Провадження № 1-КС/522/1045/17
У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Одеської області, неодруженого, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
-підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, за наступних обставин.
17.07.2016 приблизно 03:30 годині ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та іншими невстановленими під час досудового слідства особами перебували на території Центрального парку культури та відпочинку імені «Т.Г. Шевченка» в м. Одесі, поряд з літньою концертно-танцювальною площадкою «Вогні маяка» («Сандей парк»), яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/5.
При цьому, вказані особи мали єдиний злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме грошима, мобільними телефонами та іншим цінним майно, яке можливо реалізувати, попередньо домовилися про вчинення спільних узгоджених дій направлених на досягнення вказаної мети, підшукуючи неповнолітніх осіб, майном яких можливо безпечно для себе заволодіти.
Попередньо вказані особи узгодили між собою, що для заволодіння чужим майном вони будуть використовувати залякування застосування фізичного насильства до потерпілих, а у разі, якщо потерпілі не виконають вимоги з передачі майна чи вчинять опір, то до них спільниками буде застосоване фізичне насильство з метою подолання опору потерпілих та отримання безперешкодного доступу до майна шляхом застосування фізичної сили і спричинення потерпілим тілесних ушкоджень шляхом нанесення їм ударів руками і ногами по різним частинам тіла, у тому числі які можуть призвести до отримання ними тілесних ушкоджень, які призведуть до тривалого розладу здоров`я, тобто попередньо узгодили застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих від нападу.
Помітивши у вказаному місці раніше не знайомих їм неповнолітніх ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 , які відпочивали разом у вищевказаному закладі, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами визначили їх та їхнє майно, як об`єкт свого злочинного посягання, а як спосіб досягнення своєї злочинної мети вибрали вчинення нападу на потерпілих із застосуванням фізичного насильства з метою полегшення доступу до майна та подолання опору потерпілих, а також присікання їх спроб позвати інших громадян на допомогу.
Діючи відповідно до попередньої домовленості та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_10 спільно з невстановленими особами під вигаданим приводом вступив в розмову з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з метою виманити останніх у безлюдне місце, де в подальшому ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами мали вчинити на них напад із застосуванням насильства та завданням потерпілім тілесних ушкоджень з метою заволодіння їх майном, розуміючи, що неповнолітні потерпілі фізично не достатньо розвинуті, а тому не зможуть ефективно протистояти нападу на них, використовуючи при цьому значну чисельну перевагу, закривши їм шляхи відходу.
Діючи згідно описаного плану з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_10 спільно з іншими невстановленими особами, керуючись малозначним приводом спровокували конфліктну ситуацію, в ході якої намагалися спричинити бійку з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з метою відкритого викрадення їх майна, однак їм це не вдалося, оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 втекли.
Однак нападники не відмовились від своїх злочинних намірів і продовжуючи свої навмисні дії з вказаною метою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 разом з іншими невстановленими особами, викликали у безлюдне місце під приводом обговорення виниклої ситуації ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за межі закладу «Вогні маяка» («Сандей парк») на розташовану поряд дорогу, оточили їх та користуючись численною перевагою, спільно почали вимагати від потерпілих передати їм наявне при них цінне майно та гроші під погрозою застосування фізичної сили і спричинення тілесних ушкоджень під час нападу.
Оскільки потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відмовились виконати злочинні вимоги нападників та намагались владнати конфліктну ситуацію шляхом перемовин то ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, з метою досягнення своєї злочинної мети, користуючись значною чисельною перевагою, внаслідок своїх спільних дій оточили потерпілих, закривши їм шляхи відходу з місця події чим унеможливили втечу потерпілих і уникнення нападу на них.
Продовжуючи свої злочинні дії за попередньою змовою групою осіб згідно вищеописаного плану спільних дій, ОСОБА_11 діючи умисно з метою подолання опору потерпілих і отримання безперешкодного доступу до їх майна напав на них та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс декілька сильних ударів кулаком по голові ОСОБА_13 , спричинивши йому тілесні ушкодження, а саме: закриту травму лівого ока у вигляді контузії очного яблука, яка була ускладнена розвитком запалення рогівки ока, синець лівої виличної ділянки, які згідно висновку експерта № 3549 від 23.12.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також спричинив синець лівої щічної ділянки, садно та синець ділянки підборіддя, синець лівого стегна які згідно вказаного висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Надалі, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , які під час вказаних дій перебували поряд, використовуючи численну перевагу і погрожуючи застосуванням до них аналогічного насильства як до ОСОБА_13 тільки у більш жорсткій формі з боку чисельних нападників, тобто погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_11 почергово підходив до ОСОБА_12 та ОСОБА_14 та під впливом вказаних погроз та застосування насильства вказав їм вимогу передати наявне при них цінне майно.
