Справа № 344/2471/17
Провадження № 11-сс/779/58/2017
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського суду від 20 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000132 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України ( далі КК ), за участю прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2017 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 20 квітня 2017 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 22.03.2016 р. близько 13 год. 30 хв. перебував у власному автомобілі марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , разом із своїм знайомим ОСОБА_9 , на польовій дорозі неподалік від вул. Лесі Українки в м. Тисмениця. У цей час повз вказаний автомобіль проходила малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поверталась зі школи додому. ОСОБА_7 , побачивши ОСОБА_11 , запропонував їй присісти в автомобіль, на що остання погодилась. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запропонували ОСОБА_12 вжити разом з ними алкогольні напої. В результаті вживання алкоголю малолітня ОСОБА_13 сп`яніла та заснула на задньому сидінні автомобіля.

Близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 відвіз ОСОБА_9 до вул. Січових Стрільців в м. Тисмениця, де останній вийшов із автомобіля та пішов додому, а ОСОБА_13 продовжувала спати в автомобілі.

Залишившись наодинці із ОСОБА_14 , яка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спала, у ОСОБА_7 виник умисел на вступ з нею у статеві зносини з використанням її безпорадного стану. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на зґвалтування ОСОБА_15 , ОСОБА_7 від`їхав автомобілем у безлюдне місце в м. Тисмениця, та, достовірно знаючи, що ОСОБА_16 являється малолітньою, діючи з прямим умислом, спрямованим на вступ у статеві зносини з ОСОБА_14 проти її волі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, скориставшись безпорадним станом потерпілої, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого не розуміла значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити опір, із застосуванням фізичного насильства, утримуючи останню за руки, вступав з нею проти її волі у статеві зносини природнім шляхом.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 покликається на незаконність ухвали. Зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, а підозра не грунтується на доказах, а виключно на припущеннях сторони обвинувачення. Вказує на недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, вказавши на допущені порушення вимог закону слідчим, а також слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу;

- прокурор заперечив доводи апеляційної скарги та зазначив, що ухвала слідчого

судді постановлена з дотриманням положень КПК і підстав для її скасування немає.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів, при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 183, 194 КПК.

Відповідно до вимог ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Покликання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на те, що слідчий суддя безпідставно обрав щодо її підзахисного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з доданих до клопотання слідчим копій з матеріалів кримінального провадження, 20 лютого 2017 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років .

Обгрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_10 , показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_17 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , висновком судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_10 №202 від 18.04.2016 року, висновком судово-імунологічної експертизи №300 від 11.05.2016 року, протоколом впізнання та іншими доказами.

Слідчий суддя, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, правильно зазначив, що розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у підпункті с п.1 ст.5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа вчинила злочин.

Саме такі обставини та відомості, на думку колегії суддів, наявні у даному провадженні, та свідчать про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення особливо тяжкого злочину.

Тому колегія суддів не може погодитися з доводами захисника щодо відсутності доказів обґрунтованої підозри.

Також під час розгляду клопотання слідчого прокурором відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК у кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи характер та обставини злочинних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, про те що на даному етапі досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2017 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2