№ 207/3055/13-к
№ 1-кп/207/127/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника служби у справах дітей ОСОБА_5

представника кримінальної міліції ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське (раніше -- місто Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000349 від 02 лютого 2013 року відносно:

Т К А Ч Е Н К ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, безпартійного, має середню спеціальну освіту, у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має, раніше судимого :

31.10.2006 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, до 3 років позбавлення волі;

25 червня 2014 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі;

не працюючого, в центрі зайнятості на обліку не перебуваючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 304 КК України;

Р И Б А К ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, виховувався батьком і матірю, які не були позбавлені батьківських прав, раніше судимого :

23.08.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст..ст.104,75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

29 вересня 2015 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 186, з застосуванням ст. 69 до 2 років 6 місяців позбавлення волі і з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; згідно ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення з 14 травня 2014 року по 16 жовтня 2014 та з 25 грудня 2014 року по 30 жовтня 2015 року зараховано з розрахунку один день за два, звільнений в зв`язку з відбуттям покарання в жовтні 2016 року, в центрі зайнятості на обліку не перебуваючого, проживаючого з батьками по АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

К І Й ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Гай Оренбургської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, безпартійного, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, судимого 18 січня 2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням статей 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки, офіційно не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і за станом на листопад 2012 року неповнолітній ОСОБА_16 , мешкали і мешкають в одному мікрорайоні м. Кам`янське (раніше - м. Дніпродзержинськ), підтримували і підтримують дружні стосунки. Не маючи офіційної роботи, коштів на існування, відчуваючи матеріальні труднощі, вчинили таємне викрадення чужого майна при наступних обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_14 , повторно 08 листопада 2012 року приблизно о 12.00 годині, достовірно знаючи, що обвинувачений ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був тоді ще неповнолітнім, щляхом умов та завірянь щодо безкарності вчиненого діяння, придбання матеріальних вигод та змоги їх витратити на свій розсуд, викликав у останнього бажання вчинити викрадення чужого майна, втягнувши неповнолітнього у злочинну діяльність.

В той же день, 08 листопада 2012 року, в денний час ОСОБА_14 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_16 і спільним знайомим ОСОБА_15 , реалізуючи злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прийшли до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 . Скориставшись відсутністю хазяїв квартири АДРЕСА_5 в цьому будинку, діючи узгоджено між собою, ОСОБА_14 протиправно, через балкон, проник у житло. Відкривши вхідні двері квартири, впустив у житло ОСОБА_17 і неповнолітнього ОСОБА_7 , після чого таємно викрали індивідуальне майно потерпілої ОСОБА_4 , телевізор марки Томсон, 21Т68S, вартістю 1500 грн. З викраденим зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись майном на свій розсуд. Таємним викраденням майна, вчининеним ОСОБА_14 у групі з ОСОБА_15 і неповнолітнім ОСОБА_18 повторно, потерпілій ОСОБА_19 заподіяно матеріальну шкоду на вищевказану суму, яка відшкодована на досудовому слідстві поверненням викраденого.

Допитаний при судовому розгляді ОСОБА_14 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав та пояснив, що давно живе з ОСОБА_18 і ОСОБА_15 на одному мікрорайоні міста. Він спілкується і підтримує з ними приятельські стосунки. Звичайно він знав, що ОСОБА_16 в листопаді 2012 року був ще неповнолітнім, але запропонував йому здійснити крадіжку майна із квартири потерпілої ОСОБА_4 тому, що самому було б складно здійснювати крадіжку чужого майна в тому випадку. В той же день, і він згоден, що це було 08 листопада 2012 року вдень, він, тобто ОСОБА_14 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_16 і ОСОБА_15 прийшли до квартири АДРЕСА_6 . Потім він, тобто ОСОБА_14 , через балкон проник у вказану квартиру. Відкривши вхідні двері квартири, він впустив у житло ОСОБА_17 і ОСОБА_20 . Після цього вони таємно викрали телевізор і він не заперечує, що це був телевізор марки Томсон модель 21Т68S, вартістю 1500 гривень. Цей телевізор вони продали як з`ясувалося ОСОБА_21 , який пізніше помер.

