Справа № 357/6877/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/850/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 03.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
« 3 » серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві провадження за апеляційною скаргою прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 травня 2017 року яким,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкас, Білоцерківського р-ну, гр.України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та засуджено на 6 років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

9.04.2016 року близько 8 год. 20 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання у кв. АДРЕСА_2 , діючи з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_8 , викликаної її пасивністю до спільного подружнього життя та не сприйняття нею ОСОБА_9 як чоловіка та особистості в цілому, з метою припинення образ з боку потерпілої, знаходячись на порозі між коридором та спальною кімнатою вказаної квартири, підійшов ззаду до своєї дружини та умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень, які можуть бути небезпечні для її життя, й бажаючи їх настання, наніс один удар обухом сокири по тім`яній ділянці голови ОСОБА_8 , на що потерпіла ОСОБА_8 повернулась до ОСОБА_9 та сварка продовжилась, під час якої ОСОБА_9 висловлював обурення, з приводу того, що такі відносини йому набридли, ображав потерпілу, та повторно наніс один удар обухом сокири по голові ОСОБА_8 , внаслідок чого виникла боротьба та бійка, під час якої ОСОБА_8 вихопила сокиру з рук ОСОБА_9 , який повалив потерпілу на ліжко у вітальній кімнаті квартири, здушував руками шию ОСОБА_8 , яка сокирою також вдарила по голові ОСОБА_9 , чинила опір та відбивалась, і звільнившись, втекла до вхідних дверей квартири, на подвір`я, при цьому голосно кликала на допомогу сусідів.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 183/д від 20.05.2016 року своїми протиправними діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді двох ран на голові, переломів лобної кістки зліва, тім`яної і вискової кісток справа, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку, які заподіяні тупими предметами, могли виникнути від удару сокирою по голові та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію-як небезпечні для життя.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок щодо ОСОБА_9 скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, повторно дослідити докази у провадженні та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на незаконність вироку та його необґрунтованість, оскільки вважає, що судом І інстанції невірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, оскільки вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України повністю доведена стороною обвинувачення в ході судового розгляду та ґрунтується на показаннях потерпілої, свідків, а також підтверджується письмовими матеріалами провадження, зібраними в ході досудового розслідування.

Апелянт вважає, що умисел обвинуваченого був спрямований саме на вбивство дружини, однак був не доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла чинила опір та захищалась від протиправних дій обвинуваченого, що підтверджується кількістю, локалізацією та механізмом нанесення ударів а саме непомітно позаду від потерпілої, а також силою ударів, що призвело до переломів кісток черепу та намагання наздогнати потерпілу в коридорі будинку та задушити.

Крім того, на підтвердження наявності умислу обвинуваченого саме на вбивство дружини свідчить також той факт, що саме в цей день, вперше за тривалий час, обидва сини були на роботі та не могли завадити реалізації вказаного злочинного наміру.

Також апелянт зазначає, що показання обвинуваченого стосовно випадкового залишення сокири в сінях - слід сприймати критично, оскільки в ході проведення слідчого експерименту із обвинуваченим на місці події від 9.04.2016р. було зафіксовано на відео невелике гільце, яке не потребує достатніх фізичних зусиль та часу для його порубки, що також підтверджує те, що сокира була заготована з метою вбивства дружини, а не в господарських цілях.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 просить вирок від 8.05.2017р. залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає висновки суду, викладені у судовому рішенні, відповідають фактичним обставинам справи, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України є правильною та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому вирок є законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечувати проти задоволення апеляційної скарги та вважали вирок законним та обґрунтованим, провівши частково судове слідство, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є необґрунтованими і спростовуються сукупністю наступних доказів.