Подолавши вказаними спільними та навмисними діями опір потерпілих внаслідок застосування фізичної сили, спричинення тілесних ушкоджень та погроз їх подальшого застосування у більш жорсткій формі, потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були вимушені виконати протиправні вимоги нападників, та передали їм наявні при них свої особисті речі, а саме:
- потерпілий ОСОБА_12 передав наручний годинник «Casio G Shock» чорного кольору, вартістю 4 000 гривень та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 3» сірого кольору вартістю 4 000 грн., в якому використовувалася SIM-картка вартістю 25 грн., на загальну вартість 8025 гривень;
- потерпілий ОСОБА_13 цифровий фотоапарат марки «Sony DSC» вартістю 1 000 гривень та грошові кошти в сумі 300 гривень на загальну вартість 1300 гривень;
- потерпілий ОСОБА_14 мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору вартістю 2500 гривень, в якому використовувалася SIM-картка вартістю 25 грн., грошові кошти в розмірі 70 гривень та ключі від квартири, які матеріальної цінності не становлять, на загальну вартість 2595 гривень;
19 січня 2017 року старший слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого в п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_15 ставиться запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Розуміючи, що йому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання.
26 січня 2017 року ОСОБА_8 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
В той же день, тобто 26 січня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, провину по якому останні не визнали.
Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний враховувати суворість покарання, що загрожує відповідній особі у разі доведення та визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, в ході досудового розслідування не встановлено місця знаходження речових доказів мобільного телефону належного потерпілому ОСОБА_14 , фотоапарату належного ОСОБА_13 , у зв`язку з чим, слідство обґрунтовано вважає, що існує ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи вжити інших заходів щодо приховування вказаних речей, їх незаконного відчуження.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків і інших учасників кримінального провадження, оскільки в ході вчинення кримінального правопорушення на їх адресу висловлювалися погрози фізичною розправою у випадку звернення останніх до правоохоронних органів.
Крім того є достатні підстави вважати, що є ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення ним інших кримінальних правопорушень оскільки підозрюваний ОСОБА_8 не має жодних засобів для існування, а тому він може вчиняти інші злочини.
У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого в п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_15 ставиться запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Розуміючи, що йому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання.
Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний враховувати суворість покарання, що загрожує відповідній особі у разі доведення та визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, в ході досудового розслідування не встановлено місця знаходження речових доказів мобільного телефону належного потерпілому ОСОБА_14 , фотоапарату належного ОСОБА_13 , у зв`язку з чим, слідство обґрунтовано вважає, що існує ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи вжити інших заходів щодо приховування вказаних речей, їх незаконного відчуження.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків і інших учасників кримінального провадження, оскільки в ході вчинення кримінального правопорушення на їх адресу висловлювалися погрози фізичною розправою у випадку звернення останніх до правоохоронних органів.
Крім того є достатні підстави вважати, що є ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення ним інших кримінальних правопорушень оскільки підозрюваний ОСОБА_8 не має жодних засобів для існування, а тому він може вчиняти інші злочини.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в подальшому в судді, а також запобіганням ризикам визначеним у ст. 177 КПК України, що наразі наявні та виправдовують тримання особи під вартою.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, а також сприяти знищенню доказів.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що його підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на момент скоєння інкримінованого злочину є неповнолітнім має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується виключно позитивно.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з наступних підстав.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
З наданих до суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 10 років.
Слідчий просить обрати ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що під час досудового розслідування встановлено ??наявність ризиків, передбачених в п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати по кримінальному провадженні іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В той же час, слідчий не надав достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин, а в судовому засіданні прокурор не обґрунтував їх належним чином.
В судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
З урахуванням зазначеного, вирішуючи клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_8 більш м`яку міру запобіжного заходу.
Крім того, суд враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на момент скоєння інкримінованого злочину був неповнолітнім, позитивно характеризується.
Сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.
Покласти на підозрювану обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні терміни;
2. Не відлучатись за територію м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
3. Не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Контроль за виконанням ухвали підозрюваним ОСОБА_8 здійснює слідчий, прокурор, а також працівники органів ГУНП в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_8 , для чого мають поставити його на облік, а також проводити періодичні перевірки.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору, підозрюваному та в відділ ГУНП в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_8 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________