Неповнолітній за станом на 08 листопада 2012 року обвинувачений ОСОБА_16 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення також визнав і дав пояснення, аналогічні по суті обвинувачення поясненням обвинуваченого ОСОБА_22 .

Обвинувачений ОСОБА_15 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення також визнав і дав пояснення, аналогічні по суті обвинувачення поясненням обвинуваченого ОСОБА_22 та обвинуваченого ОСОБА_23 .

Потерпіла ОСОБА_24 показала, що не підтримувала сімейні відносини з чоловіком ОСОБА_25 . Тому тривалий час не мешкала за місцем реєстрації, у квартирі АДРЕСА_6 , де чоловік жив один. ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік помер. Про смерть чоловіка їй стало відомо 08.11.2012 року, після чого вона поїхала оглянути квартиру АДРЕСА_6 . Тоді вона звернула увагу на телевізор, який знаходився у квартирі. Далі вона закрила двері квартири і поїхала до доньки, у якої мешкала, коли з чоловіком не підтримувала стосунки. Ввечірі 08.11.2012 року вона повернулась у квартиру АДРЕСА_6 і звернула увагу, що вхідні двері квартири відчинені. Звернувшись до сусідів вона попросила, щоб вони разом з нею зайшли у квартиру. Коли зайшли у квартиру, телевізора у квартирі уже не було, залишився тільки пульт дистанційного управління телевізором. Після цього вона викликала працівників міліції. Вона згодна, що це був телевізор марки Томсон модель 21Т68S. Крадіжкою цього телевізора їй була заподіяна матеріальна шкода на 1500 гривень. Телевізор їй повернуто. Оскільки телевізор їй повернули працівники міліції, то у неї не має претензій матеріального характеру до обвинувачених чи претензій про відшкодування їй моральної шкоди, тому що грошей у обвинувачених не має і вони не зможуть відшкодувати їй моральну шкоду. Також вона не наполягає на суворому покаранні обвинувачених.

Суд, вислухавши обвинувачених, потерпілу ОСОБА_26 , дослідивши письмові докази у провадженні, вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

.

17.06.2013 року телевізор марки Томсон був пред`явлений потерпілій ОСОБА_19 для впізнання (том 1, а.с. 25-27) і досліджений при судовому розгляді). ОСОБА_24 у присутності понятих впізнала таємно викрадений у неї з квартири телевізор і вказала за якими ознаками впізнала викрадене майно.

Згідно з постановою слідчого Баглійського РВС м. Дніпродзержинська ОСОБА_27 від 17.06.2013 року (том 1, а.с. 28) телевізор марки Томсон визнаний речовим доказом у провадженні і переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_19 .

За заявою ОСОБА_4 , написаною 17.06.2013 року (том 1, а.с. 29), вона отримала викрадений у неї з квартири 08.11.2012 року телевізор Томсон, матеріальних претензій ні до кого немає. Позовну заяву про відшкодування збитків подавати не бажає.

Свідок ОСОБА_28 , який за станом на 2016 рік помер, в 2013 році як в ході досудового слідства, так і в судових засіданнях пояснив, що мешкає в селищі Будівельників, у м.Дніпродзержинську. У листопаді місяці 2012 року до нього додому прийшов його знайомий ОСОБА_29 і запропонував купити у нього за 250грн. телевізор Томсон .Пояснив, що йому потрібні гроші, тому він продає телевізор, який йому належить. ОСОБА_29 сам приніс йому додому телевізор Томсон сірого кольору, а він віддав йому гроші за телевізор у сумі 250 грн. 21.03.2013 року до нього прийшли працівники міліції і повідомили, що телевізор, який він купив у ОСОБА_30 , добутий злочинним шляхом. Про це він не знав. Працівникам міліції видав телевізор, який купив у ОСОБА_31 , не знаючи, що телевізор викрадений.

Свідок ОСОБА_32 також в 2013 році в ході досудового слідства і в судових засіданнях пояснив, що знайомий з ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 тому, що мешкав як і вони в селищі Будівельників, у м. Дніпродзержинську. На початку листопада місяця 2012 року зустрів ОСОБА_22 , який запропонував купити у нього телевізор. Він погодився. Через деякий час ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 принесли йому телевізор Томсон сірого кольору у простирадлі. Оглянувши телевізор, вирішив продати його знайомому ОСОБА_21 . Телевізор допомогли нести ОСОБА_14 і ОСОБА_23 . Після продажу телевізора за 250 грн., він дав ОСОБА_36 і ОСОБА_12 по 50 грн. Про те, що телевізор викрадений і не належить ОСОБА_36 не знав, бо останній завірив, що телевізор належить йому і потрібні гроші, тому вимушений продати телевізор.

Аналіз доказів у кримінальному провадженні свідчить про те, що ОСОБА_14 , маючи незняту і непогашену судимість за викрадення чужого майна, повторно 08.11.2012 року у денний час, за попередньою змовою у групі з тоді ще неповнолітнім ОСОБА_18 і ОСОБА_15 , протиправно проникли в житло потерпілої ОСОБА_4 , у квартиру АДРЕСА_6 і, скориставшись відсутністю хазяїв, таємно викрали індивідуальне майно, телевізор марки Томсон, модель 21Т68S, вартістю 1500грн., розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілій шкоду на вказану суму, тому суд вважає необхідним кваліфікувати дії ОСОБА_33 за ч.3 ст.185 КК України.

Мешкаючи з ОСОБА_18 в одному мікрорайоні м. Дніпродзержинська, спілкуючись з ним і його родиною, ОСОБА_14 достовірно знав про неповнолітній вік ОСОБА_7 і втягнув його шляхом умов, обіцянок придбання матеріальних вигод і змоги їх витратити на свій розсуд, у крадіжку майна потерпілої ОСОБА_37 08.11.2012 року з квартири АДРЕСА_6 , у групі з ним і ОСОБА_38 . Тому дії ОСОБА_22 за цим епізодом злочинної діяльності суд вважає необхідним кваліфікувати за ч.1 ст.304 КК України.

Неповнолітній в листопаді 2012 року ОСОБА_16 , маючи не зняту і непогашену судимість за крадіжку чужого майна, повторно 08.11.2012 року в денний час за попередньою змовою у групі з ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , протиправно проникли в житло потерпілої ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_6 і, скориставшись відсутністю потерпілої, таємно викрали її майно, телевізор Томсон вартістю 1500грн., розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілій шкоду на вказану суму. Тому суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою у групі осіб, з проникненням у житло.

Дії ОСОБА_15 , який за попередньою змовою у групі з ОСОБА_14 , і неповнолітнім на той час ОСОБА_18 , 08.11.2012 року в денний час протиправно проникли в житло потерпілої ОСОБА_4 , у квартиру АДРЕСА_6 , і, скориставшись відсутністю хазяїв, таємно викрали з квартири індивідуальне майно, телевізор Томсон вартістю 1500 грн., розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілій шкоду на вказану суму, суд вважає необхідним кваліфікувати також за ч.3 ст.185 КК України, як і дії ОСОБА_22 та ОСОБА_7 в цій частині.

При кваліфікації дій обвинувачених по справі за крадіжку, суд вважає необхідним виходити з вартості телевізора в 1500 гривень, оскільки потерпіла ОСОБА_24 послідовно протягом тривалого часу вказувала саме на таку вартість викраденого телевізора. А в судових засіданнях в грудні 2016 року всі обвинувачені були згодні саме з такою вартістю викраденого телевізора та просили суд не призначати експертизу по оцінці телевізора. З цим погодилися також прокурор і захисник неповнолітнього ОСОБА_16 та його законний представник, а також інші учасники процесу.

При призначенні покарання кожному з обвинувачених, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (а ОСОБА_14 . -- двох злочинів), особу кожного обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання кожного з обвинувачених, окрім прямо передбачених в диспозиції частин 1, 2 та 3 статті 185 КК України, а відносно обвинуваченого ОСОБА_22 , ще й в диспозиції ч. 1 статті 304 КК України, в суді не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання кожного з обвинувачених, суд враховує визнання всіма трьома обвинуваченими своєї вини повністю, їх щире каяття в скоєному, заподіяна матеріальна шкода відшкодована ще в 2013 році поверненням викраденого, обвинувачений ОСОБА_16 на час скоєння злочину був неповнолітнім.

Крім того, враховуючи особу кожного з трьох обвинувачених, які скоїли тяжкий злочин, обставини скоєння цього злочину, суд вважає за необхідне призначити кожному з обвинувачених за частиною 3 статті 185 КК України покарання в виді позбавлення волі, але з застосуванням ст. 69 КК України 2001 року. При цьому суд вважає за необхідне призначити кожному з обвинувачених покарання в виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією частини 3 ст. 185 КК України. Застосовуючи статтю 69 КК України суд враховує, що всі три обвинувачених свою вину в скоєнні цього злочину визнали повністю, їх щире каяття в скоєному, заподіяна матеріальна шкода відшкодована потерпілій ще в 2013 році поверненням викраденого, обвинувачений ОСОБА_16 на час скоєння злочину був неповнолітнім, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка не наполягала на суворому покаранні кожного з обвинувачених, не заявляла цивільного позову про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, а також потерпіла не мала ніяких заперечень проти застосування ст. 69 КК України відносно кожного з обвинувачених, коли про це просила суд прокурор.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, ст..ст.373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Т К А Ч Е Н К ОСОБА_39 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 304 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі:

за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, -- на строк 1 (один) рік 9 місяців;

за ч. 1 ст. 304 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, -- на строк 1 (один) рік 10 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 1 (одного) року 11 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України Т К А Ч Е Н К У СТАНІСЛАВУ ОСОБА_40 визначити покарання за сукупністю злочинів та призначене покарання за вироком від 29 грудня 2016 року поглинути більш суворим покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 червня 2014 року, остаточно визначивши до відбуття 2 (два) роки позбавлення волі та обмежитись вже відбутим покаранням.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід саме по цій справі відносно ОСОБА_22 не обирати, а його тримання під вартою як міру запобіжного заходу по іншій справі, -- залишити без змін.

Р И Б А К ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, -- на строк 1 (один) рік 6 місяців;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України Р И Б А К ОСОБА_41 визначити покарання за сукупністю злочинів та призначене покарання за вироком від 29 грудня 2016 року поглинути більш суворим покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 вересня 2015 року, остаточно визначивши до відбуття 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі та обмежитись вже відбутим покаранням.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 саме по цій справі не обирати.

К ОСОБА_42 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, -- на строк 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України К І Й К ОСОБА_43 визначити покарання за сукупністю злочинів та призначене покарання за вироком від 29 грудня 2016 року поглинути більш суворим покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 січня 2016 року, остаточно визначивши до відбуття 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року ОСОБА_44 від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

У відповідності з пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого ОСОБА_44 наступні обов`язки :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. (кримінально-виконавчою інспекцією);

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_15 саме по цій справі не обирати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні телевізор марки Томсон, модель 21Т68S, який був переданий на зберігання потерпілій Г Л О Т О В І Й О.І, повернути потерпілій Г Л О Т О В І Й ОЛЬЗІ ІВАНІВНІ.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_45