Так обвинувачений ОСОБА_9 частково визнавши себе винним за ст. 15-115 ч.1 КК України пояснив, що 9.04.2016 р. під час його перебування вдома, в своїй кімнаті його дружина ОСОБА_8 , яка повернулася додому з коридору через відчинені двері почала його сварити та ображати за те, що він не працює, під час сварки він, взявши в коридорі сокиру, внаслідок «нервового зриву», наніс начебто один удар сокирою потерпілій, куди саме наніс удар та якою частиною сокири, він не звернув уваги, але усвідомлював, що ударити лезом сокири більш небезпечні, у відповідь дружина також нанесла йому удар від чого у нього з голови пішла кров, чи наносив він ще удари потерпілій не пам`ятає, начебто не наносив, хоча така можливість була, після чого дружина почала кричати та пішла на вулицю, а він до кімнати, чи падала вона на підлогу чи на ліжко він не пам`ятає, але стверджує, що більше не бив та не душив потерпілу, так як все відбулось дуже швидко, про вчинене він жалкує, конфлікти у сім`ї почалися приблизно рік тому коли він звільнився з роботи.
Крім часткового визнання своєї вини вина обвинуваченого у вчиненні злочину за який він засуджений підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що хоча вона і проживає з обвинуваченим в одному будинку, але не спілкується з ним близько півтора року, 9.04.2016 р. повернувшись з ринку додому та поставивши сумку, ззаду відчула удар по верхній частині голови та обернувшись, побачила чоловіка, який стояв та в руках у нього була сокира; вона пам`ятає, як чоловік душив її на ліжку, можливо наніс їй декілька ударів сокирою, ображав її, удушення вона не відчувала, можливо вона також сокирою, яка була на ліжку, нанесла удар по голові чоловіку; пам`ятає, що чинила опір , на вулиці вона крикнула сусідці через забір та повернулась в будинок, щоб забрати сумку з мобільним телефоном, побачила, що чоловік стояв в кімнаті біля столу та сказала, щоб він віддав сумку, на що він відповів, що нічого не брав; не виключає, що під час боротьби з чоловіком могла і особисто забрати у нього сокиру та нанести відповідний удар, вважає, що чоловік хотів її вбити, так як можливо йому набридло таке життя, хоча не розуміє його намірів; зазначила, що чоловік її не переслідував, коли вона вирвалась від нього та вибігла на вулицю, а залишався в будинку до того часу, коли приїхала швидка допомога, лікар з якої також надавав медичну допомогу чоловіку; показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 9.04.2016 р. до неї зранку зателефонувала потерпіла ОСОБА_8 з якою вона разом працювала та повідомила, що її два рази вдарив чоловік сокирою по голові, прийшовши до потерпілої додому вона бачила, що у ОСОБА_8 голова в крові, після приїзду швидкої потерпілу забрали до лікарні; показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що зранку в суботу, почула «нелюдський» крик та побачила через вікно, що на порозі її будинку стояла ОСОБА_8 , у якої все обличчя було залите кров`ю, яка попросила викликати швидку допомогу та міліцію; показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 9.04.2016 року він зранку до них прийшла ОСОБА_14 у якої з голови йшла кров, з її слів її один раз вдарив чоловік сокирою по голові, він бачив, що ОСОБА_9 також лікар надавав допомогу, у нього також було садно на голові, раніше сварок чи бійок в сім`ї ОСОБА_14 не помічав, хоча знає їх з дитинства; показаннями свідка ОСОБА_15 , який працює лікарем швидкої допомоги і здійснив виїзд за викликом на вул.Інтендантську, де було виявлено потерпілу ОСОБА_8 з ранами голови, яка повідомила, що її вдарив чоловік, у якого також була рана голови, жінка повідомила, що також вдарила чоловіка по голові, чоловік вдарив її через ревнощі; показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що він являється сином обвинуваченого та потерпілої, 9.04.2016 року близько 6 год.30 хв. поїхав на роботу, а батьки залишались вдома, близько 9 год. йому зателефонували та повідомили, що його мати в лікарні, після чого він поїхав додому та побачив у хаті безлад, все було перевернуте, в лікарні мати йому сказала, що її хотів вбити батько, між ними виникла бійка; аналогічними показаннями свідка ОСОБА_17 ; , про причини бійки не розповідала; даними протоколу огляду місця події від 9.04.2016 року, з якого вбачається, що в приміщенні квартири АДРЕСА_2 в кімнатах, коридорі, веранді виявлено сліди крові, з будинку вилучено сокиру та два кухонні ножі зі слідами бурого кольору, схожими на кров (а.п.80-82); даними протоколу додаткового огляду місця події від 9.04.2016 року, з якого вбачається, що в приміщенні квартири АДРЕСА_2 вилучені змиви слідів крові з кімнат, коридору, а також вилучені сорочка та штани ОСОБА_8 ( а.п.101-102); даними протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_9 від 9.04.2016 року, згідно якого обвинувачений в присутності свого захисника показав за місцем проживання, на місці вчинення злочину, що під час сварки, коли його дружина прийшла додому, він взяв сокиру в передпокої та наніс один удар ззаду по голові потерпілій, яка від удару відскочила, а обвинувачений впав ( а.п.97- 100); даними протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 від 6.05.2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що обвинувачений ОСОБА_9 наніс їй удар по голові, почав її ображати, душив на ліжку, а вона вкусила його за палець, після чого вони впали на підлогу, продовжили боротьбу та потерпіла вирвалась та дійшла до вхідних дверей, покликавши на допомогу ( а.