Справа № 344/7019/17
Провадження № 1-кс/344/1923/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що він є власником ПМП «Темп», яке займається глибокою переробкою деревини, сто відсотків виготовленої продукції продається на експорт в країни Євросоюзу та інші країни, з партнерами яких укладено довгострокові контракти на постачання продукції.

09.09.2016р. на територію підприємства прибули слідчі органів ДФС в Івано-Франківській області, працівники прокуратури та оперативні працівники, провели обшук, вилучили всю бухгалтерську документацію, описали та наклали арешт на сировину та готову до реалізації за кордон продукцію, опечатали склади, чим фактично зупинили процес виробництва. Крім цього, обшуки були проведені в житлових будинках у нього, як директора, головного бухгалтера, і хоча нічого не було вилучено, проте сам факт проведення обшуків є для них образою та завдає моральної шкоди.

07.09.2016р. старшим слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 було внесено в ЄРДР інформацію про те, що службові особи ПМП «Темп» впродовж 2013-2016 років, шляхом відображення у бухгалтерському та податковій звітності безтоварних операцій з придбання дуба в фізичних осіб-підприємців, безпідставно сформували витрати на загальну суму 5555756грн., ухилившись таким чином від сплати податку на прибуток підприємства на загальну суму 1000036грн. що є значним розміром правова кваліфікація ч. 1 ст. 212 КК України. Вказані відомості в ЄРДР слідчою були внесені незаконно, зловживаючи службовим становищем, перевищуючи свої службові повноваження. Для внесення даних в ЄРДР слідча не мала ніяких правових підстав, так як станом на час внесення даних, підприємство жодної копійки заборгованості із сплати податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, не мало. Крім цього, жодної перевірки на час внесення відомостей у ЄРДР на підприємстві проведено не було. Тому внесення даних в ЄРДР про ніби-то вчинення злочину, суперечить вимогам ст. 41 ПКУ та ст. 214 КПК, є порушенням Положення про порядок ведення реєстру досудових розслідувань та розділу 2.5 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом ДФС України № 22 від 31.07.2014 р. із змінами, внесеними наказами ДФС від 05.06.2015р. № 397, від 11.11.2015р. № 889, від 18.07.2016р. № 633, за змістом яких встановлено що тільки за наслідками перевірки при виявленні порушень, що є достатніми для притягнення до кримінальної відповідальності, протягом 20 робочих днів наступним за днем узгодження прийнятих за їх результатами податкових повідомлень-рішень приймаються рішення згідно з положеннями КПК.

Продовжуючи свої дії по перешкоджанню і зупиненню діяльності підприємства та доведення його до банкрутства, для створення видимості законної діяльності слідча ОСОБА_7 звернулась з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду надано дозвіл на проведення перевірки ПМП «Темп», за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. Вказана ухвала суду є незаконною, оскільки повноважень слідчому судді на надання дозволу на проведення перевірок чинний КПК не надає. По закінченню позапланової документальної перевірки ревізором було складено Акт від 08.11.2016р. №661/19-09-14-01/13805455, в результаті чого підприємством нібито було занижено податок на прибуток в загальній сумі 6384000грн., в тому числі: за 2013 рік 725799 грн., за 2014 рік 1466328 грн., за 2015 рік 4791663 грн. На вказаний акт перевірки ОСОБА_3 було подано заперечення, за результатами розгляду якого ГУ ДФС в Івано-Франківській області частково врахувало наведені у запереченні та доповненні до заперечення аргументи і доводи ПМП «ТЕМП», зменшило суму грошового зобов`язання по податку на прибуток на 2435766грн. та винесло відповідне податкове повідомлення-рішення № від 24.11.2016 р. на загальну суму 4344165грн. Вищезазначене податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 , відповідно до ст. 56 ПКУ, у встановлені законодавством терміни оскаржено в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду якої ДФС України надіслала Рішення від 07.02.2017р. № 2214 16/99-99-11-01-02-25, яким скасувала податкове повідомлення-рішення № ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 24.11.2016р. № у частині донарахувань з податку на прибуток по операціях за період 2015 року, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишила без змін, а скаргу ПМП «ТЕМП» задоволено частково.

