Справа № 642/1375/17-к
Провадження № 1-кп/642/337/17
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артемівка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин за наступних обставин:

Так, 14.03.2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою власного збагачення, розуміючи, що посягає на чужу власність, перебуваючи на території гірочного парку станції Харків-Сортувальний Південної залізниці, розташованого за адресою: м Харків, вул. Беркоса, 2-А, підійшов до 22 колії, на якій були розташовані вантажні вагони, та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, разобладнав вагон-цементовоз № 97149314 та викрав горизонтальний важіль гальмівної важільної передачі з сергою та двома валиками, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2683 від 13.03.2016 склала 446 гривень 04 копійки, після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на власну користь, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим завдав ВП «Експлуатаційне Вагонне депо Куп`янськ» регіональної філії «Південна залізниця» майнову шкоду на загальну суму 446 гривень 04 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що в середині березня 2016 року на гірочному парку станції Харків-Сортувальний Південної залізниці разобладнав вагон-цементовоз та викрав горизонтальний важіль гальмівної важільної передачі з сергою та двома валиками. Викрадене майно він переніс через дорогу та поніс в прийомний пункт металолому, та по дорозі був зупинений працівниками залізниці. У скоєному щиро покаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються,обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває. Не працює. Раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, вищенаведені обставини, суму викраденого, те,що викрадене повернуто потерпілому, та приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.1 ч.2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №2683 від 13.03.2017 у розмірі 1 188 грн. 00 коп. слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.1 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 1188 грн. 00 коп. в дохід держави.

Речовий доказ - горизонтальний важіль гальмівної важільної передачі з сергою та двома валиками, переданий на зберігання потерпілому, залишити у розпорядження останнього.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1