Справа № 595/1804/16-к
Провадження №1-кп/595/150/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

представник цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

представник цивільного позивача ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000459 від 24 листопада 2015 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм в ТОВ «Лідер Снек», раніше несудимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2015 року біля 14 годин 40 хвилин ОСОБА_4 рухаючись по вулиці Підгаєцька в м. Бучач та проїжджаючи перехрестя з вулицею Галицька, недотримуючись вимог п. 2.3 (б) ПДР України був не уважним, та не стежив за дорожньою обстановкою як наслідок невчасно зреагував на її зміну, в результаті чого допустив зіткнення із лівою частиною автомобіля Opel Vectra 1.8 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 та перебував у користуванні ОСОБА_13 і був припаркований на узбіччі проїжджої частини біля приміщення будинку № 10 по вулиці Підгаєцька. Після даного зіткнення ОСОБА_4 знаходячись за кермом пасажирського автобуса «ХАЗ 3250.02» д. н. з. НОМЕР_2 , не вчинив будь яких дій спрямованих на зупинку автобуса, продовжив рух по вищевказаній вулиці в напрямку автобусної зупинки на якій знаходилось знане скупчення людей. Під час руху ОСОБА_4 допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля Mercedes Vito 110 CDI д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 та перебував у користуванні ОСОБА_10 та який рухався по вулиці Підгаєцька в напрямку вулиці Галицька. В наслідок даного зіткнення пасажирський автобус ХАЗ 3250.02 почав штовхати автомобіль Mercedes Vito 110 CDI до перехрестя з вулицею Галицька під час чого допустив зіткнення із задньою правою частиною автомобіля Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_4 який належить ОСОБА_14 та перебував у користуванні ОСОБА_15 та який був припаркований з правої сторони проїжджої частини вулиці Підгаєцька в напрямку вулиці Галицька та зіткнення із передніми частинами автомобіля Daewoo Lanos TF69Y д.н.з. НОМЕР_5 який належить ОСОБА_16 та перебував у користуванні ОСОБА_17 та автомобіля Богдан 211140 д.н.з. НОМЕР_6 який належить ОСОБА_18 та перебував у користуванні ОСОБА_19 , які були припарковані з лівої сторони в напрямку руху до вулиці Галицька. Після даних зіткнень пасажирський автобус ХАЗ 3250.02 за кермом якого перебував ОСОБА_4 , штовхаючи перед собою автомобіль Mercedes Vito 110 CDI продовжив рух в напрямку перехрестя вулиці Підгаєцька та вулиці Галицька та на виїзді з другорядної дороги вулиці Підгаєцька на вулицю Галицька вчинив наїзд передньою частиною автомобіля Mercedes Vito 110 CDI на пішохода ОСОБА_6 , який стояв спиною до вулиці Підгаєцька та продовжив рух до протилежної сторони проїжджої частини дороги вулиці Галицька де також здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_20 після чого зіткнувся із стіною житлового будинку АДРЕСА_2 та зупинився.
В наслідок наїзду потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм головного мозку важкого ступеня, із стисненням головного мозку субдуральними та внутрішньомозковими гематомами, закритий перелом лівої сідничної кістки, «забійні» рани на голові, садна на голові, обох руках та ногах, синці на голові та в ділянці статевих органів, крововилив під кон`юктивальну оболонку лівого ока. Дані тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких.
Порушення водієм ОСОБА_4 п. 2.3 (б) правил дорожнього руху України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечив, суду пояснив, що 23 листопада 2015 року він купив автобус в м.Івано-Франківську. Під час того, як він його переганяв до місця свого проживання в м.Кременчук, в автобусі зламалися пасові ремені безпеки. Після чого він повернувся до м.Івано-Франківськ, де їх поремонтував, перевірили також гальма в автобусі. Після чого поїхав додому, під час руху в м.Бучач він відчув, що в автобусі відмовили гальма. Він намагався зупини автобус коробкою передач та сигналив автомобілям. Проте зупинити автобус не зміг та в`їхав в стіну будинку. Потім він побачив збитого ОСОБА_6 . Позова цивільних позивачів не визнає, цивільний позов потерпілого визнає частково на суму, яка вже була раніше ним відшкодована потерпілому.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений не заперечує факту ДТП з його участю. Оскільки обвинувачений працює подієм, водійський стаж складає понад 15 років, за цей час до адміністративної чи кримінальної відповідальносі за порушення правил дорожнього руху не притягувався, а тому просить не застосовувати до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення прав. Крім того ввжає, що представник ОСОБА_6 не наділений повноваженнями на представництво потерпілого в суді.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що восени 2015 року він перебував в центрі м.Бучач разом із своїм другом, який сказав йому,що щось відбувається, після чого він нічого не пам`ятає. Що сталося він не бачив. Згідно заяви просить покарати ОСОБА_4 суворо в межах санкції статті.

Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що матеріальну шкоду повністю відшкодовано, крім додаткових витрат на лікування в сумі 2987,15 грн., та частково відшкодовано моральну шкоду в сумі 35000 грн. Просить позов задоволити та стягнути з обвинуваченого невідшкодовану матеріальну шкоду в сумі 2987,15 грн, моральну шкоду в сумі 225 000 грн. та 8000 грн. витрат на правову допомогу.

Представник цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, 23 листопада 2015 року близько 14 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автобусом марки «ХАЗ», проїжджаючи перехрестя вулиці Підгаєцька та Галицька в м.Бучач Тернопільської області, не впорався із керуванням автобуса та допустив зіткнення із автомобілем марки «MERCEDES-BENS VITO 11CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 . В результаті ДПТ ОСОБА_8 було завдано матеріальної шкоди. Просить задоволити цивільний позов та стягнути із обвинуваченого матеріальну шкоду на суму 134874,99 грн, та 850 грн. вартість проведення товарознавчого дослідження.
Представник цивільного позивача ОСОБА_10 ОСОБА_11 пояснив що 23 листопада 2015 року ОСОБА_4 , керуючи автобусом марки «ХАЗ», проїжджаючи перехрестя вулиці Підгаєцька та Галицька в м.Бучач Тернопільської області, не впорався із керуванням автобуса та допустив зіткнення із автомобілем марки «MERCEDES-BENS VITO 11CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , яким керував ОСОБА_10 . В результаті ДПТ ОСОБА_10 було завдано матеріальної та моральної шкоди. Просить задоволити цивільний позов та стягнути із обвинуваченого матеріальну шкоду на суму 378,30 грн, моральну шкоду в сумі 10000 грн.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що восени 2015 року вона перебувала в центрі м.Бучач на зупинці, та бачила, як до міста на великій швидкості з`їжджав автобус, який пошкодив декілька автомобілів і зупинився знизу на проїзджій частині дороги.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що він їхав в м.Бучач, де повернув до магазину «Універсал» і продовжив рух вгору. Після чого побачив автобус, який їхав на великій швидкості, він повернув в право, проте автобус зачіпив його автомобіль. Коли він вибрався з автомобіля то побіг в центр міста, де побачив чоловіка, який лежав, і сказав щоб викликали швидку. Після чого повернувся до свого автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що 23 листопада 2015 року вона разом із чоловіком їхала з центру м.Бучач, та побачила, як на швидкості їхав автобус, який вдарив їхній автомобіль та поїхав в низ. Коли вийшли з автомобіля то побачили чоловіка, який лежав під автобусом.

Згідно висновку експерта № 601/16-22 від 25.08.2016 року вбачається, що наявність технічної можливості у ОСОБА_4 запобігти даній пригоді (послідовного зіткнення з автомобілями «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_8 , «Рено Трафік» р.н. НОМЕР_4 , «Део Ланос» р.н. НОМЕР_9 , «Богдан 2111» р.н. НОМЕР_6 та «Мерседес Бенц Віто» д.н.з. НОМЕР_9 ) залежала від належного виконання ОСОБА_4 вимог п.п.15,1.10, 2.3(б,д) ПДР України. Дана експертиза не має підстав технічного характеру вважати показання водія ОСОБА_4 , щодо механізму розвитку ДТП спроможними, з технічної точки зору. У даній дорожній обстановці, з урахуванням відповідей п.п. 1.3, з технічної точки зору, в діях водія автобуса ХАЗ-3250.02 р.н. НОМЕР_2 вбачається невідповідність вимогам п.п. 1.5, 1.10, 2.3 (б,д) ПДР України. Вказані невідповідності, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з настанням досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди. Невідповідність дій ОСОБА_4 вимогам п.п.1.5, 1.10, 2.3(б,д) ПДР України слід вважати причиною настання ДТП.

Згідно висновків експерта № 691/15-22 від 09.03.2016 року та № 315/16-22 від 08.07.2016 року вбачається, що робоча гальмівна система автобуса ХАЗ-3250.02 д.н.з. НОМЕР_2 знаходилась у працездатному стані та забезпечувала зупинку вказаного транспортного засобу. Під час проведення експертного дослідження з визначенням технічного стану системи робочого гальма автобуса ХАЗ-3250.02 д.н.з. НОМЕР_2 не було виявлено аварійних ознак настання невідповідностей системи робочого гальма.

Відповідно до висновку експерта № 1564 від 02.12.2015 року вбачається, що при дослідженні взірця крові ОСОБА_4 , метилового, етилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Відповідно до висновку експерта № 38 від 05.02.2016 року вбачається, що тілесні ушкодження завдані ОСОБА_6 за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких.

Відповідно до висновку експерта № 693/15-22 від 11.03.2016 року вбачається, що на момент ДТП автомобіль марки «Mercedes-Benz 110 Vito» д.н.з. НОМЕР_3 перебував у працездатному стані. Механічні пошкодження автомобіля виникли одночасно під час ДТП.

Згідно висновку експерта № 4-47/16 від 29.03.2016 року вбачається, що матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz 110 Vito» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , в результаті пошкодження при ДТП, з урахуванням амортизаційного зносу, станом на 23 листопада 2015 року, може становити 138141,71 грн.

Відповідно висновку експерта № 368 вбачається, що у ОСОБА_10 за час перебування в лікарні, будь-яких тілесних ушкоджень не описано.

Вина ОСОБА_4 також підтверджується протоколом огляду, план-схемами до протоколу та таблицею ілюстрацій до протоколу огляду місця події ДТП.

Твердження захисника, про те що представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 не має повноважень на представництво потерпілого ОСОБА_6 судом оцінюються критично, оскільки в матеріалахсправи наявний витяг з Угоди про надання правової допомоги від 5 грудня 2016 року.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст.286 КК України, як порушення прави безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, а також відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого, який просить суворо покарати ОСОБА_4 , часткове відшкодування обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди потерпілому, а тому вважає за можливе призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Крім того, з огляду на вищенаведене суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому на підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і іспитовим строком та покладенням певних обов`язків.

Вирішуючи питання щодо застосування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує ту обставину, що обвинувачений працюючи водієм, має необхідність отримувати певні доходи для себе та на утримання своєї родини, а також на відшкодування шкоди потерпілому, тому суд вважає за необхідне призначити покарання без застосування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим заявлено цивільний позов, згідно із заявою про збільшення позовних вимог, про стягнення з ОСОБА_4 спричиненої матеріальної шкоди у сумі 54725,31 грн, моральної шкоди в сумі 232768,18 грн. та 8000 грн. витрат на правову допомогу.

Як вбачається з пояснень представника потерпілого, а також захисника частина шкоди ОСОБА_4 була добровільно погашена до виходу суду в нарадчу кімнату, зокрема ОСОБА_4 погашена вся матеріальна шкода, за виключенням 2987,15 грн., та частково моральна шкода на суму 35 000 грн.

З огляду на вищенаведене, оскільки позивач не відмовмвся від позову в частині, що вже була погашена ОСОБА_4 , то суд вважає, що позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 2987,15 грн., то слід зазначити наступне. До заяви про збільшення позовних вимог представником потерпілого долучено медичну документацію, а саме виписку № 481 в якій містяться лікувальні рекомендації ОСОБА_6 . Крім того, долучено світлокопії чеків за медичні препарати рекомендовані ОСОБА_6 на суму 1909,95 грн., та обстеження головного мозку вартістю 750 грн., на загальну суму 2659,95 грн. тому суд вважає, що в цій частині вимоги потерпілого підлягають до задоволення.

Щодо долучених чеків на проїзд в рейсових автобусах, то суд вважає, що вимога про стягнення їх вартості з обвинуваченого до задоволення не підлягає, оскільки в ході судового розгляду не доведено, що саме потерпілий здійснював такі поїздки та необхідність таких поїздок.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру моральної шкоди, на яку претендує потерпілий, суд враховує положення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а саме, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.
Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру, обсягу та тривалості фізичних, душевних та психічних страждань, пов`язаних з ушкодженням здоров`я потерпілого, отриманням інвалідності потерпілим, порушенням життєвих зв`язків та нормального спілкування з оточуючими, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Щодо стягнення з ОСОБА_4 витрат на правову допомогу, то суд вважає, що такі вимоги до задоволення не підлягають, оскільки суду не надано жодних платіжних документів про оплату такої допомоги, та жодного розрахунку розміру такої допомоги, тому в цій частині позову слід відмовити за недоведеністю.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого, до ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 92768.18 грн. матеріальної шкоди та 7231.82 грн. моральної шкоди, суд виходить з наступного.

За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Згідно п. 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих,становить 100000 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно п 26.1. ст. 26 Цього закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить:у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;

Як вбачається з довідки МСЕК серія АВ №0620746 ОСОБА_6 встановлена 2 група інвалідності довічно.

Враховуючи викладене, майнова шкода підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» в межах заявлених позовних вимог в сумі 92768.18 грн в користь потерпілого.

При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Судом враховано рекомендації, викладені у Постанові Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р., зокрема у п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також у п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 26-1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи, що розмір завданої ОСОБА_6 моральної шкоди перевищує суму, яка складає 5 відсотків страхової виплати, тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_8 на суму 134874,99 грн., то суд виходить з наступного.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів автомобіль марки «Mercedes-Benz 110 Vito» р.н. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта № 4-47/16 від 29.03.2016 року вбачається, що матеріальний збиток заподіяний ОСОБА_8 в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП, з урахуванням амортизаційного зносу, станом на 23 листопада 2015 року, може становити 138141,71 грн.

Крім того, дана обставина підтверджується звітом № 33 про оцінку автомобіля «Mercedes-Benz 110 Vito» р.н. НОМЕР_3 , з якого вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля становить 134,874,99 грн.

Обвинуваченим та його захисником не подано суду жодних доказів на спростування цих обставин, лише зазначено, що оцінка автомобіля за звітом № 33 проводилась без повідомлення та участі ОСОБА_4 .

Таким чином, з огляду на вищенаведене, враховуючи, що розмір збитків ОСОБА_8 крім іншого, також підтверджений висновком експерта, то суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення в межах заявлених вимог.

В частині позову про стягнення вартості оцінки автомобіля суд вважає, слід відмовити, оскільки дані витрати не були понесені ОСОБА_22 .

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_10 , то суд вважає позов в частині стягнення 378,30 грн. матеріальної шкоди необґрунтованим, оскільки на доведення даного позову надано товарний чек з лікарськими препаратами, проте не наднано жодного медичного призначення таких препаратів. Крім того, відсутнє будь-яке підтвердження, що дані витрати поніс саме ОСОБА_10 . В раховуючи між іншого висновок експерта № 368, з якого вбачається, що за час перебування ОСОБА_10 в лікарні, будь-яких тілесних ушкоджень не описано.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також у завданні шкоди діловій репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Зазначаючи в позовній заяві про заподіяння моральної шкоди в розмірі 10000 грн., ОСОБА_10 не надав жодних доказів того, що діями обвинуваченого йому завдана моральна шкода.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду позов ОСОБА_10 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та Страхової Компанії «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 2659 (дві тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 95 коп. матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути із Страхової Компанії «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_6 92768 (девяносто дві тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 17 коп майнової шкоди та 4638 (чотири тисячі шістсот тридцять вісім) грн. 40 коп. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 134874 (сто тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн. 99 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення авто технічної експертизи в сумі 2411 (дві тисячі чотириста одинадцять) грн. 20 коп. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення транспортно-трасологічної експертизи в сумі 2862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 60 коп. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 1431 (одну тисячу чотириста тридцять одну) грн. 30 коп. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення авто технічної експертизи в сумі 1230 (одну тисячу двісті тридцять) грн. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 1414 (одну тисячу чотириста чотирнадцять) грн. 50 коп. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп. в дохід держави.

Речовий доказ автобус ХАЗ-3250.02 д.н.з. НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 . Речовий доказ - «Mercedes-Benz 110 Vito» д.н.з. НОМЕР_3 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1