Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7787/17
У Х В А Л А

21 червня 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002564 від 12.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 12.06.2017 року за адресою: м. Київ, вул. Сошенка, 3.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що СВ Подільським УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002564 від 12.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

З витягу із ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання вбачається, що 12.06.2017 року в період часу з 12-30 год. по 16-10 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом віджиму балконних дверей таємно проник до квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав мобільний телефон, планшет, грошові кошти та золоті вироби. Після чого був затриманий на місці скоєння злочину.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Клопотання слідчого обгрунтовано тим, що вилучене майно під час огляду має значення для досудового розслідування, як доказ вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у клопотанні необхідно зазначити правові підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказати критерії, яким відповідає вилучене в ході огляду місця події майно у відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України, що дає достатні підстави вважати його тимчасово вилученим майном.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя, приходить до висновку, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню слідчому для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002564 від 12.06.2017 року повернути слідчому, для усунення недоліків.

Встановити слідчому СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1