н/п 1-кс/640/2384/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2017 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснограду Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
24.03.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , в якому слідчий просив надати дозвіл на затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.02.2015, близько 18.30, ОСОБА_5 , знаходячись у громадському місці, у приміщенні бізнес-центру «Паралель 50», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Іванова, 7/9, біля входу до «Харківського антикризового центру», розташованому у зазначеному бізнес-центрі, де проводилась прес-конференція за участю активістів Євромайдану та представників громадських організацій, почав виражатися на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, після чого, в ході конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс йому удар рукою в область лівої вилиці.
Після чого невстановлені в ході досудового розслідування особи обхопили ОСОБА_6 за корпус позаду, та ОСОБА_5 діючи умисно, наніс ОСОБА_6 1-2 удари кулаком в обличчя зліва. Потім не встановлені під час досудового розслідування особи, які утримували ОСОБА_6 позаду, нахилили його вперед, та ОСОБА_5 умисно наніс йому один удар коліном в область голови. Після чого не встановлені під час досудового розслідування особи, які утримували ОСОБА_6 , поклали його на підлогу, та ОСОБА_5 умисно наніс йому два удари ногою в область лівої вилиці, в результаті чого ОСОБА_6 знепритомнів. Потім ОСОБА_6 знайомі підняли на ноги, стали виводити на вулицю, і в той час ОСОБА_5 наніс йому один удар кулаком в область голови.
В той же день ОСОБА_6 був госпіталізований до Харківської клінічної міської лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Мещанінова.
В результаті даних протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 203-А/15 від 13.03.2015, були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, у вигляді крововиливу м`яких тканин лівої переорбітальної області, осколкового перелому лівої виличної кістки та виличної дуги зі зміщенням.
Допитаний як підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, ОСОБА_5 відмовився від показань на підставі ст. 63 Конституції України та ст. 66 КПК України.
Слідчий вказав, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_6 про факт спричинення йому тілесних ушкоджень 22.02.2015 у бізнес-центрі «Паралель 50», після чого він був госпіталізований до ХКМЛШНМД; висновками судово-медичної експертизи №203-А/15 від 13.03.2015, №320-А/15 від 25.03.2015, №161к від 06.11.2015 згідно яких ОСОБА_6 у зв`язку з пригодою 22.02.2015 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, у вигляді закритого перелому виличного комплексу; пред`явленням потерпілому ОСОБА_6 осіб для впізнання по фотознімкам, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 як особу, який наніс йому удар кулаком в обличчя, а потім продовжив наносити удари ногами і кулаками в область голови; показаннями свідка ОСОБА_7 який пояснив, що бачив, як 22.02.2015 у бізнес-центрі «Паралель 50» ОСОБА_5 наніс удар ногою в область лівої вилиці ОСОБА_6 , та також наніс удар рукою в область лівої вилиці; показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що бачив, як 22.02.2015 у бізнес-центрі «Паралель 50» ОСОБА_5 наніс удар ногою в область голови ОСОБА_6 ; показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 22.02.2015, у вечірній час, він бачив ОСОБА_10 , у якого був крововилив в області лівого ока; слідчим експериментом, проведеним за участю ОСОБА_6 , під час якого ОСОБА_6 розповів про обставини події, яка сталася 22.02.2015; показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він бачив, як 22.02.2015 у бізнес-центрі «Паралель 50» ОСОБА_12 наніс удар ногою в область голови ОСОБА_6 ; одночасним допитом, проведеним між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_6 викрив ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення; одночасним допитом, проведеним між свідком ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_13 викрив ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено прокуратурою м. Харкова до 6 місяців.
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні неодноразово зупинялось, останній раз 29.06.2016 згідно п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Прийнятими під час досудового розслідування заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , не є можливим.
На адресу реєстрації та мешкання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , неодноразово поштою, у т.ч. рекомендованими листами направлялись повістки про виклик останнього до СУ ГУНП в Харківській області для проведення слідчих дій, але ОСОБА_5 до СУ ГУНП в Харківській області до даного часу не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Частиною 1 ст. 281 КПК України регламентовано, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор, оголошує його розшук.
Постановою прокурора у кримінальному провадженні від 16.03.2017 ОСОБА_5 оголошено у розшук.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні 24.03.2017 відновлено у зв`язку з необхідністю клопотати перед судом про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням винесених процесуальних рішень про зупинення та відновлення досудового розслідування, які містяться в матеріалах кримінального провадження, фактичний строк розслідування у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України складає 4 місяці та 23 дні. Обрахування строків досудового розслідування не є слідчою та процесуальною дією, а тому постанова про указану дію відповідно до ст. 110 КПК України не виноситься.
Слідчий також вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 за місцем реєстрації не мешкає, його місцезнаходження невідоме, перебуваючи на волі він переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, до початку розгляду клопотання може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу, зазначені в статті 177 КПК України, а саме: продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив про його задоволення.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України, встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Відповідно до ч 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
ОСОБА_5 26.03.2015 о 12 год. 30 хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 133 КПК України, слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Частиною 1 ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Проте, додані до клопотання ксерокопії повісток про виклик не містять підписів ОСОБА_5 про отримання повістки про виклик його до слідчого на 30.06.2016 о 16-30 год.; відеозаписів про вручення йому повісток чи будь-яких інших даних, які б підтверджували факт вручення повісток про виклик або ознайомлення з їх змістом.
Слідчим до клопотання на додано жодних доказів викликів, доручень про встановлення місця перебування підозрюваного за період з 30.06.2016 до 22.03.2017.
Відповідно до Рапорту слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 22.03.2017, слідчим з метою вручення повістки про виклик на ім`я ОСОБА_5 було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, було встановлено, що ОСОБА_5 на протязі останніх 3-х місяців не з`являвся. Зі слів сусідів ОСОБА_5 після виконання ремонту у вказаній квартирі не заїжджав до неї. Повістку про виклик було залишено в поштовому ящику квартири АДРЕСА_2 .
Проте у рапорті відсутні дані про те, на яку дату та час викликався ОСОБА_5 , копії повістки матеріали, додані до клопотання не містять.
Доказів того, що ОСОБА_5 був викликаний до слідчого, прокурора у встановленому цим Кодексом порядку та не з`явився на виклик без поважних причин чи не повідомив про причини свого неприбуття, слідчому судді не надано.
Аналізуючи викладене в сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що ані орган досудового розслідування, ані прокурор не надали достатніх доводів про переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування (у т.ч. й неможливості вручення йому повісток). Відсутнє й достатнє обґрунтування щодо обрання ОСОБА_5 такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на час розгляду клопотання правових підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 107, 189-190, 369-372 КПК України, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1