АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/543/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» - адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 та накладено арешт на корпоративні права наступної юридичної особи, а саме: на частку номінальною вартістю 3 010000.00 грн., що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Агрістейт», ідентифікаційний код 34233509, місцезнаходження: 07751, Київська область, Яготинський район, село Ничипорівка, вул. Андрія Бобира, буд. 14, яка належить ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» (), адреса засновника: 010013, м. Київ, Голосіївський район, вул. Будіндустрії, буд. 6; із забороною державному реєстратору здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зміни учасника ТОВ «Агрістейт» ідентифікаційний код 34233509; накладено арешт на рухоме майно (транспортні засоби), що на праві приватної власності належать ТОВ «Агрістейт», ідентифікаційний код 34233509, із забороною розпоряджатися ними; транспорті засоби спеціального призначення, які на праві приватної власності належать ТОВ «Агрістейт» ідентифікаційний код 34233509, із забороною розпоряджатися ними.
Приймаючи рішення про задоволення даного клопотання, слідчий суддя врахувавши правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» - адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в рамках даного кримінального провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення при розгляді даного клопотання територіальної підслідності, оскільки орган досудового розслідування, а саме прокуратура м. Києва, територіально відноситься до Печерського району м. Києва.
Далі в апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України відбувся без повідомлення власників даного майна.
Також, представник посилається на те, що слідчим суддею не надано оцінки тим обставинам, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває з 12.08.2015 року та протягом цього часу жодних дій по відчуженню арештованого майна не вчинялось, у зв`язку з чим, на думку апелянта, відсутні підстави для накладення арешту та передачі майна і корпоративних прав ТОВ «Агрістейт» на зберігання ОСОБА_12 .
Крім того, автор апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що слідчим суддею не зазначено доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_12 на корпоративні права та майно ТОВ «Агрістейт».
Також апелянт вказує, що слідчим суддею не перевірена обґрунтованість належності вказаного у клопотанні слідчого майна до категорії речових доказів, оскільки слідів злочину вказане майно не містить.
Окрім того, адвокат зазначає, що корпоративні праване можуть бути речовим доказом за своєю правовою природою.
В доповненнях до апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом не надано оцінки всім доказам в їх сукупності.
Так, вказує, що при постановленні ухвали не наведено доказів, які підтверджують, що зазначені в клопотанні підприємства об`єднувались в господарське об`єднання передбачене Господарським Кодексом України, в тому числі і групу компаній «Агрейн» та зазначає, що слідчим суддею не було досліджено обставин щодо добросовісного набуття ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» корпоративних прав ТОВ «Агрістейт». Додає, що ТОВ «Агрістейт» не є особою, визначеною ч. 6 ст. 170 КПК України, а тому відсутні підстави для накладення арешту.
У підсумку зазначає, що слідчим суддею не враховано наслідків накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Агрістейт», власником яких є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» та невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України.
Одночасно, автор апеляційної скарги звертає увагу суду на неповідомлення власника майна про розгляд даного клопотання та вказує, що оскаржувану ухвалу отримано 10.01.2017 р., а тому апеляційна скарга подана в межах строку, передбаченого ст. 395 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» та представника ТОВ «Агрістейт», які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні прокуратури міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження № 0001716, відомості про яке 12.08.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права наступної юридичної особи, а саме: на частку номінальною вартістю 3 010000.00 грн., що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Агрістейт», яка належить ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт», яке ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року задоволено.
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та, прийшов до правильного висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.
З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене в клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Доводи апелянта щодо порушення територіальної підслідності даного кримінального провадження не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до постанови про створення слідчої групи від 25.11.2016 року визначено місце проведення досудового розслідування даного кримінального провадження третій слідчий відділ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва, який розташований за адресою м. Київ, вул. Каунаська, 3, що знаходиться у Дніпровському районі міста Києва.
Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власників майна, є необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, що мало місце в даному випадку.
Твердження представника про те, що протягом часу досудового розслідування дій по відчуженню арештованого майна не вчинялось, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки не є визначеною законом підставою для відмови у накладенні арешту, які містяться у ст. 173 КПК України.
Що стосується посилань апелянта на відсутність доказів на підтвердження права власності ОСОБА_12 на корпоративні права майна ТОВ «Агрістейт», то оцінка даним обставинам буде дана судом при розгляді справи по суті, оскільки на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження автора апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не перевірена обґрунтованість належності вказаного у клопотанні слідчого майна до категорії речових доказів, оскільки слідів злочину вказане майно не містить, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами доданими до клопотання слідчого, з яких вбачається, що постановою про визнання речовими доказами від 13.12.2016 року майно, на яке слідчий просить накласти арешт, в тому числі і корпоративні права, визнано речовими доказами, оскільки у ході досудового розслідування встановлено, що майно, про яке йдеться, було об`єктом кримінально протиправних дій.

Крім того, посилання апелянта на те, що слідчим суддею, при постановленні ухвали, не наведено доказів на підтвердження того, що зазначені в клопотанні підприємства об`єднувались в господарське об`єднання, в тому числі і групу компаній «Агрейн», не було досліджено обставин щодо добросовісного набуття ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» корпоративних прав ТОВ «Агрістейт», колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду під час вирішення питання про накладення арешту на майно.
Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Посилання апелянта на те, що ТОВ «Агрістейт» не є особою, визначеною ч. 6 ст. 170 КПК України, є необґрунтованими, оскільки у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, посилання представника на відсутність підстав для передачі майна і корпоративних прав ТОВ «Агрістейт» на зберігання ОСОБА_12 , колегія суддів не бере до уваги з урахуванням відсутності такого посилання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на корпоративні права наступної юридичної особи, а саме: на частку номінальною вартістю 3 010000.00 грн., що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Агрістейт», яка належить ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт», з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , та накладено арешт на корпоративні права наступної юридичної особи, а саме: на частку номінальною вартістю 3 010000.00 грн., що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Агрістейт», яка належить ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт», із забороною державному реєстратору здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зміни учасника ТОВ «Агрістейт» ідентифікаційний код 34233509; на рухоме майно (транспортні засоби), що на праві приватної власності належать ТОВ «Агрістейт», ідентифікаційний код 34233509, із забороною розпоряджатися ними, зазначені в ухвалі слідчого судді; на транспорті засоби спеціального призначення, які на праві приватної власності належать ТОВ «Агрістейт» ідентифікаційний код 34233509, із забороною розпоряджатися ними, зазначені в ухвалі слідчого судді, залишити без змін, а апеляційну скаргупредставника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» - адвоката ОСОБА_8 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4