03.03.2017р. представнику ПМП «ТЕМП» було вручено нове податкове повідомлення-рішення № від 03.03.2017р. на загальну суму 1984623грн. Отже беззаперечно встановлено посадовими особами ДФС вищого рівня, що сума в розмірі 6384000грн., як нібито занижений податок на прибуток, що встановила ревізор, не відповідає дійсності. В результаті перевірок акту ревізії сума зменшена на 4399377 грн. Акт ревізії та дії ревізора оскаржені скаржником в порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду Івано-Франківської області, рішення по вказаній справі ще не прийняте.

За заявою ОСОБА_3 проти ревізора який проводив перевірку на ПМП «Темп» та умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, не виконуючи вимог викладених в ухвалі слідчого судді при проведенні перевірки внесла неправдиві відомості у акт перевірки, відкрито кримінальні провадження № 0000173 від 24.03.2017 року за ч. 2 ст. 364 КК України, зловживання службовим становищем всупереч інтересам служби, чим завдано тяжкі наслідки ПМП «Темп», та № 0000176 від 24.03.2017 року за ч. 3 ст. 382 КК України, умисне невиконання ухвали слідчого судді від 27.09.2016 року, та ОСОБА_3 , визнано потерпілим. Досудове слідство по даних кримінальних провадженнях проводить слідчий обласної прокуратури.

27.09.2016 року слідча з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , виготовила повідомлення про підозру, погодила його у прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 . Незважаючи на вимогу ч. 1 ст. 278 КПК України, яка встановлює що письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором, цього зроблено не було.

23.11.2016 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, було вручено начальником відділення СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , тобто слідчим, який не виготовляв повідомлення про підозру, не був у складі слідчої групи на час виготовлення підозри, та працює в структурі до підслідності якої у відповідності з ч. 3 ст. 216 КПК України, ст. 212 КК України, не належить. З того часу жодної слідчої дії з підозрюваним ОСОБА_3 , не проводилось. Слідство у вказаному кримінальному провадженні проводив слідчий СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 .

05.01.2017 року ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до слідчого ОСОБА_5 , про надання дозволу на ознайомлення та зняття копій з матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України. Слідчий повідомив листом від 10.01.2017 року що клопотання задоволено, частково надано матеріали кримінального провадження на ознайомлення. В процесі ознайомлення з матеріалами слідчий почав затягувати ознайомлення з матеріалами справи, посилаючись на свою зайнятість.

27.01.2017 року захисники ОСОБА_3 в черговий раз звернулись до слідчого з клопотанням про надання дозволу на ознайомлення та зняття копій з матеріалів. Слідчий ОСОБА_5 листом від 30.01.2017 року повідомив, що матеріали досудового розслідування знаходяться на судово-економічній експертизі, та при їх поверненні буде повідомлено додатково та надано можливість для ознайомлення. Як було виявлено пізніше, судово-економічна експертиза слідчим була призначена постановою від 11.01.2017 року.

При призначенні експертизи, враховуючи що на момент її призначення ОСОБА_3 було оголошено підозру, слідчий в порушення вимог ст. 111 КПК України не повідомив його що буде призначати вказану експертизу, не врахував питання які мав намір поставити підозрюваний перед експертами, не обговорив яка експертна установа має проводити експертизу, чим порушив право на захист.

Також, щоб створити додаткові незручності та негативно вплинути на виробничий процес ПМП «Темп», слідчий ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з обов`язковою здачею на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. В зв`язку з виробничою необхідністю мінімум раз на місяць у ОСОБА_3 є потреба виїздити за кордон. З моменту оголошення йому підозри 23.11.2016 року, ОСОБА_3 виїздив за кордон близько десяти разів на термін не більше як три дні кожного разу, за цей час жодної слідчої дії зі ним не проводилось. Ухвалою слідчого судді від 13.04.2017р. по справі № 344/5130/17 в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу відмовлено. Строк досудового розслідування прокурором було продовжено до 23.05.2017 року.

