Справа № 534/1814/16-к
Провадження №1-кп/534/16/17
Вирок
Іменем України
30 січня 2017 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні матеріали кримінального провадження №0000869 у відношенні обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

за ч.1 ст.122 КК України,
встановив:
Обвинувачений вчинив умисний злочин середньої тяжкості проти здоров`я особи за таких обставин:
23 липня 2016 року, близько 18.00 год., обвинувачений, знаходячись на узбережжі паркового озера в м. Горішні Плавні, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків з раніше знайомим потерпілим ОСОБА_5 , 1978 р.н., під час виниклої між ними обопільної суперечки, яка поступово переросла в бійку, діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, завдав останньому декілька ударів руками в область голови та тулубу, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забитої рани голови та закритого перелому тіла нижньої щелепи зліва, які згідно із висновком судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині визнав, не спростував факту виниклої із потерпілим суперечки та нанесення ударів за обставин, як вони зазначені в и мотивувальній частині вироку, втім заперечив суб`єктивне відношення до наслідків, що настали, зазначивши водночас, що не передбачав можливості заподіяння подібного ступеню тілесних ушкоджень.

Обставини та механізм заподіяння тілесних ушкоджень підтвердив суду потерпілий ОСОБА_5 . Аналогічні пояснення були надані ним під час досудового розслідування, зокрема і під час під час проведення слідчого експерименту (а.с. 79-82), які за висновком судово-медичної експертизи не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи (а.с.78). Претензії матеріального характеру до обвинуваченого не пред`являє.

У відповідності із висновком судово-медичної експертизи виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження утворилися не менш, як від однократної дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею контактування, якими могли бути кисті рук, зжаті в кулак, ноги, взуті у взуття, або інші тверді предмети з подібними характеристиками. Виявлені тілесні ушкодження не характерні утворенню в результаті падіння з висоти власного зросту без попереднього надання тілу прискорення, про що свідчить характер та механізм їх утворення (а.с. 77).

Розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення та враховуючи, що умисел обвинуваченого був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, з огляду на що відповідальність в даному випадку настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне, кваліфікацію дій обвинуваченого, які виразились в умисному заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я за ч.1 ст.122 КК України, суд вважає вірною, а його вину доведеною повністю.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин не є тяжким, але приймає до уваги суспільну небезпечність злочинів проти особи, та обставини, за яких його було вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком, що по суті є рецидивом вчиненого злочину, проте не враховується судом в якості обтяжуючої покарання обставини через межі пред`явленого обвинувачення (а.с. 2).

Згідно із медичними даними на обліках у лікаря-нарколога та психіатра ОСОБА_6 не перебуває. Від проходження ЛКК відмовився. Не працює, постійного джерела доходу не має, за місцем проживання характеризується як схильна до вживання алкогольних напоїв особа. Інші характеризуючі дані на особу обвинуваченого в матеріалах справи не представлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, приймаючи до уваги всі дані про особу обвинуваченого, який перебуваючи на іспитовому терміні за попереднім вироком, вчинив умисний злочин проти людини, здоров`я та життя якої, відповідно до положень ст.3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, враховуючи обставини вчинення згаданого злочину та положення ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд з врахуванням положень ст..71 КК України вважає, що відбувати покарання ОСОБА_6 повинен лише в умовах ізоляції від суспільства, що насамперед сприятиме запобіганню вчинення ним нових злочинів та матиме певний виховний вплив на особистість засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України із призначенням покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
У відповідності до положень ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Комсомольського міського суду від 04 серпня 2014 року і остаточно до відбуття за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу з метою забезпечення виконання судового рішення обраний відносно засудженого запобіжний захід залишити попереднім - у вигляді тримання під вартою .

Строк покарання відраховувати з 21 грудня 2016 року з 15.15 год.
Вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути оскаржений сторонами до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1