобів, вилучення речей і документів, що є знаряддями або предметами правопорушення, перевірку документів, що засвідчують особу, дають право на вхід (вихід) осіб, внесення (винесення), ввезення (вивезення) майна, в`їзд (виїзд) транспортних засобів, зокрема щодо їх відповідності складу матеріальних цінностей, що переміщуються на об`єкти охорони (з об`єктів охорони); проводити відкриту відео- та фотозйомку подій як допоміжний засіб запобігання протиправним діям з обов`язковим оприлюдненням на об`єкті, що охороняється, інформації про здійснення таких заходів.

Як вбачається з відеозапису та підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , а також пояснив потерпілий ОСОБА_6 , у холі коктейль-бару «Банана» вони у тактовній формі повідомили ОСОБА_3 та ОСОБА_13 про заборону відвідування закладу у військовій формі та запропонували переодягтися та приїхати до нічного клубу, однак ОСОБА_13 , а за ним і ОСОБА_3 стали провокувати конфлікт, висловлювати особисту образу охоронцям, дозволяти собі жестикулювання та розмову на підвищених тонах. Після чого з метою недопущення настання можливих наслідків у приміщенні закладу, виконуючі свої службові обов`язки, не застосовуючи ніяких спеціальних заходів або прийомів рукопашного бою, вони за допомогою фізичною сили відтіснили відвідувачів за двері приміщення, охорона його здійснювалась ними та стали повертатися на своє робоче місце хол коктейль-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Оскільки на вулиці один з хлопців не припиняв свої хуліганські дії та вступив у бійку з охоронцем ОСОБА_10 , вони знову намагалися припинити агресивну поведінку відвідувачів, намагаючись застосувати до правопорушника прийоми рукопашного бою.

Таким чином, аналіз викладених доказів свідчить про те, що охоронці клубу «Банана», перебуваючи на своєму робочому місці, діяли у межах покладених на них службових обов`язків, припиняючи хуліганські дії ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_3 помилково сприйняв виконання охороною своїх функцій як посягання на життя та здоров`я його друга ОСОБА_13 , що свідчить про те, що він не перебував у стані необхідної оборони, а застосована ним сила у вигляді використання предмету, пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень бити та завдання удару нею по голові одного із осіб, які припиняли сутичку, є такими, що явно виходять за межі встановлених у суспільстві правил та норм моралі та порушують громадський порядок тобто свідчать про вчинення ним умисних хуліганських дій у громадському місці у присутності інших відвідувачів клубу.

На користь цього факту свідчить і поведінка ОСОБА_3 як у холі коктейль-бару (непідкорювання вимозі охорони покинути приміщення клубу, чіпляння за перила), так і біля центрального входу, коли ОСОБА_3 цілеспрямовано підійшов до багажника власного автомобіля, дістав биту та, не реагуючи на умовляння ОСОБА_8 , пішов до епіцентру конфлікту та, розмахнувшись зі значною силою, наніс удар по голові ОСОБА_6 .. При цьому, як вбачається із відеозапису жоден із охоронців у той момент не застосовував спеціальні засоби або прийоми рукопашного бою, а намагались лише припинити агресивні дії ОСОБА_13 .

Суд не сприймає у якості обґрунтованих доводів та відкидає як такі, що не заслуговують на увагу, пояснення сторони захисту з приводу того, що охорона клубу діяла із перевищенням своїх повноважень та у порушення публічного договору, не допускаючи до клубу особу у військовій формі із викладених вище мотивів та на підставі Закону України «Про охоронну діяльність», згідно норм якого персонал охорони має право вимагати від інших осіб дотримання пропускного режиму на об`єкт охорони, що мало місце у даному випадку.

Крім того, суд зауважує, що хуліганські дії ОСОБА_3 відбувалися у громадському місці, а саме: у приміщенні коктейль-бару «Банана», у присутності персоналу даного закладу та у присутності інших відвідувачів. Через неможливість охорони здійснювати пропуск відвідувачів, оскільки вони були вимушені припиняти незаконні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , нормальна діяльність клубу була порушена, що підтверджується у тому числі і довідкою ТОВ «Азимут-трейдинг», яке є юридичною особою та здійснює розважальну діяльність за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 109.

Також не спростовує обвинувачення і той факт, що під час виниклої сутички ОСОБА_13 та ОСОБА_3 можливо були спричиненні тілесні ушкодження, оскільки кримінальне провадження щодо факту отримання вказаними особами легких тілесних ушкоджень на теперішній час знаходиться у провадження органу досудового розслідування, винні особи у їх заподіянні не встановлені, тому суд позбавлений можливості аналізувати докази сторони захисту (витяг з ЄРДР та висновки судово-медичних експертиз щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_3 тощо).

