Справа № 135/1387/16-к
Провадження № 1-в/135/33/17
УХВАЛА

Іменем України

31.05.2017 року Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,-

ВСТАНОВИВ:
До Ладижинського міського суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали. Засуджений додатково пояснив, що просить зарахувати йому в строк покарання попереднє ув`язнення за періоди з 13.08.2012 року по 23.03.2016 року та з 09.06.2016 року.

Прокурор вважає за необхідне частково задовольнити клопотання, зарахувавши засудженому строк попереднього ув`язнення за період з 12.03.2015 року по 16.09.2015 року.

Заслухавши прокурора, засудженого, його захисника, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 13.08.2012 року (а.с. 144-150).
16 липня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2013 року, залишено без змін (а.с. 189-191).
12 березня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16.07.2013 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд (а.с. 192-196).
16 вересня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2013 року, щодо ОСОБА_4 змінено. Вирішено перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. В решті вирок залишено без змін (а.с. 153-157).
15 березня 2016 року ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.08.2012 року по 16.07.2013 року, визначеними ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі. Вказана ухвала набрала законної сили 23.03.2016 року (186-187).
23.03.2016 року ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання (а.с. 174, 175).
07 квітня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16.09.2015 року, щодо ОСОБА_4 скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд (а.с. 160-164).
09 червня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2013 року, залишено без змін. ОСОБА_4 взято під варту в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області. Зарахувано ОСОБА_4 термін відбутий ним покарання з урахуванням ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.03.2016 року в порядку ст.72 ч.5 КК України (167-173).
Згідно протоколу затримання від 09.06.2016 року ОСОБА_4 затримано в прміщенні апеляційного суду (а.с. 165-166).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 розглядалась в процесуальному порядку, передбаченому КПК України (в редакції 1960 року).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 з 13.08.2012 року по 16.07.2013 року, з 12.03.2015 року по 16.09.2015 року перебував під вартою, як запобіжним заходом в межах цього кримінального провадження, тобто був попередньо ув`язненним.
При цьому періоди попереднього ув`язнення судом визначено з урахуванням того, що після винесення судом касаційної інстанції ухвали від 12.03.2015 року, і до нового розгляду справи в суді апеляційної інстанції (16.09.2015 року), щодо засудженого діяв запобіжний захід у виді тримання під вартою, який був продовжений до набрання вироком законної сили згідно вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2013 року.

Оскільки ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.03.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.08.2012 року по 16.07.2013 року, крім того, згідно ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 09.06.2016 року зараховано термін відбутого засудженим покарання з урахуванням вказаної ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області, тому немає підстав для повторного зарахування періоду попереднього ув`язнення з 13.08.2012 року по 16.07.2013 року в строк покарання.

Разом з тим, відповідно до змісту ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.03.2016 року видно, що судом розглядалося питання про зарахування в строк відбування покарання лише одного періоду попереднього ув`язнення, а саме починаючи з дня затримання особи і до дня розгляду судом апеляційної інстанції апеляції на вирок, тобто дати набрання законної сили вироком суду 16.07.2013 року. Питання щодо зарахування інших періодів попереднього ув`язнення судом не розглядались, оцінку їм не давалось.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідно до змісту ухвали Казанківського районного суду, не вбачається те, що судом вирішувалось питання про зарахування засудженому інших строків попереднього ув`язнення у строк покарання та давалась оцінка іншим періодам попереднього ув`язнення, виходячи із засад справедливості та захисту прав людини, зважаючи на неодноразові скасування та зміну рішень судів по даній справі, суд керуючись ч. 5 ст.72 КК України, вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі період його попереднього ув`язнення з 12.03.2015 року по 16.09.2015 року, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Посилання засудженого на необхідність зарахування інших періодів попереднього ув`язнення є безпідставними, оскільки після набрання вироком суду першої інстанції законної сили припинилось і попереднє ув`язнення, як запобіжний захід.

А тому не є попереднім ув`язненням проміжок часу після розгляду справи касаційною інстанцією 07.04.2016 року і до винесення 09.06.2016 року ухвали апеляційним судом, враховуючи що з 23.03.2016 року по 09.06.2016 року ОСОБА_4 перебував на свободі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання задовольнити частково.
Зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення: з 12.03.2015 року по 16.09.2015 року у строк покарання, призначеного вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2013 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Суддя: