Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 прокурора ОСОБА_5

представника апелянта адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду від 17 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001340 від 13 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, і накладено арешт на автомобіль ОСОБА_7 марки ЗІЛ моделі 4331 реєстраційний номер НОМЕР_1 та зруб деревини різних порід в кількості 39 штук.

Як вбачається з клопотання, 12 серпня 2016 року о 22.00 год, неподалік АЗС, що в с. Житин Рівненського району Рівненської області було зупинено автомобіль марки ЗІЛ реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 у якому виявлено деревину різної породи без маркування.

Рішення суду про арешт майна мотивоване необхідністю проведення ряду експертиз та забезпечення можливої конфіскації майна.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що судом безпідставно, з порушеннями вимог КПК України, накладено арешт на автомобіль та деревину, оскільки у даному кримінальному провадженні він не являється ні підозрюваним, ні обвинуваченим, арешт накладено на автомобіль, який є засобом для здійснення забезпечення життєвих потреб його і його сім`ї, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду від 17 серпня 2016 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки ЗІЛ моделі 4331 реєстраційний номер НОМЕР_1 та зруб деревини.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора щодо залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання, надане в розпорядження апеляційної інстанції кримінальне провадження № 0001340, й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчудження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При апеляційному розгляді встановлено, що з 13.08.2016 року по даний час ОСОБА_7 у даному провадженні, порушеному за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України, санкція якої не передбачає конфіскації майна, не має статусу ані підозрюваного, ані обвинуваченого, що підтвердив і прокурор в судовому засіданні.

Також прокурор не навів переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту майна ОСОБА_7 .

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що автомобіль марки ЗІЛ реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_7 , підлягає поверненню власнику, оскільки ні судом першої інстанції, ні прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Що ж до арешту зрубу деревини різних порід в кількості 39 штук, то правові підстави для такого арешту вбачаються, виходячи з необхідності проведення в кримінальному провадженні судових експертиз та з метою не відчуження, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню на момент його розслідування.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду від 17 серпня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки ЗІЛ моделі 4331, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_7 , шляхом заборони його відчуження без позбавлення права користування вказаним транспортним засобом.

Повернути автомобіль марки ЗІЛ моделі 4331, реєстраційний номер НОМЕР_1 , законному власнику ОСОБА_7 .

Накласти арешт на зруб деревини різних порід в кількості 39 штук.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3