ОСОБА_3 час від часу сам телефонував слідчому та запитував чи повернулися матеріали з експертизи, однак слідчий постійно вишукував різні причини щоб не зустрітись та не надати на ознайомлення матеріали кримінального провадження, а в подальшому і висновок експертизи який уже був виготовлений.

11.05.2017 року в черговий раз ОСОБА_3 поїхав до слідчого, але оскільки він його не прийняв, записався на прийом та був прийнятий заступником прокурора області. Цього ж дня він написав клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та просив повернути бухгалтерські документи вилучені під час обшуку. Заступник прокурора області авторитетно пообіцяв що на завтра, тобто 12.05.2017 року слідчий поверне ОСОБА_3 бухгалтерські документи та ознайомить з висновком експертизи. Однак ні 12.05.2017 року, ні 13.05.2017 року, ні 15.05.2017 року вказану обіцянку прокурора ніхто не виконав, ні з матеріалами справи, ні з висновком експерта ніхто не ознайомлював.

22.05.2017 року ОСОБА_3 було викликано до слідчого, та не зважаючи на бажання ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження, в цьому було відмовлено, та в 11год. 10хв. цього ж дня вручено змінене повідомлення про підозру, з якого випливає, що ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 212 КК України, а саме ПМП «Темп» занижено податок на прибуток на суму 674923,27грн.

Реалізуючи своє право на захист, враховуючи що жодних слідчих дій з ним не проводилось, обвинувачення ґрунтується на твердженні слідчого, та незаконному висновку ревізії, проведеної ОСОБА_11 , головним державним ревізором інспектором платників основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС в Івано-Франківській області, що на ПМП «Темп» не поступала сировина від фізичних-осіб підприємців ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які на підставі доручень діяли від інших осіб, та які слідчим допитувалися як свідки, та вилучені у них документи і їхні покази лягли в основу акту ревізії, а в подальшому у висновки експертиз, ОСОБА_3 оголосив слідчому що готує письмове клопотання про їх одночасний зі ним допит, підготовив вказані клопотання, в 12год. 50хв. цього ж дня зареєстрував їх в канцелярії слідчого управління. Незважаючи на це, не вирішивши клопотання ОСОБА_3 по суті, чим грубо порушене його право на захист, слідчим цього ж дня в 13год. 12хв. було оголошено про закінчення досудового розслідування, та відкрито матеріали кримінального провадження.

Листом від 23.05.2017 року, слідчий повідомив що не має можливості розглянути та задоволити клопотання ОСОБА_3 , оскільки слідство уже закінчене, а відповідно до ч. 8 ст. 223 КПК України, слідчі дії проводитись не можуть. Жодної слідчої дії крім допитів з ним, як з підозрюваним, не проводилось.

Основним доказом сторони обвинувачення є висновок № 19/05-2017 судово-економічної експертизи від 19.05.2017 року, проведеної ТОВ АФ «Вест Аудит» м. Чернівці, зроблений судовим експертом ОСОБА_14 , який за змістом проведеної експертизи встановив, що ПМП «Темп» занижено податок на прибуток на суму 674923,27грн. За змістом вказаної експертизи суми достатньо для оголошення підозри посадовим особам ПМП «Темп» у вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Вказаний доказ є підроблений слідчим та експертом який проводив експертизу, тому викладені в експертизі дані та обставини її проведення потребують перевірки. В матеріалах кримінального провадження існує інший доказ, висновок експертів від 03.05.2017 року № 193/17-22 за результатами проведення судово-економічної експертизи, проведеної Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за змістом якого встановлено заниження податку на прибуток на суму 166529,27 грн. Вказаної суми недостатньо для оголошення підозри посадовим особам ПМП «Темп» у вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України. Слідчий та процесуальний прокурор грубо порушуючи вимоги ст. 111 КПК України не повідомив ОСОБА_3 про існування як доказу висновку експертів від 03.05.2017 року № 193/17-22.

