Справа № 204/8297/16-к
Провадження № 1-кс/204/1299/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську клопотанням ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
23 грудня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотанням ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного тримання його під вартою. В обґрунтування клопотання зазначила, що вона - ОСОБА_3 є офіційною дружиною ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 . Повідомляє суду, що в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду знаходиться особа, яка тримається під вартою в ДУВП №4 без жодного на те рішення суду. При цьому посилаючись на ст. 206 КПК України, зазначила, що 26 червня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська під головуванням судді ОСОБА_5 постановив вирок в рамках кримінального провадження № 0000246, яким визнав обвинуваченого ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2015 року даний вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 18.12.2015 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.11.2016р. скасовано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2015 року та направлено справу на новий судовий розгляд. Ha сьогоднішній день ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.11.2016р. скасовано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2015 року. Таким чином скаржник вважає, що на сьогоднішній день не існує жодного судового рішення яке набрало законної сили та підлягає виконанню. Також зазначила, що жодної ухвали про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не існує, тобто він позбавлений волі незаконно та підлягаю негайному звільненню на підставі ст.206 КПК України. Просила звільнити ОСОБА_3 з-під варти, розглянувши її клопотання без її участі.

Дослідивши клопотання ОСОБА_3 , та матеріали особової справи ОСОБА_4 , приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Так, судом встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 - тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком, законної сили. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року, вказаний вирок Бабушкніського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року відносно ОСОБА_4 залишено без зміни. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 17листопада 2016 року вищевказану ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вищевказаного вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2015 року, строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжений до набрання вироком законної сили. На теперішній час вказаний вирок суду не набрав законної сили. При цьому, дія запобіжного заходу у відношенні особи, щодо якої винесено обвинувальний вирок, може бути обрано, змінено та продовжено судом до моменту набрання судовим рішенням законної сили, тобто не обмежується визначеним строком застосування.

Отже, оскільки вироком суду вирішено питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено строк його застосування, після системного аналізу вимог ст. 206 КПК України, вимог глави 18 КПК України та вимог ст.ст. 373-374 КПК України, приходжу до переконання про відсутність обґрунтованої підозри, що в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться особа, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, а тому суд не вбачає підстав для вирішення питання про законність позбавлення його волі, інакше як в порядку розділу V глави 31 КПК України, шляхом апеляційного оскарження вироку суду.

Згідно ст. 4 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Слід зазначити, що слідчий суддя під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою, не наділений повноваженнями щодо надання оцінки рішенням інших судів при вирішенні питання про обрання, зміну та продовження строків тримання осіб під вартою, а перевіряє лише їх наявність та набрання ними законної сили.

За таких обставин слід зазначити, що підстав для постановлення ухвали щодо здійснення доставки ОСОБА_4 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи, судом не встановлено.
Оскільки при постановленні вироку Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська приймалося рішення про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо незаконного тримання під вартою ОСОБА_4 слід відмовити у зв`язку з наявністю судового рішення, яким вирішено питання про застосування відносно засудженого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено строк його застосування до набрання вироком законної сили, та наявністю правових підстав для позбавлення свободи ОСОБА_4 та тримання його під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 24, 202, 206, 309, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотанням ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного тримання під вартою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1