Справа № 386/135/17
Провадження № 1-кп/386/37/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000006 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межирічка Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, інваліда другої групи, одруженого, утриманців не має, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище за таких обставин.

04 січня 2017 року близько 15 години ОСОБА_5 , перебував поряд з територією тракторної бригади, розташованої по АДРЕСА_2 , яка належить АФ «Хлібороб» у формі ТОВ, де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення брухту чорних металів, який знаходився на охоронюваній та огородженій парканом території даної тракторної бригади. З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_5 домовився з ОСОБА_6 про допомогу у завантаженні брухту чорних металів на причеп д.н.з. НОМЕР_1 , який був прикріплений до автомобіля марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_2 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , з метою його подальшого перевезення. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що даний металобрухт нікому не належить, таким чином увів останнього в оману, щодо протиправності своїх дій. В подальшому 04 січня 2017 року близько 21 години ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , приїхали автомобілем «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_1 , до огородженої парканом території тракторної бригади, розташованої в АДРЕСА_2 , яка належить АФ «Хлібороб» у формі ТОВ, де ОСОБА_5 відкрив металеві ворота, після чого ОСОБА_6 заїхав на охоронювану територію тракторної бригади. Реалізовуючи вказаний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, намагався викрасти та обернути на свою користь 130 кілограм брухту чорних металів, який знаходився на території тракторної бригади біля критого навісу, вартість якого відповідно до висновку експерта від 05.01.2017 року становить 4 грн. 10 коп. за один кілограм, на загальну суму 533 грн. Однак свій злочинний намір ОСОБА_5 до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки на місці вчинення даного кримінального правопорушення був викритий старшими охоронника групи швидкого реагування АФ «Хлібороб» у формі ТОВ ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що 04 січня 2017 року близько 15 години, у нього виник умисел на викрадення металобрухту, який знаходиться на території тракторної бригади АФ «Хлібороб» у формі ТОВ в с. Краснопілля Голованіського району Кіровоградської області по вул. Центральна (Леніна), 2-В. Реалізовуючи свій намір, він, попередньо повідомивши ОСОБА_6 про те, що зазначений металобрухт нікому не належить, разом з останнім заїхав на автомобілі «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , на огороджену територію тракторної бригади АФ «Хлібороб» у формі ТОВ та намагався погрузити на причеп і викрасти металобрухт, однак свої дії до кінця не довів, так як був помічений та викритий охоронцями.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого АФ «Хлібороб» у формі ТОВ - ОСОБА_4 суду показав, що 05.01.2017 року він від охоронців дізнався про те, що на території тракторної бригади АФ «Хлібороб» у формі ТОВ в с. Краснопілля Голованіського району Кіровоградської області по вул. Центральна (Леніна), 2-В, ОСОБА_5 намагався таємно викрасти металобрухт, однак свої дії до кінця не довів, так як був помічений та викритий охоронцями. Матеріальної шкоди товариству завдано не було, претензій майнового характеру товариство до обвинуваченого не має, просив суворо не карати обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_5 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 те представника потерпілого ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_5 є повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Межирічківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно (Т.1 а.п. 95).

Відповідно довідок Голованівської центральної районної лікарні від 12.01.2017 року, ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (Т.1 а.п. 88, 90).

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №174273, слідує, що ОСОБА_5 інвалід ІІ групи загального захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01 грудня 2017 року (Т.1 а.п. 84).

Згідно з вимогою ЦОДІ ДІТ МВС України ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався (Т.1 а.п. 85).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я, який вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом ІІ групи, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію представника потерпілого, який матеріальних претензій до обвинуваченого не має та просив суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що служитиме засудженому попередженням і запобіганням вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні і такі заходи не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме:

-брухт чорних металів загальною вагою 130 кілограм, що переданий на зберігання під розписку представнику потерпілого ОСОБА_4 , необхідно передати власнику АФ «Хлібороб» у формі ТОВ;

-автомобіль марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобільний причеп д.н.з. НОМЕР_1 , які передані на зберігання під розписку ОСОБА_6 , необхідно залишити власнику ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

-брухт чорних металів загальною вагою 130 кілограм, що переданий на зберігання під розписку представнику потерпілого ОСОБА_4 - передати власнику АФ «Хлібороб» у формі ТОВ;

-автомобіль марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобільний причеп д.н.з. НОМЕР_1 , які передані на зберігання під розписку ОСОБА_6 - залишити власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1