Слідчий та процесуальний прокурор грубо порушуючи вимоги ст.9 КПК України, законність кримінального провадження, якою визначено що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, не визнав як виправдувальний доказ висновок експертів від 03.05.2017 року № 193/17-22, та не закрив кримінальне провадження, а приховав вказаний доказ від ОСОБА_3 .

Також порушуючи вимоги ст. 9 та інші вимоги КПК, слідчий не маючи жодних прав і підстав, грубо порушуючи вимоги ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» якою визначено що експертизи проводять державні спеціалізовані установи, звертається за проведенням експертизи до комерційної організації, ТОВ АФ «Вест Аудит» м. Чернівці, при цьому приховуючи від експерта ОСОБА_14 , що вказана експертиза вже проведена Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, та очевидно під впливом слідчого на вказаного експерта, експертом визначається сума що ніби то ПМП «Темп» занижено податок на прибуток на суму 674923,27грн., що не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Кваліфікуючою ознакою при вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 212 КК України, є в тому числі сума несплаченого податку. Одним із способів перевірити правдивість показів свідків, є їх одночасний допит.

У відповідності до ст. 223 КПК України слідча дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, крім випадків коли через специфіку слідчої дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі у ній. Під час проведення такої слідчої дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої дії, які заносяться до протоколу. У відповідності до п. 9 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право брати участь у проведенні процесуальних дій, а у відповідності до п. 10 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право під час проведення процесуальних дій ставити питання подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу.

Тому просив суд визнати незаконним рішення слідчого СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , про відмову у задоволенні клопотань від 22.05.2017 року та його скасувати, зобов`язати слідчого провести одночасний з ОСОБА_3 допит як свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , головного державного ревізора інспектора платників основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Про час та місце проведення допитів повідомити його завчасно, оскільки він бажає брати участь у допиті вказаних осіб та ставити їм запитання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини, просили скаргу задовольнити.

В судовому засіданні слідчий скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення скаржника та адвоката, слідчого, дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Стаття 19 Конституції України вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

22.05.2017 року захисник ОСОБА_15 звернувся до слідчого з клопотаннями про проведення слідчих дій.

Згідно доручення прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_16 в порядку п. 4 ч. 2 ст. 26 КПК України, слідчим від 22.05.2017р. було завершено досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000080 від 07.09.2016р. та відкрито для ознайомлення сторонам кримінального провадження матеріали досудового розслідування.

Як вбачається з відповіді слідчого ОСОБА_5 , від 23.05.2017р. № 559/108/24-2017 захиснику підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_15 відмовлено в задоволенні клопотань з приводу проведення одночасних допитів між підозрюваним ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 і колишнім державним ревізором інспектором ВП платників основних галузей економіки управління аудиту ГЦУ ДФС в Івано-Франківській області Стасів Г.І.

Ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З аналізу зазначених норм кримінально-процесуального законодавства вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, розглядаються слідчим суддею лише під час досудового розслідування. Після закінчення досудового розслідування зауваження на такі дії можуть подаватись під час проведення судом підготовчого провадження, але окремим предметом оскарження такі дії прокурора та слідчого вже не можуть бути.

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду скарги досудове розслідування закінчене і стороні захисту відкриті матеріали досудового розслідування, а тому орган досудового розслідування позбавлений можливості відновити досудове розслідування і проводити будь-які слідчі дії.

Враховуючи вищенаведене, та те, що скарга на дії слідчого може бути предметом розгляду слідчим суддею лише на досудовому розслідуванні, вважаю, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії слідчого відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 07 червня 2017 року.