Справа № 752/3772/17
Провадження №: 1-кп/752/501/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
представника потерпілої ОСОБА_3
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009879 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, яка не працює, з вищою освітою, маюча на утриманні не працездатних осіб, а саме ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:
ОСОБА_6 , 08.10.2016 року приблизно о 18:30 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21130» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по мокрому, чистому дорожньому покритті, правої смуги руху, по вулиці Васильківської, біля будинку № 19/15 в місті Києві, в напрямку площі Голосіївської, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, була неуважною, відповідно не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким зменшив швидкість та зупинився попутний транспортний засіб, водій якого рухався в лівій смузі руху, в порушення п. 2.3б, п. 18.1 ПДР України не зупинилась перед пішохідним переходом та не надала дороги пішоходу виїхала на пішохідний перехід де вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину і яка внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю, та пояснила, що 08.10.2016 року, приблизно о 18:30 год., йшов дощ, вона керуючи автомобілем «ВАЗ 21130» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по мокрому дорожньому покритті у правій смузі руху вулиці Васильківської в місті Києві, в напрямку площі Голосіївської, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, пізно побачила пішохода яка у цей час перетинала вулицю, почала гальмувати, проте уникнути зіткнення не вдалось, після удару зупинила керований нею автомобіль та викликала швидку допомогу. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 визнала частково, а саме визнає цивільний позов в частині відшкодування майнових збитків на суму 3 213 грн. повністю, стосовно заявленої суми у 70 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, зазначила, що сума завищена та вона не в змозі сплатити таку суму і визнає цивільний позов в частині моральної шкоди на суму 3000 грн.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення неумисного злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття і відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі.
Одночасно, суд вважає за можливе застосувати приписи ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та її можна звільнити від відбування покарання із випробуванням, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, суд, враховуючи обставини ДТП, позицію прокурора, представника потерпілої, також вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченої додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того, у відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, судом враховується не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Покарання у вигляді штрафу, про яке просила сторона захисту, суд не вважає за можливе застосувати з огляду на відсутність працевлаштування та й взагалі будь-якого доходу у обвинуваченої, про що вона неодноразово звертала увагу суду в судовому засіданні. Більше того, покарання у вигляді штрафу, на переконання суду не сприятиме запобіганню вчинення обвинуваченою нових аналогічних злочинів.
На думку суду, призначене обвинуваченій покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для її виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Одночасно, заслухавши цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 та думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з огляду на таке.
Цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню, з огляду на його повне визнання та підтвердження суми відповідними квитанціями.
Що стосується понесеної моральної шкоди, яку ОСОБА_8 оцінила у 70 000 грн., а обвинувачена заперечила, враховуючи понесені страждання під час події ДТП, отримані тілесні ушкодження у вигляді, зокрема, розривів передньої хрестоподібної зв"язки, заднього рога медіального меніску ІІІ ступеня, а також відсутність іншого підтвердження негативних наслідків ДТП, суд доходить до висновку про необхідність стягнення на користь потерпілої суми у розмірі 50 000 грн.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися на реєстрацію.
Речові докази, а саме автомобіль марки «ВАЗ-21130» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 залишити за належністю у ОСОБА_6 .
Цивільний позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 гроші в сумі 3213 грн. 99 коп. (три тисячі двісти тринадцять) гривень на відшкодування майнової шкоди та 50 000 грн. (п"ятдесят тисяч) гривень на відшкодуванню моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати вартість проведеної автотехнічної експертизи від 09.02.2017 року № 216/ат в розмірі 879 гривень 60 копійок на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1