Вирішуючи питання про наявності у діях ОСОБА_3 кваліфікуючої ознаки вчинення хуліганських дій групою осіб суд враховує роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», згідно п. 6 якого, хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст. 28 КК) мала місце. Кваліфікація за цією ознакою дій осіб, які вчинили злочин за попередньою змовою або організованою групою, не виключає визнання зазначених обставин такими, що обтяжують покарання.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_3 вчинював цей злочин разом із іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, участь якої у конфлікті підтвердили у судовому засіданні усі свідки, суд приходить до висновку про необхідність кваліфікувати дії ОСОБА_3 як хуліганство, вчинене групою осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Аналізуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 злочину, а також той факт, що ОСОБА_3 після відмови охорони пропустити його та його знайомих до приміщення коктейль-бару та видворення на вулицю цілеспрямовано пішов до багажника свого автомобіля, достовірно знаючи про наявність у ньому дерев`яної бити, яку у подальшому використав під час хуліганських дій з метою нанесення ударів та завдання тілесних ушкоджень, що свідчить про наявність у його діях цієї кваліфікуючої ознаки.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що своїми умисними діями ОСОБА_17 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також злочин, передбачений ч.4 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини злочину та дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 вчинив злочин, який віднесено до категорії тяжких, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У якості пом`якшуючої покарання обставини суд визнає часткове відшкодування матеріальної шкоди від злочину потерпілому.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням обставин вчиненого злочину та наслідків у вигляді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень,думки потерпілого щодо розміру покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, що буде відповідати меті та цілям його призначення.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння,

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 заявив позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із лікуванням, у розмірі 27110,84 грн. на придбання медичних препаратів за весь час лікування. Оскільки вказана сума підтверджується копіями чеків на їх придбання та випискою з медичної карти про їх призначення, суд вважає вказану суму обгрунтованою та такою, що підлягає стягненню із обвинуваченого на користь потерпілого.

При цьому суд вважає такими, що не підлягають стягненню майбутні витрати потерпілого на курс санаторно-курортного лікування, оскільки відшкодуванню у даному випадку підлягають лише прямі дійсні витрати, які зазнав потерпілий.

Також суд вважає такими, що не підтверджуються відповідними доказами витрати потерпілого на проїзд громадським транспортом та таксі для відвідування медичних установ, оскільки потерплим не надано суду жодного документа на підтвердження розміру та факту їх здійснення. З аналогічних підстав не підлягають стягненню і витрати потерпілого на посилене харчування.

Згідно ст.. 1195 Цивільного Кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Статею 1197 ЦК України передбачено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. При цьому ст.. 1202 ЦК України регламентує, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

У судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 внаслідок отриманих травм частково втратив працездатність, внаслідок чого йому до 01.08.2017 року встановлена третя група інвалідності, що свідчить про те, що працездатність втрачена не у повному обсязі, при цьому ступінь її втрати у відсотковому виразі не встановлювалась, тому на теперішній час визначити розмір щомісячного відшкодування на користь потерпілого є неможливим, за таких обставин у задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

У судовому засіданні встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, знаходився на стаціонарному лікуванні більше одного місяця, переніс оперативне втручання, внаслідок чого відчував значний фізичний біль та страждання. Після отриманих травм потерпілому встановлена 3 група інвалідності, через що його фізична здатність працювати та отримувати дохід зменшилась. До тепершінього часу стан здоров`я потерпілого не відновився, він періодично проходить медичні обстеження та отримує медичну допомогу, що створює дискомфорт у його житті. Через травму голови він часто відчуває головний біль та запаморочення, для уникнення цих явищ приймає медичні препарати. До подій він був фізично розвиненою та здоровою людиною, тому значне погіршення стану здоров`я, яке за прогнозами лікарів не відновиться, завдає йому додаткових моральних страждань та переживань.

За таких обставин, суд находить вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, однак, керуючись принципом розумності та справедливості, вважає необхідним їх зменшити та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого суму моральної шкоди у розмірі 150 000 грн.

На підставі ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу представника у розмірі 35000 грн., які підтверджується відповідними квітанціями.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121 та ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;

-за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 27110,84 грн. та моральну шкоду у розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.,витрати на правову допомогу представника у розмірі 35000 грн., а всього 212110,84 грн. (двісті дванадцять тисяч сто десять гривень 84 коп).

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази:

- дерев`яну биту, змиви речовини бурого кольору, зразки слини та крові знищити.

- ДВД-диск зберігати у матеріалах провадження суду.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1