11-кп/775/176/2017(м)
263/3996/16-к

Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та

справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000525 від 10.02.2016 року за апеляційною скаргою прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 23.01.2017 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Маріуполя Донецької області, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , визнаний винним за ч.1 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України останнього звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього на підставі частин 1,2 ст.76 КК України судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 10.02.2016 року приблизно о 19.00год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , у ході сварки з двоюрідним братом ОСОБА_8 , що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, та взаємного штовхання руками, умисно завдав останньому один удар кухонним ножем в область грудної клітини зліва, спричинивши своїми діями тілесні ушкодження у вигляді колотого-різаного поранення грудної клітини зліва, що проникало у плевральну порожнину, яке ускладнилося розвитком гемопневматорексу зліва, та по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час їх утворення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржуване рішення у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з застосуванням вимог ч.3 ст.72 КК України.

Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, перекваліфікувавши його дії з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України.

На обгрунтування апеляційних вимог вказує, що характер, послідовність і динаміка дій обвинуваченого, його поведінка до скоєння злочину, локалізація тілесного ушкодження у потерпілого і механізм його заподіяння, знаряддя злочину, співпадають з ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України і свідчать про те, що є всі підстави визнати, що обвинувачений, в даному випадку діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого, скоїв для цього всі необхідні дії, які були для нього явно такими, які спричинять смерть, однак смертельний результат не настав лише в силу обставин, які не залежали від його волі.

Вважає, що ОСОБА_9 бажав настання наслідків передбачених ч.1 ст. 115 КК України, тобто діяв з прямим умислом на вбивство.

Вказує, що суд при винесенні вироку не врахував обставини того, що ОСОБА_10 при наявності можливості для нанесення тілесних ушкоджень в будь-які ділянки тіла потерпілого з урахуванням того, що потерпілий в момент заподіяння тілесних ушкоджень не був «озброєний» будь-яким предметом, маючи можливість спричинення меншої шкоди здоров`ю потерпілого, умисно наніс удар ножем саме в область грудної клітини потерпілого, в місце розташування життєво важливих органів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши заяву прокурора про відкликання апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження з таких підстав.

Перед початком апеляційного розгляду, прокурор, який подав апеляційну скаргу, скориставшись своїм правом, відкликав внесену ним апеляційну скаргу, надавши заяву.

Відповідно до положень ч. 1, 2 статі 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими учасниками кримінального провадження, прокурор відмовився від апеляційної скарги до закінчення апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 23.01.2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України закрити, у зв`язку з відмовою прокурора від своєї апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4