Справа № 344/873/17
Провадження № 1-кп/344/284/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завій Калуського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судимого:

- 05.09.2016 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Злочин вчинено за наступних обставин.

05.09.2016 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківськкої області ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

На обліку в Івано-Франківському міському підрозділі кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 знаходиться з 12.10.2016.

Крім того, ОСОБА_4 20.10.2016 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що в нього було відібрано підписку, роз`яснено наслідки у разі ухилення від відбування покарання, відповідно до ч.2 ст.389 КК України, а також під розпис видано направлення на громадські роботи в КП «Центр розвитку та рекреації міста», та того же дня винесено постанову про встановлення днів явки на періодичну реєстрацію, щомісячно, в другий та четвертий понеділок.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, а зокрема відпрацювати визначені йому судом години громадських робіт, порушив порядок та умови відбування покарання та не виконав покладені на нього обов`язки.

Так, ОСОБА_4 19.10.2016 був прийнятий на роботу до КП «Центр розвитку та рекреації міста», однак, всупереч ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, у визначений термін, а саме 21.10.2016 до відбування покарання у виді громадських робіт згідно направлення КВІ в КП «Центр розвитку та рекреації міста» не приступив.

На підставі ч.1 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України до ОСОБА_4 04.11.2016, 14.11.2016 та 28.11.2016 року на підставі ч.1 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, старшим інспектором Івано-Франківського МП КВІ ОСОБА_5 застосовано застереження у виді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , не зважаючи на вказані попередження, на шлях виправлення не став та знову допустив порушення умов та порядку відбування покарання, а саме з 29.11.2016 без поважних причин не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт в КП «Муніципальна дорожня компанія», куди останнього було повторно направлено Івано-Франківським МП КВІ для відбування покарання, оскільки останній на попередньому місці роботи до відпрацювання громадських робіт не приступив та направлення не надав.

Станом на 13.12.2016 засуджений ОСОБА_4 до відбування покарання у виді громадських робіт не приступив, на робочому місці відсутній без поважних причин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що засуджений до покарання у виді громадських робіт. У КВІ отримав направлення на відбування громадських робіт, йому також було роз`яснено порядок та умови відбуття цього покарання та про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбуття громадських робіт. Неодноразово попереджався інспектором КВІ про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. З 100 призначених годин не відбув жодної години громадських робіт, оскільки у той час працював на іншій роботі неофіційно. Поставився легковажно до цього вироку, бо там було незначне покарання, хоча міг домовитися з керівництвом і призначені громадські роботи відбути. У вчиненому розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню, просив суд суворо його не карати та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі у виді громадьких робіт чи штрафу.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений позитивно характеризується, хоч раніше судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліках в ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити покарання обвинуваченому у виді арешту на строк три місяці та на підставі ст.71,72 КК України призначити покарання обвинуваченому за сукупністю вироків у виді арешту на строк три місяці дванадцять днів, позицію обвинуваченого, що просив не позбавляти його волі, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді арешту, що є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 05.09.2016 року був засуджений Івано-Франківським міським судом за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, що не відбуто. Таким чином, цей новий злочин ОСОБА_4 вчинив протягом невідбутого покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком, а тому, за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання за знову вчинений злочин слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка становить 100 години громадських робіт, відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України із розрахунку один день арешту відповідає 8 годинам громадських робіт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк два місяці.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду від 05.09.2016 року до призначеного покарання, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді арешту на строк два місяці десять днів.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_6