п.129-132); даними картки виїзду екстреної медичної допомоги, згідно якої виклик на виїзд по АДРЕСА_3 був здійснений о 9 год. Потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що її вдарив чоловік ОСОБА_9 обухом сокири по голові, свідомості вона не втрачала, а також у відповідь чоловік отримав травму голови( а.п.139); даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 97 від 10.06.2016 року, відповідно до якого на штанях та сорочці, вилучених під час огляду місця пригоди від 9.04.2016 року виявлено кров людини, яка може походити як від потерпілої ОСОБА_8 так і від обвинуваченого ОСОБА_9 у випадку наявності в нього тілесних ушкоджень, які супроводжувались кровотечею( а.с.148-149); даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 102 від 9.06.2016 року, відповідно до якого на сукні потерпілої ОСОБА_8 виявлено кров людини, яка може походити як від потерпілої ОСОБА_8 так і від обвинуваченого ОСОБА_9 у випадку наявності в нього тілесних ушкоджень, які супроводжувались кровотечею(а.п.151-152); даними висновку судової медико-цитологічної експертизи № 68 від 25.05.2016 року, відповідно до якого кров, виявлена на вилученій з місця пригоди сокирі, може належати як ОСОБА_8 так і ОСОБА_9 ( а.п.178-182); висновком судово-медичного експерта № 183/д від 20.05.2016, відповідно до якого при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_8 знайдені ушкодження у вигляді двох ран на голові, переломи лобної кістки зліва, тім`яної і вискової кісток справа, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку. Тілесні ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути від удару сокирою по голові в строк, вказаний в постанові та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію-як небезпечні для життя. Мало місце не менш ніж дві точки прикладання сили( а.п.176-177); висновком судово-медичного експерта № 194/д від 21.05.2016 року, відповідно до якого локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_8 , виявлених при вивченні медичних документів, не виключають можливість їх виникнення при обставинах, вказаних нею в протоколі проведення слідчого експерименту від 6.05.2016 року( а.п.178-182); поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_18 , про те, що обидва тілесних ушкодження, рани у потерпілої на голові могли бути спричинені тупим предметом (обухом сокири), держаком, більш ніяких тілесних ушкоджень в історії хвороби у потерпілої не зазначено. Потерпіла не вказувала під час надходження до лікарні, що втрачала свідомість, сили ударів тупими предметами по голові визначити неможливо, гематома може бути тільки у випадку витіку крові під шкіру, яку необхідно випускати, в іншому випадку це синці; висновком судово-психіатричної експертизи № 165 від 20.04.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_9 під час вчинення злочину на психічне захворювання не страждав, не перебував в тимчасово хворобливому розладі психічної діяльності, на психічне захворювання не страждав і не страждає, міг і в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (алкоголізм), потребує лікування від алкогольної залежності( а.п.163-165); висновком судово-психіатричної експертизи № 166 від 20.04.2016 року, відповідно до якого рівень інтелекту ОСОБА_9 достатній та відповідає віковим фізіологічним нормативним стандартам, схильності до підвищеного фантазування він не виявляє, під час проведення слідчого експерименту з ним, ознак фантазування у ОСОБА_9 не виявлено( а.п.167-169); висновком судово-психіатричної експертизи № 164 від 20.04.2016 року, відповідно до якого під час допиту підозрюваного ОСОБА_9 ознак психологічного впливу ( чи тиску) на нього не виявлено( а.п.171-173); іншими зазначеними у вироку доказами.
Ретельно дослідивши зібрані у провадженні докази, суд дав їм належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 с.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При цьому, на думку колегії суддів, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у ОСОБА_9 умислу на вбивство потерпілої та відсутність в його діях складу злочину передбаченого ч.2 ст15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_8 , оскільки вказаний злочин може бути вчинений лише з прямим умислом, що не було встановлено під час розгляду провадження.
Так, сам обвинувачений як в суді 1 інстанції, так і в апеляційному суді, категорично заперечив наявність у нього умислу на вбивство потерпілої.
Про відсутність такого умислу свідчать дії обвинуваченого, як під час вчинення злочину,так і після його вчинення, а саме : удари потерпілій ОСОБА_14 наносив обухом, а не лезом сокири, при цьому усвідомлюючи, що лезом травми були більш тяжкими, те, що потерпіла мала змогу чинити активний опір, при цьому, нанела удар сокирою по голові обвинуваченого, свідомість не втрачала, мала змогу залишити місце події, що і зробила, при цьому, ОСОБА_14 не намагався її наздоганяти, потім повернулася до будинку і спілкувалася зі ОСОБА_14 з приводу знаходження її сумки.
Тобто, при наявності умислу на вбивство потерпілої, ОСОБА_14 мав реальну можливість довести свій умисел до кінця, що підтвердила в апеляційному суді і потерпіла ОСОБА_8 , але, як встановлено, цього не зробив.
За таких обставин, твердження прокурора про те, що ОСОБА_9 не довів свій умисел на вбивство до кінця з причин, що не залежали від його волі, є безпідставними і не відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вирок суду є законним і обгрунованим. Підстав для скасування вироку 1 інстанції і постановлення вироку апеляційного суду про що ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 травня 2017 року щодо ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді