АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 27.10.2010 року за ст.ст. 187 ч. 2 , ст. 186 ч. 2, 70 КК України на 8 років позбавлення волі, 13.11.2013 року звільнений умовно - достроково на 1 рік 9 місяців 20 днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 29.07.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення а саме строк його тримання під вартою як запобіжний захід з 29.07.216 року по 11.01.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжним заходом ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 29.07.2016р. близько 17:15 год., знаходячись неподалік від 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , з метою повторного відкритого викрадення чужого майна підійшов позаду до ОСОБА_7 та намагався зірвати з її шиї ланцюжок, вартістю 2900,30 грн.Виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення повторного відкритого викрадення чужого майна до кінця, однак злочин до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_7 вихопила з його рук свій золотий ланцюжок.

В апеляційній скарзі з уточненнями обвинувачений ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року як незаконного, необґрунтованого, постановленого з порушенням вимог КПК України, перекваліфікацію його дій на ч. 1 ст. 296 КК України та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції помилково кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він обізнався та умислу на відкрите викрадення чужого майна він не мав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарг обвинуваченого; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повиннобути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.
Так, із показань потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що 29 липня 2016 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи біля 2-го під`їзду будинку № 7 по вул. Шолом Алейхема у м. Києві, до неї підійшов ОСОБА_6 та рукою ухопив ланцюжок на її шиї, а другою рукою тримав її за шию, намагаючись зірвати ланцюжок. Після поштовху, вона впала, далі на її викрити підбігли громадяни, а ОСОБА_6 з місця втік.

Зазначені показання потерпілої, які судом першої інстанції обґрунтовано покладені в основу свого висновку, у колегії суддів не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом та викладеними у вироку, зокрема:
- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 29.07.2016 року біля будинку № 7 по вул. Шолом Алейхема у м. Києві почув крик, підійшовши ближче побачив ОСОБА_6 який тримав потерпілу за шию та за її руку, якою вона тримала ланцюжок, далі ОСОБА_6 штовхнув потерпілу та намагався зірвати з її шиї ланцюжок, після чого почали підходити громадяни, ОСОБА_6 злякавшись втік;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 29.07.2016 року на чергуванні в Деснянському УП м. Києва близько 17:00 год. отримав виклик про пограбування жінки по вул. Шолом Алейхема в м. Києві; під час опрацювання території був помічений ОСОБА_6 , який по наданим прикметам підпадав під опис злочинця, а за ним йшов чоловік, який вказав на ОСОБА_6 , як на особу, яка вчинила напад. Після чого ОСОБА_6 затримали;
- даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.07.2016 року про те, що ОСОБА_7 повідомила про замах невстановленої особи відкрито викрасти її майно по АДРЕСА_3 ;
- даними протоколу огляду місця події від 29.07.2016 року про те, що оглянуто каб. № 29 ТВП по вул. Мілютенка, 28б в м. Києві, ОСОБА_7 розповіла про події, що трапились, та надала для вилучення пошкоджений золотий ланцюжок 585 проби, вагою 6 г;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2016 року, згідно з яким потерпіла впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка намагалась зірвати з її шиї золотий ланцюжок;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від07.09.2016 року, про те, що свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка за адресою: АДРЕСА_3 намагалась з шиї жінки зірвати золотий ланцюжок;

- данимивисновку експерта №343хс від 11.08.2016р. про те, щонаданий на дослідження пошкоджений (розірваний) ланцюжок металу жовтого кольору, який вилучений у ОСОБА_7 по АДРЕСА_4 29.07.2016р., виготовлений зі сплаву на основі золота, а також містить мідь та срібло, з замком з металу жовтого кольору, виготовленим зі сплаву на основі золота, а також містить мідь, цинк та срібло, довжина ланцюжка становить 53,8см, маса виробу становить 4,462г.

- данимивисновку експерта №493тв від 22.08.2016р., про те, щоринкова вартість ланцюжку, виготовленого зі сплаву на основі золота, довжиною 53,8см, вагою 4,462г, на момент проведення дослідження могла становити 2900,30грн.

- даними постанови про визнання речових доказів слідчого від 30.07.216 року, про те, що золотий ланцюжок визнаний речовим доказом.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатній мірі оцінив зібрані по справі докази у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 К України.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки він обізнався, так як ОСОБА_7 схожа на його знайому, та у нього не було умислу на пограбування, а також про однобічність досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що потягло неправильне застосування судом кримінального закону, є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються перевіркою матеріалів справи.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, колегія суддів не вбачає.

Покарання ОСОБА_6 призначене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з яким погоджується і колегія суддів.
Статтею 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», колегія суддів вважає необхідним зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 29.07.2016 року до вступу вироку в законну силу у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року на підставі ст. 404 КПК України змінити в частині обчислення строку покарання, зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком чинності, в решті вирок залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишитибез задоволення.
В порядку ст. 405 КПК України вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині обчисленнястроку покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою ОСОБА_6 з 29.07.2016 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вирок залишити без зміни.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-кп/796/911/2017 Категорія: ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1