Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/26/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368 (168) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2017 року, якою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 12.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, строком на 60 днів, а саме з 15 год. 55 хв. 17.01.2017 року до 15 год. 55 хв. 18.03.2017 року.

ВСТАНОВИЛА:
Заступник військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 128 000 грн. та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 12 січня 2017 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 підозрюється у тому, що він, будучи службовою особою державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, 16 та 17 січня 2017 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вимагав та одержав неправомірну вигоду від громадянина ОСОБА_12 у виді грошових коштів у сумі 10 тисяч гривень за закриття виконавчих проваджень та не внесення стосовно останнього даних до нової електронної автоматизованої системи державної виконавчої служби України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданої влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2017 року вказане клопотання заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_11 було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 15 год. 55 хв. 17.01.2017 року до 15 год. 55 хв. 18.03.2017 року. Визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 128 000 грн., а у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_10 покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Крім того, слідчий суддя врахував обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вік та репутацію підозрюваного, а також послався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому дійшов висновку, що до останнього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_10 , його матеріальний стан, визначив заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19.01.2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог сторона захисту, посилаючись на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду, вказує на незаконність ухвали слідчого судді.

Зокрема, зазначає, що слідчим суддею при розгляді клопотання не враховано, що підозрюваний ОСОБА_10 не відмовляється надавати показання та сприяти органам досудового слідства в розкритті кримінального правопорушення. Крім того вказує на те, що її підзахисний має важку хворобу епілепсію, яка виникає в результаті надмірної патологічної електричної активності окремих частин головного мозку, що приводять до періодичних судомних нападів, навіть наявність незначних нападів потребує лікування, яке включає медикаментозну терапію, що свідчить про те, що ОСОБА_10 не може перебувати в умовах повної ізоляції, оскільки потребує лікування, яке в умовах СІЗО не може бути отримано.

Стверджує, що підозрюваний не має фінансової можливості сплатити суму застави, визначену судом у розмірі 128 000 грн., враховуючи його заробітну плату в сумі 1900 грн..

Також вважає, що підозрюваний ОСОБА_10 не має наміру уникнути кримінальної відповідальності та приховати будь-яким чином сліди злочину, оскільки при його затриманні та проведенні обшуку її підзахисний з власної ініціативи показав документи, які мають пряме відношення до справи

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду та обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 .

Своє доводи апелянт обґрунтовує тим, що слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора залишено поза увагою, що ОСОБА_10 має родину, постійне місце проживання та роботи, раніше судимий не був. Також вказує на те, що судом не взято до уваги доводи сторони захисту стосовно неможливості утримання ОСОБА_10 під вартою в умовах ізоляції у зв`язку із станом здоров`я останнього.

Зокрема захист наголошує на тому, що внаслідок отриманої у 2009 році черепно-мозгової травми, ОСОБА_10 почав хворіти на «Епілептиформний синдром у вигляді генералізованих епіприступів на фоні органічного ураження ЦНС» (епілепсія), у зв`язку із чим змушений постійно приймати спеціальні ліки . При цьому, після затримання ОСОБА_10 17.01.2017 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та поміщення до ізолятору тимчасового тримання у останнього, через відсутність прийому вказаних ліків, стався епілептичний приступ, який вдалося ліквідувати лише після приїзду швидкої медичної допомоги. Таким чином, на думку апелянта, вказані обставини свідчать на наявність підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Крім цього стверджує, що у ході судового розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу слідчим суддею не надано належної правової оцінки тому факту, що досудове розслідування даного кримінального провадження, всупереч ч. 7 ст. 214 КПК України, здійснюється органом досудового розслідування який, згідно з вимогами ст.216 КПК України, не має на те відповідних повноважень.

До початку апеляційного розгляду апеляційних скарг захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 , яка діє на підставі доручення з надання безоплатної правової допомоги від 17.01.2017 року № 86, заявила клопотання про припинення захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_10 в суді апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що захист інтересів ОСОБА_10 здійснює адвокат ОСОБА_7 відповідно до договору про надання правової дороги від 20.01.2017 року.

З урахуванням викладеного, вислухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлене захисником ОСОБА_8 , клопотання.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_10 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати і постановити нову, якою обрати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 ., думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що подані апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Слідчим суддям при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини, тощо.

Однак, зазначених вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було дотримано.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 12.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання службовою особою Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції України в Кіровоградській області від ОСОБА_12 неправомірної вигоди за закриття виконавчого провадження.

Щодо доводів захисника ОСОБА_7 про те, що досудове розслідування даного кримінального провадження, всупереч ч. 7 ст. 214 КПК України, здійснюється органом досудового розслідування який, згідно з вимогами ст.216 КПК України, не має на те відповідних повноважень, то вони є необґрунтованими та повністю спростовуються наданою прокурором постановою Військового прокурора Південного регіону України про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні від 17.01.2017 року.

17.01.2017 року ОСОБА_10 у порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та 18.01.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження заступник військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дійшов до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що вищезазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею не виконано.

Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.

В той же час, під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, на утриманні 2 неповнолітніх дітей та матір пенсіонерку, що свідчить про те, що останній має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання.

Проте, як вбачається з оскаржуваної ухвали, вказані обставини залишилися поза увагою слідчого судді при вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчим суддею безпідставно не взято до уваги доводи сторони захисту щодо неможливості утримання ОСОБА_10 під вартою в умовах ізоляції у зв`язку із станом здоров`я (епілепсія) останнього.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисником надано копію картки виїзду бригади швидкої медичної допомоги № 4747 від 19.01.2017 року на підтвердження того, що після затримання ОСОБА_10 17.01.2017 року та поміщення до ізолятора тимчасового тримання в останнього стався епілептичний приступ.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в частині застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції.

Таким чином, дотримуючись практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що клопотання заступника військового прокурора підлягає частковому задоволенню, так як прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає за необхідне застосувати, до підозрюваного ОСОБА_10 менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт цілодобово за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 з використанням електронних засобів контролю строком на 2 місяці, та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України

Керуючись ст. ст. 181, 202, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2017 року стосовно ОСОБА_10 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 .

Застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою місця проживання : АДРЕСА_1 з використанням електронних засобів контролю строком на 2 місяці, в межах строку досудового слідства, тобто з 31.01.2017 року до 18.03.2016 року.

На підозрюваного ОСОБА_10 покласти наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; - не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; - утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим; - носити електронний засіб контролю.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_10 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_10 , організацію її виконання покласти на прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 .

Підозрюваному ОСОБА_10 роз`яснити, що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло за адресою : АДРЕСА_1 , вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2