Справа № 404/1979/16-к
Номер провадження 1-кс/404/1259/17
ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» звернулось до суду з вище вказаною скаргою, відповідно до якої просило:
В зв’язку з тим, що досудове розслідування кримінального провадження триває з 22.08.2015 року, за вказаний період слідчий вчиняє дії лише після надання заяв, клопотань або скарг потерпілого, з власної ініціативи взагалі не вчиняє дії та навіть не намагається закінчити досудове розслідування. Всі дії слідчого спрямовані на затягування розслідування та виправдання своєї бездіяльності з метою не притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
Представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на обставини в ній викладені. Додатково вказав, що аналогічне за змістом клопотання в порядку ст. 220 КУпАП, що було зареєстроване 29.06.2017 року та було скеровано слідчому у кримінальному провадженні. Проте, на час звернення до суду не було будь-якої реакції.
Слідчий та прокурор викликалися, не з’явилися, їх неявка не заважає у вирішенні заявлених вимог скаржника. Від представника Кіровоградської місцевої прокуратури 25.07.2017 року надійшло повідомлення про те, що оскільки, скаржник оскаржує бездіяльність посадових осіб Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, а не прокурора, тому його участь не є обов’язковою.
Дослідивши матеріали клопотання, аналізуючи все у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Досудове розслідування по даному кримінальному провадженні на даний час триває.
29.06.2017 року ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» звернулось до слідчого з клопотанням про виконання процесуальних дій в порядку ст. 220 КПК України (а.с. 9).
Вказане клопотання канцелярія Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області отримала 29.06.2017 року, про що свідчить відбиток штампу на копії клопотання.
Згідно з приписами ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження ;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Згідно з приписами статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов'язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об'єктивних причин - надсилається їй.
Згідно з ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов'язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення.
Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий органу досудового розслідування несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України.
Отже, із наведених норм вбачається, що слідчий зобов'язаний розглянути клопотання сторони кримінального провадження у триденний строк з моменту подання клопотання та повідомити про результати його розгляду особу, яка заявила це клопотання. У разі відмови у задоволенні клопотання слідчий виносить відповідну постанову, копія як вручається особі, яка подала клопотання, або надсилається їй.
Слідчому судді не надано слідчим, або процесуальним прокурором доказів того, що скаржнику повідомлено про результати розгляду його клопотання, що надає слідчому судді підстави для висновку про не розгляд слідчим поданого клопотання, порушення порядку розгляду клопотань та повідомлення про результати їх розгляду, встановлених ст. 220 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно до положень ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Частинами 1 та 2 статті 114 КПК України передбачено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що встановлення процесуальних строків є правом, а не обов’язком суду, а достатність часу є оціночним поняттям і визначається з урахуванням процесуального статусу відповідного учасника кримінального провадження, складності кримінального провадження, обсягу та специфіки передбачуваної процесуальної дії.
При цьому, обов'язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для встановлення процесуального строку покладено на сторону, яка звертається з клопотанням, у зв'язку з чим вона повинна обґрунтувати подане клопотання.
Відповідно до вимог КПК України слідчий та прокурор, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.
У прохальній частині скаржник фактично просить зобов’язати процесуальну особу у кримінальному провадженні у місячний термін закінчити досудове слідство та зобов’язати повідомити про підозру. Вважаю такі дії тиском на слідство, що в умовах чинного КПК України є недопустимо.
Враховуючи усе вищенаведене, оскільки слідчий суддя, у даному випадку, не може наперед передбачити конкретні строки можливості проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні, з урахуванням специфіки процедури їх проведення, у задоволенні скарги про встановлення процесуальних строків необхідно відмовити.
При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 28, 107, 113, 114, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
м.Кіровограда О. В. Галаган