Справа № 363/1957/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/488/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 45 25.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
25 квітня 2017 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ст. 340 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ст. 340 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам закону, оскільки з обвинувального акту не вбачається конкретного часу видачі завідомо підробленого документу (рапорту), зокрема час передачі його до відділу з адміністративної практики УДАІ ГУ МВС України в Київській області. Крім цього, в обвинувальному акті не зазначено наслідки складання адмінпротоколів на осіб, зазначених в рапортах ОСОБА_7 , чи приймалися судові рішення та притягалися ці особи до адмінвідповідальності, не надана цьому правова оцінка. Також, з обвинувального акту не вбачається, чи були сповіщенні органи виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо проведення акції протесту, відповідно до вимог чинного законодавства, чи брали водії, на яких були складені адмінпротоколи участь в акціях протесту, не визначено в повному обсязі ознаки офіційного документу, який став предметом підробки.

Крім цього, в обвинувальному акті не зазначено об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 340 КК України, факт участі та наміри подальшої участі в акції протесту водіїв транспортних засобів, щодо яких складено підробні протоколи, не зазначено, якими неправомірними діями ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду учасникам акції протесту, та в чому вона полягає.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною, оскільки з її змісту вбачається, що суд в ході підготовчого судового засідання фактично здійснив перевірку та оцінку обсягу і визначеності пред`явленого особі обвинувачення, що суперечить вимогам КПК України, згідно яких обов`язок доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення покладено на сторону обвинувачення, а отже і визначення обсягу обвинувачення є виключно правом державного обвинувача. Тому, на думку апелянта, доводи на які посилається суд в ухвалі, не можуть порушувати права учасників кримінального провадження та не перешкоджають призначенню розгляду справи на підставі даного обвинувального акту.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є законною, а апеляційна скарга прокурора необґрунтованою і зазначенні в ній обставини не достатні для скасування ухвали суду. В зв`язку з цим просить ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може, з наступних підстав.

ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Ч.2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складання та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту, то в ньому викладенні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України є хибним.

При цьому, висновки суду про те, що в обвинувальному акті відсутні наслідки складання адмінпротоколів на осіб, зазначених в рапортах ОСОБА_7 , не зазначено, чи брали водії, на які були складені адмінпротоколи участь у акціях протесту, не визначено в повному обсязі ознаки офіційного документу, який став предметом підробки, можливі виключно як наслідок оцінки досліджених в ході судового розгляду обставин справи та виходить за межі переліку питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ст.. 340 КК України скасувати.

Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ст.. 340 КК України до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4