АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 31 травня 2017 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

за участіі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №1 міста Києва ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 03 липня 2017 року включно, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В ухвалі слідчий суддя вказав про недоведеність прокурором того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти визначеному судом для підозрюваного ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначає прокурор ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного обґрунтовуються тим, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

На думку прокурора, судом не враховано достатність підстав вважати, що підозрюваний в подальшому може незаконно впливати на представників потерпілого та свідків з якими він наглядно знайомий.

На думку прокурора, слідчий суддя не врахував того, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та попередити ризики, передбачені ст.177 КПК України, в тому числі і негативно впливти на потерпілу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 02 травня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003502, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04 травня 2017 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

05 травня 2017 року слідчий СВ Голосіївського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року вищевказане клопотання органу досудового розслідування задоволено частково та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 03 липня 2017 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, який передбачений статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а тому з урахуванням того, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та має визначене місце проживання в м. Києві, суддя прийшов до висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, може вважатись достатнім для виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_10 під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 03 липня 2017 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2806/2017 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1