АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/423/17 Справа № 694/207/17 Категорія: ч.1 ст. 263 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_9 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 березня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бельци, республіка Молдова, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня - спеціальна, не працюючий, раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді шістидесяти годин громадських робіт. Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 703.68 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що в вересні 2015 року в невстановлений слідством день та час по АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_10 пістолет, чим незаконно придбав вогнепальну зброю, яку зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу. В подальшому 10.03.2016 року близько 11.00 год., працівниками поліції за місцем свого проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , в ОСОБА_7 було вилучено шляхом видачі вищевказаний металевий предмет схожий на пістолет, який згідно висновку експерта № 1/509 від 21.04.2016 року, являється гладкоствольною коротко ствольною вогнепальною зброєю, пістолетом "Atmaca 2008 Ligt", заводського виробництва Туреччини, заводський № НОМЕР_1 , конструкція якого змінена саморобним способом шляхом видалення захисних елементів з каналу ствола, який придатний для здійснення пострілів пістолетними шумовими, газовими та пістолетними патронами травматичної дії калібру 9 мм P.A., для стрільби патронами роздільного спорядження, використовуючи при цьому штатні газові чи холості патрони.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, заступник прокурора Черкаської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та постановити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.1 ст. 263 КК України і засудити його до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши відносно нього іспитовий термін на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції, призначаючи покарання не врахував положення ст. 69 КК України, оскільки, підставами призначення більш м`якого покарання відповідно до ч.1 ст. 69 КК України є дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, і застосування ст. 69 КК України можливе лише за наявності двох підстав, у їх єдності та сукупності. Натомість, обґрунтовуючи свій висновок про доцільність призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, суд послався на пом`якшуючі покарання обставини, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Вказані обставини є загальними та не носять виключний характер, що унеможливлює призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України. Крім того, застосовуючи ст. 69 КК України, послався, як на пом`якшуючі обставини: ненастання тяжких наслідків від дій обвинуваченого, його стан здоров`я інвалід третьої групи, наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, що є лише даними, які характеризують особу обвинуваченого, та жодним чином не зменшують суспільної небезпечності скоєного злочину.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її з наведених підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, дослідивши дані про особу обвинуваченого, колегія суддів приходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах наведених у вироку, ґрунтується на доказах, які дослідженні судом першої інстанції у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України за згодою всіх учасників процесу, і ніким при апеляційному розгляді не оспорюється.

Вірною є кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 К України, як незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень, які наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції достатньо виконано вимоги ст.ст. 50,65,66,67,69 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання: визнання вини та щире каяття, а також, як пом`якшуючі вину обставини суд визнав: сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, інвалідність 3 групи, те, що тяжких наслідків від злочину не настало та відсутністю обтяжуючих покарання обставин, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді шістидесяти годин громадських робіт, яке за своїм розміром є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

У відповідності до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Згідно ч.2 ст.66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Суд першої інстанції при призначення покарання ОСОБА_7 додатково визнав, як пом`якшуючі покарання обставини - позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, інвалідність 3 групи, те, що тяжких наслідків від злочину не настало, що узгоджується з положенням ч.2 ст. 66 КК України.

А тому доводи апеляційної скарги прокурора, щодо м`якості призначеного покарання внаслідок необґрунтованого застосування положень ст. 69 КК України є безпідставними.

Враховуючи наведене, вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 березня 2017 року є законним, обґрунтованим і вмотивованим, будь-яких підстав передбачених ст.ст.408, 409 КПК України для його зміни чи скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :