11.07.2017 Справа № 696/574/17
Провадження № 1-кп/696/76/17
УХВАЛА
11 липня 2017 року Кам`янський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000297 відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлогірське Криничанського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, депутатом не являється, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одруженого, раніше судимого 11.11.2008 року Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 21.12.2009 року Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст.. 70 КК України частково приєднано невідбутий термін 6 місяців позбавлення волі за вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 11.11.2008 року та остаточно визначено до відбуття 6 років позбавлення волі в ВК середнього рівня засуджених вперше. Звільнений 22.04.2014 року за ст.. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 4 місяці 11 днів, 11.04.2016 Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.. 395 КК України до примусових заходів медичного характеру, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. З ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив повторно нові умисні злочини за таких обставин, а саме: 24 квітня 2017 року, близько 21 години 00 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, з особистих корисливих спонукань, проник на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , звідки викрав 27 металевих пластин вагою 179 кілограм, вартістю 4 грн. 30 коп. За 1 кілограм на загальну суму 769 грн. 70 коп., після чого викрадене майно виніс з даного домоволодіння та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, вчинив повторно новий умисний злочин за таких обставин: 29 квітня 2017 року, близько 4 години 20 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, шляхом обману, з особистих корисливих спонукань, перебуваючи біля кафе-бару «За склом» в м. Кам`янка Черкаської обл., здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомивши останній неправдиві відомості стосовно поведінки її сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 зажадав від останньої грошової винагороди, внаслідок чого ОСОБА_8 не усвідомлюючи свого обману, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , добровільно передала йому грошові кошти в сумі 200 гривень, після чого ОСОБА_5 привласненими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, вчинив повторно новий умисний злочин за таких обставин: 5 травня 2017 року, близько 21 години 40 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, перебуваючи на території подвір`я розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , при раптово виниклому умислі, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_10 , таємно викрав її мобільний телефон «Samsung SGM-E900» вартістю 240 грн. в комплекті з сім-картою Lifecell вартістю 25 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 265 грн. Після чого із викраденими майном із місця події зник.

Він же, вчинив повторно новий умисний злочин за таких обставин: 6 травня 2017 року, близько 7 години 00 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, перебуваючи на в будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , при раптово виниклому умислі, скориставшись відпочинком потерпілої ОСОБА_11 , таємно викрав її мобільний телефон «Nokia 2330с-2» вартістю 220 грн. в комплекті сім-картою Kyivstar вартістю 25 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 245 грн.

Прокурор просив застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру.

Захисник не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ст.. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 203 від 17.05.2017 р., ОСОБА_5 на період часу, до якого відносяться скоєння інкримінованих йому діянь, виявляв і виявляє на теперішній час ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним перебігом, перенесеними в минулому психотичними, параноїдно-депресивними епізодами з повторними стійкими ауто-агресивними діями та вираженим, некомпенсованим психопатичним дефектом особистості дисоціально-емоційно-нестійкого типу, що ускладнюється систематичним зловживанням алкогольними напоями, що позбавляло його на вказані періоди керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому процесі. У зв`язку з наявністю у підекспертоного клінічних ознак активного типу суспільної небезпеки, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим типом нагляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ст. 512 КПК України встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України ОСОБА_5 необхідно надати амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст. ст. 512,513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлогірське Криничанського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , який вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України в стані неосудності, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із посиленим типом нагляду.

Речові докази: 27 металевих пластин, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 ,; мобільний телефон «Samsung SGM-E900» в комплекті з сім-картою Lifecell, який передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 ; мобільний телефон «Nokia 2330с-2» в комплекті сім-картою Kyivstar, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Кам`янський районний суд протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя: