Справа № 632/2197/16-к Провадження № 1-кп/632/155/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853 від 07 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мерефа Харківської області, громадянина України, має освіту повну базову, не працює, неодружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
06 вересня 2016 року у другій половині дня, точний час в ході досудового розслідування встановити не довелось можливим, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на територію сміттєзвалища, розташованого біля с. Суданка Первомайського району Харківської області, діючи умисно, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, зірвав кущі дикоростучої коноплі, які висушив та подрібнив, виготовивши тим самим наркотичний засіб та став зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
07 вересня 2016 року о 18 год. 00 хв. під час проведення огляду в будинку у кімнаті де мешкає обвинувачений ОСОБА_4 працівниками поліції було виявлено та вилучено паперовий згорток, у якому знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1398 від 20 вересня 2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом маса якої в перерахунку на суху речовину становить 7,8358 грама, яку обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.
Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

14 листопада 2016 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України. При цьому, підозрюваний ОСОБА_4 , згідно умов зазначеної угоди беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Сторони з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання згідно з вимогами ст. 66 КК України - щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, узгодили, що обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді двох років обмеження волі та звільнено від його відбування з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України та просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, і пояснив, що 06 вересня 2016 року у обідній час, прийшов на територію сміттєзвалища, розташованого біля с. Суданка Первомайського району Харківської області, де виявив дозрілий кущ рослини конопель. Після чого, зірвав верхівку та листя даного куща, приніс їх додому, де висушив вищевказані частини даної рослини, роздробив та зберігав у своїй кімнаті з метою власного вживання, без мети збуту.

Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої ступені тяжкості. Потерпілих не має, вчиненим злочином шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд шляхом заслуховування пояснень учасників кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, зареєстрований та має місце постійного проживання, де характеризується безпосередньо, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. При цьому суд погоджується з думкою сторін щодо можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає необхідним звільнити від відбування покарання обвинуваченого з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, зі покладенням обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (КВІ), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (КВІ) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 14 листопада 2016 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (КВІ), повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи по кримінальному провадженню в розмірі 527 грн. (п`ятсот двадцять сім гривень) 76 коп. (сімдесят шість копійок).

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: один поліетиленовий пакет прозорого кольору, опечатаний биркою з надписом «Харківський НДЕКЦ МВС України експ. № 1398», всередині якого згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1398 від 20 вересня 2016 року знаходиться речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 7,8358 грама, що знаходиться на зберіганнів управлінні логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Харківській області - знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення у разі неподання на нього апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений на підставах, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя:ОСОБА_1 .