Дата документу 18.03.2017

Справа № 334/1698/17
Провадження № 1-кс/334/484/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 , за участю слідчого Дніпровського ВП ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001228 від 17.03.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, громадянина України, українця, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:
1) 11.01.2011 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;
2) 26.07.2012 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України. Засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2011 та остаточно визначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 08.02.2016 року по відбуттю строку покарання,
В с т а н о в и в :

Оргнами досудового розслідування ОСОБА_7 , підозрюється в тому, що будучи особою раніше судимою за скоєння корисливих злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову скоїв кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.
Так, 17.03.2017, приблизно о 12 год. 15 хв., ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою, на автомобілі марки «Таврія», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , в кузові бежевого кольору, прибули до будинку АДРЕСА_2 . Після чого, залишивши вказаний транспортний засіб на майданчику, що розташований неподалік вказаного будинку, ОСОБА_7 разом з невстановленою в ході досудового слідства особою вийшли з салону вказаного автомобілю та направились до під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_2 .
Приблизно о 12 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні зазначеного під`їзду, ОСОБА_7 з невстановленою в ході досудового слідства особою, підійшли до дверей квартири АДРЕСА_3 та шляхом дзвінка до вказаної квартири, переконались, що в приміщенні квартири нікого не має, після шляхом підбору ключа, проникли до вказаного приміщення.
У зазначений час невстановлена в ході досудового слідства особа залишилась в приміщенні під`їзду та спостерігав за обстановкою у приміщенні під`їзду. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири почав шукати цінні речі, які в ній знаходились.
Після чого, приблизно о 12 год. 40 хв., до вказаного приміщення прийшла потерпіла ОСОБА_8 та не підозрювала, що в квартирі перебуває стороння особа. Знаходячись в коридорі, остання почула стороні звуки та пройшовши далі побачила ОСОБА_7 , на що останній зреагував та діставши із за ременя, приготований заздалегідь предмет, схожий на пістолет. Після чого, лівою рукою схопив потерпілу ОСОБА_8 за горло та поваливши на підлогу, приставив до її голови предмет схожий на пістолет з метою подальшого придушення волі останньої до опору.
Переконавшись, що воля потерпілої ОСОБА_8 подавлена, ОСОБА_7 разом із майном, яке належить останній, а саме: парою жіночих сережок, вироблених з золота, вартістю 1500 гривень; золотими жіночими підвісками, виробленими з золота, загальною вартістю 3000 гривень; чоловічим швейцарським годинником, вартістю 25 000 гривень, загальною вартістю 29 500 гривень, які він викрав з приміщення вказаної квартири, направився з приміщення квартири та сівши у вищевказаний транспортний засіб, привів двигун у готовність та після направився в невідомому напрямку, а невстановлена в ході досудового слідства особа пішки направилась в сторону ЗОШ № 89, розташованої по вулиці Сергія Синенка в місті Запоріжжя.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, яке кваліфікується як напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.
18.03.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий, прокурор просили суд задовольнити клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_7 , раніше судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, знову вчинив особливо тяжкий лочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, має реальну можливість сховатися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на потерпілого та свідків,сховати або знищити, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Адвокат підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, оскільки на його думку, слідчий і прокурор не довели наявність ризиків, у зв`язку з чим необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Просив обрати інший більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді домашнього арешту.

З пояснень підозрюваного вбачається, що він своєї вини по оголошеній підозрі не визнає. Просить не обирати щодо нього запобіжного захід у виді тримання під вартою, а обрати інший більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді домашнього арешту.

Заслухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора і адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та пояснень учасників судового засідання, суд дійшов до висновку, щодо обґрунтованості зазначених ризиків, передбачених п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як, ОСОБА_7 офіційно ніде не працює та не має постійного джерела доходу, є особою раніше засудженою за вчинення умисних злочинів проти власності судимість за які не знято і не погашено в установленому порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому усвідомлюючи наслідки його вчинення та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_7 має мотиви переховуватись від органів досудового розслідування/суду, з метою уникнення покарання , і перебуваючи на свободі матиме можливість впливати на свідків та потерпілу, матиме можливість знищити, сховати, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, так як інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені діючим законодавством не забезпечать його належної поведінки, та не виключить можливість продовжувати займатися злочинною діяльністю, ухилятися від органу досудового розслідування, прокурора, суду.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному проваджені щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.177 ,193,194,196,309 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001228 від 17.03.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів у слідчому ізоляторі №10 м. Запоріжжя.

Строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою рахувати з 20 год. 00 хв. 17 березня 2017 року до 15 травня 2017 року, включно.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1