Справа № 713/348/17
Провадження №1-кп/713/69/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2017 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю потерпілого ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , за участю законного представника ОСОБА_6 , за участю особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 від 19.09.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вижниця, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 18.09.2016 року біля 11-00 год. перебуваючи в господарстві батьків, яке розташоване в АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої суперечки, переслідуючи умисну мету, направлену на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою ногою в ділянку лівої руки свого батька ОСОБА_4 , та спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №128 від 19.09.2016 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Такими діями ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст.122 ч.1 КК України.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_7 не в повній мірі усвідомлює свої дії та не здатний керувати ними, вважає, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння на грунті психічних розладів. Підтримує клопотання прокурора.

Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підтверджується зібраними в матеріалах кримінального провадження та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що проживає в АДРЕСА_1 . 18.09.2016 року біля 11-00 год. перебував вдома, де також знаходився його син ОСОБА_7 , який хворіє на психічні розлади. Зазначив, що між ним та дружиною ОСОБА_8 виникла суперечка, під час якої зайшов його син ОСОБА_7 та наніс йому один удар правою ногою в ділянку лівої руки. Після чого він викликав працівників поліції і звернувся з отриманням медичної допомоги, де йому місце удару зафіксували гіпсом. Зазначив, що суперечка була між ним та дружиною, під час якої він останній ударів не наносив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що працював головою Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, на даний час виконує обов`язки старости с.Чорногузи. Неодноразово на звернення ОСОБА_4 бував у них на подвір`ї та був свідком суперечок, які вчиняв ОСОБА_7 з батьками. 18.09.2016 року ОСОБА_4 його повідомив, що ОСОБА_7 штовхнув його та наніс тілесні ушкодження.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.08.2016 року з даних якого вбачається, що слідчим СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 було прийнято заяву від ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення, яке мало місце 18.09.2016 року близько 11-00 год., а саме ОСОБА_7 перебуваючи по місцю проживання в с.Чорногузи, Вижницького району Чернівецької області під час раптово виниклої словесної суперечки спричинив тілесні ушкодження своєму батьку ОСОБА_4 (а.с.38).

З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 21.02.2017 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих та статиста показав при яких обставинах ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 один удар своєю правою ногою в ділянку лівої руки ОСОБА_4 (а.с.57-59)

З висновку судово-медичної експертизи №128 від 19.09.2016 року вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці. Вищевказане тілесне ушкодження виникло в результаті дії твердих тупих предметів, або удару об такі, можливо його виникнення внаслідок нанесення удару ногою, при обставинах в строк вказаних в фабулі постанови і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. (а.с.41)

З висновку судово-психіатричної експертизи №71 від 13.02.2017 року вбачається, що

ОСОБА_7 , під час інкримінованого йому діяння виявляв «хронічний маячний розлад», внаслідок чого не міг у той період усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними. Вищевказаний психічний розлад відноситься до категорії хронічно протікаючи психічних захворювань. ОСОБА_7 у даний час виявляє хронічний маячний розлад, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вперше ОСОБА_7 «Хронічний маячний розлад» був встановлений під час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи у комунальному закладі «Львівська обласна психіатрична лікарня» у червні 2012 року. ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. (а.с.53-56)

Що стосується показань захисника ОСОБА_5 , відносно того, що ОСОБА_7 не вчиняв суспільно небезпечного діяння, а перебував у стані крайньої необхідної оборони, суд вважає, що даним твердженням необхідно дати критичну оцінку, вказане спростовується показами потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 , письмовими доказами по справі, висновком судово-медичної експертизи №128 від 19.09.2016 року, оскільки вони є правдивими, перевірені в судовому засіданні та узгоджуються між собою, а тому підстав сумніватися в їх істинності та правдивості немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ч.3 ст.94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Суд, при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує характер душевного захворювання ОСОБА_7 та рекомендації експерта, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке відноситься до середньої тяжкості.

Вислухавши думки прокурора, законних представників ОСОБА_7 , захисника, потерпілого, які вважають, що ОСОБА_7 потребує отримання психіатричної допомоги в примусовому порядку, з урахуванням положень ст.19 КК України, враховуючи висновки акту судово-психіатричної експертизи №71 від 13.02.2017 року, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, з приводу якого було порушено кримінальне провадження, було вчинене ОСОБА_7 у стані неосудності, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що останній потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.369, 372, 503-505, 513 КПК України, Суд,-

У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вижниця, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 від 19.09.2016 року, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Копію ухвали направити для виконання в Чернівецьку обласну психіатричну лікарню, за адресою: 58000, м.Чернівці, вул.Мусорського, 2. E-mail:

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: ОСОБА_1