Справа № 127/1529/17
Провадження № 1-кп/127/589/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 19.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0008376 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, станом на 26.04.2017 року знятий з обліку в зв`язку з відбуттям покарання,-
у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст. 389 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 засуджений 02.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вказаний вирок 02.08.2016 року набув законної сили.
В зв`язку з вказаним, 31.08.2016 року ОСОБА_4 з`явився до Вінницького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також він був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що в цей же день ОСОБА_4 надав відповідну підписку. Також, ОСОБА_4 31.08.2016 року був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме другий та четвертий вівторок кожного місяця.
Після вказаного ОСОБА_4 було надано направлення в МКП «ЖЕК №7», по вулиці 600-річчя, 80 в м. Вінниці, для відбування покарання у виді громадських робіт.
Згідно наказу № 519 начальника МКП «ЖЕК №7» від 01.09.2016 року ОСОБА_4 прийнято на 100 годин громадських робіт з 01.09.2016 року безоплатної праці не більше 4-х годин в день згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2016 року. Із вказаним наказом та правилами техніки безпеки ОСОБА_4 був ознайомлений 01.09.2016 року, про що поставив свої підписи на даному наказі.
Після видачі вищевказаного наказу про прийняття на відпрацювання ОСОБА_4 , останній покинув приміщення МКП «ЖЕК-№7» та із 01.09.2016 року на відпрацювання більше жодного разу не з`явився. 11.10.2016 року ОСОБА_4 з`явився до Вінницького MB КВІ, де йому було винесено письмове попередження про те, що у разі продовження порушення порядку відбування покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, а також він надав власноручно письмове пояснення у якому повідомив, що не має можливості відпрацьовувати і попереджений про те, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Незважаючи на неодноразові попередження про наслідки ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 без поважних причин, починаючи з 01.09.2016 року умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме не з`явився до МКП «ЖЕК №7» на відпрацювання, тим самим не виконує встановлені обов`язки та порушив порядок і умови відбування покарання. ОСОБА_4 допустив невихід на громадські роботи більше двох разів протягом місяця, а саме протягом вересня 2016 року - 22 рази, протягом жовтня 2016 року - 20 разів, протягом листопада 2016 року - 22 рази, протягом грудня 2016 року - 22 рази.
Так, ігноруючи вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2016 року та вимоги працівників Вінницького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтЄ України у Вінницькій області, із призначених вироком суду 100 годин громадських робіт ОСОБА_4 , починаючи із 01.09.2016 року по 18.01.2017 року, включно, не відбув жодної години громадських робіт, не вжив будь-яких заходів стосовно виконання вироку суду, внаслідок чого не відбута частина покарання складає 100 годин громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що свою вину у вчиненні злочину визнає та суду пояснив, що 02.03.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області його засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Він громадські роботи не відробляв протягом 4-х місяців. В кримінально-виконавчій інспекції його попереджували, що його можуть притягнути до кримінальної відповідальності за невиконання призначеного покарання згідно вироку суду. Почав відпрацьовувати громадські роботи після проведення підготовчого судового засідання. На даний час він вже відпрацював громадські роботи.
З досліджених доказів, наданих стороною обвинувачення, вбачається, що відомості за зазначеним фактом 19.10.2016 року внесені до ЄРДР, що підтверджується відповідним витягом.
Підставою для зазначеного стало подання КВІ від 11.10.2016 року про вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.
З вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вказаний вирок 02.08.2016 року набув законної сили.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 в ухиленні від відбування громадських робіт є доведеною з огляду на наступне.
ОСОБА_4 згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2016 року засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, що підтверджується копією відповідного вироку суду. Зазначений вирок суду набув законної сили 02.08.2016 року.
Главою 8 КВК України регулюється порядок виконання покарання у виді громадських робіт, а саме ст. 36 КВК України визначено порядок виконання вказаного покарання, яке відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених до покарання у виді громадських робіт роз`яснює засудженим порядок та умови відбування покарання погоджує з органами місцевого самоврядування перелік об`єктів, на яких засуджені відбувають покарання у виді громадських робіт здійснює контроль за додержанням засудженими порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт здійснює контроль за додержанням судового рішення власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем роботи засудженого; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; веде сумарний облік відпрацьованого засудженим часу.
Разом з тим, внаслідок невиконання покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2016 року у виді 100 годин громадських робіт 11.10.2016 року, КВІ до Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області внесено подання про вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.
Суд враховує, що ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.
Показаннями обвинуваченого підтверджено факт того, що він знав про вид та міру покарання призначеного вироком суду, був ознайомлений з порядком його виконання, проте без жодних поважних причин він вказаного покарання до часу направлення обвинувального акту до суду не відбув.
Таким чином зазначеними доказами у справі підтверджено, що обвинувачений умисно не виконав покарання у виді громадських робіт, призначене вироком суду.
Наведені докази є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 26.10.2016 року № 2498 вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному наркологічному обліку з 23.01.2013 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.
Згідно довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 31.10.2016 року № 20-3902 вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
З вимоги про судимість та копії вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий Вінницьким міським судом Вінницької області, а саме 02.07.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. До вказаного до кримінальної відповідальності не притягувався.
З довідки Вінницького МРВ з питань пробації від 13.05.2017 року № 5272 вбачається, що ОСОБА_4 26.04.2017 року знятий з обліку в зв`язку з відбуттям покарання у виді громадських робіт.
З характеристик, наданих за місцем проживання обвинуваченого, вбачається що ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості в період невідбутого покарання, вину у вчиненні злочину визнав, працює, позитивно характеризується, на даний час покарання у виді громадських робіт відбув в повному обсязі.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням конкретних обставин справи, а саме вчинення обвинуваченим нового умисного злочину в період невідбутого покарання за вчинення умисного злочину, особи обвинуваченого, який вину визнав, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі.
При цьому суд враховує, що обвинувачений розкаявся, позитивно характеризується, працює та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування вказаного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
При цьому суд враховує, що ст. 71 КК України визначено правила призначення покарання за сукупністю вироків. Згідно з якими, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин після постановлення вироку, до повного відбуття покарання.
Разом з тим, під час розгляду справи ОСОБА_4 відбув повністю покарання у виді громадських робіт та станом на 26.04.2017 року знятий з обліку, що підтверджується довідкою Вінницького МРВ з питань пробації від 13.05.2017 року № 5272.
Таким чином, невідбутої частини покарання за попереднім вироком на час постановлення вироку не існує.
Враховуючи вказане, а саме те, що ОСОБА_4 на час постановлення вироку повністю відбуте покарання у виді громадських робіт, суд не вбачає правових підстав для застосування ст. 71 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 65, 389 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: