Справа №278/1917/16-к
УХВАЛА

17 березня 2017 року м. Житомир

Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України (далі КК) ,-

ВСТАНОВИЛА:

Судом розглядається наведене кримінальне провадження. 27.03.2017 спливає строк тримання під вартою обох обвинувачених. Відповідно до частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд ініціює вирішення питання про доцільність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою.
Прокурор, з посиланням на статтю 177 КПК, вказував на необхідність подальшого ув`язнення обвинувачених. Оскільки обвинувачені були засуджені за вчинення корисливих злочинів; ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку;наявність кримінальних проваджень стосовно і ОСОБА_7 , і ОСОБА_6 в різних містах України тощо. Прокурор стверджував, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути достатньо ефективними

Сторона захисту заперечувала щодо продовження обвинуваченим строку тримання під вартою з можливістю застосування останнім домашнього арешту. На обґрунтування своїх доводів вказували наявність в обвинувачених постійного місця проживання; допит свідків і потерпілої, що унеможливлює неправомірний тиск на них. Обвинувачені позицію захисників підтримали.
За правилами статті 177 КПК мета застосування запобіжного заходу полягає, зокрема, у забезпеченні виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобіганні спробам переховуватись від суду; недопущенні вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином тощо.
У відповідності до положень статті 178 КПК суд бере до уваги минулу поведінку обвинувачених; відбування останніми реального покарання за вчинення корисливих злочинів; розгляд Богунським районним судом м. Житомира кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , а Печерським районним судом м. Києва стосовно ОСОБА_6 ; перебування останнього у розшуку, що у сукупності з усвідомленням обвинуваченими суворості можливого покарання, беззаперечно вказує на реальність ризику ухилення їх від суду, продовження ними злочинної діяльності в разі зміни запобіжного заходу.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», розглядаючи питання про доцільність тримання під вартою, суди повинні брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість інкримінованого злочину; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
За таких обставин характер ризиків вказує на актуальність законодавчо визначених підстав для подальшого ув`язнення обвинувачених.
Керуючись: статтями 176-178, 183, 331 КПК, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк запобіжного заходу рахувати з 17.03.2017 до 14.05.2017.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: