Справа № 742/1446/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/48/2017
Категорія - ст. 153 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обичів, Прилуцького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, працював трактористом в ТОВ «Наташа-Агро», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника малолітніх потерпілих ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років;

- за ч. 2 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередньою - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту його затримання, тобто з 18 березня 2016 року.

На підставі ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання перебування ОСОБА_6 під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі з 18 березня 2016 року по 02 червня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 880 гривень 40 копійок.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , протягом часу з березня 2015 року по березень 2016 року, систематично, точних днів у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого на той час проживання за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, маючи умисел направлений на порушення статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про її малолітній вік, користуючись відсутністю у будинку інших членів сім`ї, вчиняв стосовно неї розпусні дії, які полягали у демонстрації відеофільмів порнографічного характеру, поцілунках, непристойних доторканнях до її тіла, а також непристойному оголенні у її присутності.

Також, ОСОБА_6 у період часу з січня 2016 року по березень 2016 року, систематично, точних днів у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого на той час проживання за адресою АДРЕСА_3 , умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, маючи умисел направлений на порушення статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про її малолітній вік, користуючись відсутністю у будинку інших членів сім`ї, вчиняв стосовно неї розпусні дії які полягали у демонстрації відеофільмів порнографічного характеру, поцілунках, непристойних доторканнях, оголенні у її присутності.

Крім того, ОСОБА_6 , у період часу з березня 2015 року по березень 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за місцем свого на той час проживання за адресою АДРЕСА_3 , умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті неприродним шляхом, знаходячись на одинці з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про те, що вона являється малолітньою та не досягла статевої зрілості, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка через малолітній вік не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій та чинити опір, задовольнив свою статеву пристрасть неприроднім шляхом.

Тим самим ОСОБА_6 вчинив розпусні дії щодо малолітніх осіб та задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, щодо малолітньої особи.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що працівниками Прилуцької поліції не було роз`яснено його права на захист, також на нього було здійснено фізичні та моральні натиски, тому він був змушений підписувати протоколи не прочитавши, оскільки у нього проблеми з зором та на той час він знаходився у депресивному стані. Апелянт зазначив, що в нього хоча і був адвокат, але він не належним чином виконував свої обов`язки. Крім того, судом першої інстанції не встановлено жодної експертизи щодо його причетності до інкримінованих злочинів, були деякі, але про них він нічого не знає.

Також, обвинувачений, до початку розгляду справи, подавав ряд клопотань, в яких ставить питання про проведення повторної експертизи та виклик в судове засідання експерта, який проводив експертизу в рамках даного кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Під час підготовки до апеляційного розгляду, в порядку статті 401 КПК України, колегія суддів прослухала технічний запис судового засідання від 02 червня 2016 року, відповідно до якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, у обвинуваченого ОСОБА_6 та інших учасників процесу з`ясовувалась думка, щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 , разом із своїм адвокатом, погодився із запропонованим порядком, після чого йому були роз`яснені права, обов`язки та наслідки здійснення такого порядку, що у такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку. Також, обвинувачений ОСОБА_6 на питання прокурора чітко та послідовно давав відповіді та погоджувався з усіма епізодами, обставинами та тонкощами даного провадження.

Враховуючи, що кримінальне провадження розглядалося у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, тому доводи апелянта про те, що на нього було здійснено фізичні та моральні натиски, тому він був змушений підписувати протоколи не прочитавши та про те, що судом першої інстанції було порушено і не встановлено жодної експертизи щодо його причетності до інкримінованих злочинів, тому рішення суду з цих підстав підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд, не можуть бути предметом розгляду в апеляційному порядку згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Стосовно тверджень обвинуваченого ОСОБА_6 про порушення права на захист, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Так, відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 його затримано 18 березня 2016 року о 23 год. 00 хв..

В матеріалах кримінального провадження міститься доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області від 18 березня 2016 року о 23 год. 14 хв., відповідно до якого, доручено адвокату ОСОБА_12 забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги та прибути 19 березня 2016 року о 00 год. 14 хв. до обвинуваченого.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_6 одразу після затримання був наданий адвокат, а як наслідок не було порушено його право на захист.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, обставини, що обтяжують покарання повторність, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини при призначенні покарання, тому за вказаних обставин колегія також не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку районного суду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Крім того, порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4