Провадження № 1-кс/742/170/17
Єдиний унікальний № 742/551/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м.Прилуки
в с т а н о в и в:
22 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду із відповідною скаргою, в якій зазначає, що 18.02.2017 року було вилучено автомобіль марки «BMW-520 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності дружині скаржника ОСОБА_5 та яким на даний час на законних підставах він здійснює оперативне користування та розпорядження, та яке по даний час не повернуто, у зв`язку з чим, він як особа, яка уповноважена на оперативне володіння, користування та розпорядження, безпідставно та незаконно обмежена у такому праві, незважаючи на численні звернення до слідчого про повернення такого, просить визнати дії слідчого ОСОБА_6 незаконними та повернути вказаний автомобіль, оскільки з питанням накладення арешту слідчий до суду не звертався і таке рішення судом не приймалося.
Відповідно до ч.1 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Оскільки від учасників процесуальної дії клопотання про застосування технічних засобів фіксування не надійшло, тому фіксування судового процесу не проводиться та у відповідності до ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_3 підтримали вимоги, зазначені у скарзі та просили їх задовольнити, зважаючи на відсутність законних підстав для утримування тимчасово вилученого майна.
Слідчий ОСОБА_6 та прокурор в судове засідання не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду вказаного клопотання були повідомлені належним чином, але їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги по суті.
Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення учасників судового провадження та перевіривши надані матеріали, приходжу до наступного.
18.02.2017 року було вилучено автомобіль «BMW 520 I», реєстраційний номер НОМЕР_2 .Вказане тимчасово вилучене майно власнику не повернуто. З клопотанням про арешт вищезазначеного майна, слідчий та прокурор до суду не звертались.
Відповідно до ст. 167 КПКУ тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною другою ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Отже, при вирішенні подальшої долі вказаного майна, прокурором та слідчим мали застосовуватись положення ч. 5 ст.171 КПК України про обов`язок звернутись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Однак, всупереч вимогам КПК України, слідчий та прокурор тимчасово вилучене майно не повернули його власнику чи володільцю, до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звернулися.
Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.
Тобто, у даному кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно було вжити всіх передбачених законом заходів щодо повернення тимчасово вилученого майна законному власнику/володільцю, або вирішити долю вилученого у відповідності до положень Глави 10 КПК України, однак, зазначені вимоги закону не виконані.
Згідно ст. 303 КПК України володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, скарга (клопотання) на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та поверненні такого, підлягає задоволенню з наведених підстав.
Керуючись ст. ст. 169-173, 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та повернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає
Слідчий суддя: