АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4380/17 Номер провадження 11-сс/786/316/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001789 від 17.05.2017 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.06.2017 року
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавської області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.08.2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого
Одночасно визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 000 грн.
Ухвалюючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину середньої тяжкості, вік та особу підозрюваного, який офіційно ніде не працює та не має джерела доходу, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ризики незаконного впливу на свідків, продовження злочинної діяльності, переховування від органів досудового розслідування та суду. Слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходжу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, слідчий суддя, з посиланням на статті 182,183 КПК України, врахувавши майновий стан підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого він підозрюється, визначив підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 32000 гривень. На думку слідчого судді, внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 вбачається, що вона не згодна з судовим рішенням, просить його скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням його волі. Апелянт стверджує, що ні прокурором, ні слідчим не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Інші учасники провадження апеляційних скарг не подавали.

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи направив апеляційному суду заяву зі змісту якої вбачається, що він просить розглядати апеляційну скаргу в його відсутності. Одночасно повідомив, що досудове розслідування закінчене, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 направлено до Автозаводського районного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою встановлено, що рішення слідчого судді в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001789 від 17.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

14.06.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавської області за погодженням з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 32000 гривень.

Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, а у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось необґрунтованого чи довільного не вбачається. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Враховуючи викладене, твердження підозрюваного та його захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.
Не узгоджуються вони і зі змістом самої апеляційної скарги, в якій захисник порушуючи питання щодо іншого запобіжного заходу фактично визнає наявність існування хоча б одного з ризиків, яких достатньо для застосування запобіжного заходу.
Безпідставними є також доводи щодо можливості застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням його волі, оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя тим самим виключив можливість того, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, з наданої захисником для огляду колегії суддів копії вироку Автозаводського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_7 засуджений до покарання у виді позбавлення волі, яке має відбувати реально.
З огляду на це, апеляційні вимоги щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання є неспроможними.
З наведеного вбачається, що при ухваленні рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано визначив заставу у розмірі, передбаченому щодо особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 5 років, а саме в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить -32000гривень.

Такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, і підстав вважати його завідомо непомірним, колегія суддів не вбачає.
Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги колегія суддів не встановила порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Виходячи з викладеного доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 407, 422 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.06.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів відносно підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12