Справа № 554/5199/16-к
Іменем України
Дата документу 08.12.2016
08 грудня 2016 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-24.12.2002 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-15.07.2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-17.10.2006 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-14.06.2011 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 395, ст. 69 КК України до штрафу 850 грн.;
-20.06.2012 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-27.08.2012 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-03.09.2012 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.12.2015 року у зв`язку з відбуттям покарання;
-01.07.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, -
30.05.2016 року, близько 21 години 45 хвилин, перебуваючи у приміщенні аптеки «Медікус», яка розташована за адресою м.Полтава, вул. Європейська, 19 у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом крадіжки, після того як він помітив, що продавець - фармацевт ОСОБА_8 залишила грошові кошти в шухляді за прилавком та вийшла до службового приміщення.
В подальшому, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, користуючись вільним доступом, ОСОБА_9 зайшов за прилавок аптеки, де, вважаючи, що виконав всі необхідні дії для заволодіння майном потерпілої, таємно від ОСОБА_8 намагався викрасти із шухляди її власні грошові кошти в сумі 480 грн., але був викритий останньою, яка почала кричати про крадіжку, чим привернула увагу перехожих.
В той же час ОСОБА_9 , незважаючи на те, що був викритий у спробі вчинити крадіжку, свої протиправні дії по заволодінню майном потерпілої не припинив, натомість вибіг з грошовими коштами із магазину на вулицю та став тікати з ними в бік підземного переходу, який розташований в м.Полтаві по вул. Соборності, тим самим намагався відкритим шляхом заволодіти цими коштами та спричинити потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 480 грн., але не довів свій корисливий умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий перехожими.
17.07.2016 року близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на перехресті вулиць Котляревського - Романа Шухевича в м. Полтава, помітивши попереду себе ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_10 виник раптовий умисел на заволодіння його особистим майном.
З цією метою, ОСОБА_9 , наздогнав ОСОБА_11 , після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння і не міг чинити належного опору, з метою заволодіння його майном здійснив напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я, що виразився, у раптовому нанесенні із - заду ОСОБА_6 пальцями рук стиснутими в кулак одного удару в праву частину потиличної та тім`яної області голови.
Надалі, після того як ОСОБА_6 розвернувся до нього обличчям, ОСОБА_9 продовжив застосовувати до потерпілого фізичне насильство, вдаривши його пальцями рук стиснутими в кулак в ліву частину голови, від чого потерпілий впав на землю, внаслідок чого зазнав травми правого ліктьового суглобу.
Після того, як ОСОБА_12 від отриманих ударів впав на землю, ОСОБА_9 на цьому не зупинився та, продовжуючи долати опір потерпілого, з метою реалізації своїх корисливих намірів з безперешкодного заволодіння його майном, завдав пальцями рук стиснутими в кулак та ногою у взутті декілька ударів в ділянку голови та тулубу, що призвели до втрати ОСОБА_6 свідомості.
Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_6 відповідно до висновку судово медичної експертизи № 1428 від 15.09.2016 року тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості з геморагічним забоєм лівої лобної долі головного мозку та забоями м`яких тканин в правій потиличній та тім`яній області голови, багаточисельних саден шкіри та крововиливів голови, які по ступеню тяжкості у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ділянки гіперпігментації шкіри правого ліктьового суглобу, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, позбавлення права на оскарження фактичних обставин в апеляційному порядку, переконавшись в добровільності їх позиції, та за їх згодою, визнав недоцільним дослідження тих фактичних обставин справи за епізодом замаху на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 , які ніким не оспорюються. При цьому, учасники процесу вважали за можливе з`ясування фактичних обставин справи за відсутності потерпілої ОСОБА_8 , від якої надійшла заява про проведення судового розгляду справи за її відсутності.
Допитаний у суді ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що 30 травня 2016 року перебуваючи в аптеці, що розташована по вул. Європейська, 19 в м. Полтава, він помітив як продавець поклала до шухляди грошові кошти і пішла у підсобне приміщення. Він підійшов до її робочого місця, і дістав із шухляди гроші. У цей час вийшла продавець, побачила факт вчинення ним крадіжки та почала кричати. Він поклав грошові кошти до кишені та почав тікати. Продавець також вибігла з аптеки і щось кричала йому вслід. Пробігши близько 100 метрів, він був затриманий перехожими.
17.07.2015 року в нічний час він гуляв разом зі своїм другом на ім`я ОСОБА_13 поблизу ЦУМу в м.Полтаві. Йдучи по вулиці, товариш пішов до магазину «АТБ», а обвинувачений пішов далі по вулиці. У цей час він побачив, що на сходах одного з магазинів сидить чоловік та важко дихає. Він запитав у нього, як він себе почуває. Потерпілий повідомив, що йде із пологового будинку. Які події сталися після цього, ОСОБА_5 не пам`ятає. Потім пам`ятає як опинився на зупинці громадського транспорту «Луначарського», де він сів у маршрутне таксі та поїхав додому. У маршрутному таксі ОСОБА_5 виявив у себе в кишені мобільний телефон марки «LG» та дві частини золотого ланцюжка. Вподальшому золотий ланцюжок він віддав під заставу в ломбард за допомогою свого знайомого. Звідки ці речі взялися у нього, йому невідомо. Пам`ятає, що піднімав потерпілого із землі, але не бив його. Можливо речі потерпілого обвинувачений знайшов біля нього, а можливо забрав у останнього. Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов визнав повністю.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 17.07.2016 року він відпочивав у кафе по вул. Котляревського та викликав таксі, втім воно не приїжджало, а тому він вирішив піти пішки назустріч. Пройшовши перехрестя вулиць Леніна та Шухевича в м.Полтаві, потерпілий почув позаду себе кроки та потім відчув ззаду удар. У цей час потерпілий розмовляв по мобільному телефону. Він був на підпитку, тому похитнувся від удару і повернувся до обвинуваченого. На дворі було не зовсім темно, тому він добре запам`ятав його обличчя. Після цього ОСОБА_6 було нанесено удар у правий бік обличчя, та він упав на землю. Потім він відчув близько 3-4 ударів по тулубу і по голові, після чого втратив свідомість. У свідомість потерпілий прийшов в лікарні. У нього було викрадено мобільний телефон «LG» вартістю 3500 грн. у чохлі, золотий хрестик вартістю 952 грн., золотий ланцюжок та золоту обручку вартістю 8418 гривень. Частину золотого ланцюжка йому повернуто. Підтримав заявлений ним у справі цивільний позов про відшкодування заданої йому матеріальної шкоди та витрат на лікування.
Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 вина обвинуваченого у вчиненні розбійного нападу підтверджується:
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 06.09.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та фототаблицею до нього, в ході якого потерпілий продемонстрував механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та місце і обставини відкритого викрадення його майна ( а.с. 60-66);
-даними висновку судово-медичної експертизи № 1428 від 15.09.2016 року відповідно до якого ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості з геморагічним забоєм лівої лобної долі головного мозку та забоями м`яких тканин в правій потиличній та тім`яній області голови, багаточисельних саден шкіри та крововиливів голови, які по ступеню тяжкості у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ділянки гіперпігментації шкіри правого ліктьового суглобу, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження. Покази потерпілого ОСОБА_6 дані ним 06.09.2016 року при проведенні слідчого експерименту загалом не протирічать даним судово-медичної експертизи останнього (а.с. 70-72);
-даними протоколу огляду від 22.07.2016 року в ході якого оглянуто чек з ломбарду ПТ «Ломбард УМВК і Компанія», частину золотого ланцюжка та обручку, яку видав ОСОБА_14 ;
-даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.09.2016 року в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав частину золотого ланцюжка, який належить йому (а.с. 73-74);
-даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 09.09.2016 року в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 як особу яка 17.07.2016 року здійснила на нього розбійний напад (а.с. 75-77);
-даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 11.09.2016 року в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_5 як особу яка 17.07.2016 року попрохав закласти в ломбард частину золотого ланцюжка та обручку, а також пропонував придбати мобільний телефон «LG» в чохлі темного кольору.
Аналізуючи та оцінюючи показання ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 суд вважає, що вони не суперечать показанням потерпілого та іншим встановленим обставинам справи. Так ОСОБА_5 не заперечує, що 17.07.2016 року, в нічний час, коли був вчинений напад на потерпілого, зустрів останнього поблизу перехрестя вулиць Котляревського - Романа Шухевича в м. Полтава. Заперечуючи факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, посилаючись на втрату пам`яті, ОСОБА_5 не виключає, що міг заволодіти майном потерпілого, відібравши його у останнього. Такі показання обвинуваченого суд розцінює як позицію захисту з метою применшення ступеню своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому потерпілий ОСОБА_6 як під час досудового розслідування так і в ході судового розгляду категорично заявив, що саме ОСОБА_5 спричиняв йому тілесні ушкодження та заволодів його майном. Вказаний потерпілим механізм спричинення йому тілесних ушкоджень відповідає даним судово-медичної експертизи останнього. Таким чином, вказані вище докази суд вважає стабільними та об`єктивними, які узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам. Підстав ставити їх під сумнів у суду не вбачається.
Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні покарання, суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, у відповідності до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами та положення ч.1 ст.65 КК України, згідно з яким суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи не лише ступінь тяжкості злочину, а й особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, корисливий мотив злочинів, ступінь вини обвинуваченого, його особу, який не працює, неодружений, за місцем попереднього відбуття покарання характеризується незадовільно, перебував на лікуванні у Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання опіодів, синдром залежності, має тяжке захворювання, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів проти власності, має не погашені і не зняті судимості.
Обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що в силу ст. 67 КК України обтяжує покарання є рецидив злочину.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Суд враховує, що замах на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 вчинено ОСОБА_5 до його засудження вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 01.07.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. Розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 вчинено ОСОБА_5 після постановлення вказаного вище вироку суду, в період іспитового строку, а тому покарання за цим вироком йому має бути призначене з урахуванням правил визначених ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України.
Витрати пов`язані із залученням експерта у справі відсутні. Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Оскільки покарання ОСОБА_5 за цим вироком належить відбувати реально, захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування слід продовжити з метою виконання вироку та задля попередження ризиків ухилення від відбування покарання чи продовження вчинення кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за вказаною статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, призначеним покаранням поглинути покарання, призначене за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 01.07.2016 року, призначивши покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Визнати ОСОБА_5 винним за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання за вказаною статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 01.07.2016 року, призначивши остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою вважати продовженим до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбуття покарання рахувати з 08.12.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у зв`язку з необхідністю його участі у цьому кримінальному провадженні з 17.07.2016 року до вступу вироку в законну силу, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
-частину золотого ланцюжка довжиною 30 см., який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути йому ж;
-золоту каблучку, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, і яка відношення до справи не має -повернути ОСОБА_14 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 30 діб з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1