Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2109/16-к
Провадження №: 1-кп/332/229/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0001735, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 12.07.2006 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання та встановленням іспитового строку 2 роки;

- 11.03.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.03.2012 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 345, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання та встановленням іспитового строку 3 роки;

- 15.08.2012 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 18.02.2013 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі; ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.11.2014 р. невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на більш м`яке підставі ст. 82 КК України у виді виправних робіт на строк 1 рік 5 місяців 25 днів з відрахуванням в дохід держави 15 % заробітку; ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2016 р. на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання;

- 05 лютого 2016 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту; звільнений 07.05.2016 р. по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , який раніше був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 185, 186 КК України, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, знов вчинив кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

09.05.2016 року близько 05.40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив вчинити крадіжку майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою знайденого неподалік каменя розбив скляну вставку вхідних дверей та проник до нежитлового приміщення А за вказаною вище адресою, яке належить ОСОБА_6 , де був затриманий працівниками поліції, які після встановлення всіх обставин його відпустили.

Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 у той самий день близько 07.00 год., знов прийшов за адресою: АДРЕСА_3 , де, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, через раніше зроблений отвір проник до нежитлового приміщення А, звідки таємно викрав: електричний дриль марки УРАЛ ЕЛЕКТРО ДУ-500, вартістю 150 грн., кутову шліфувальну машину марки DWT WS 13-150, вартістю 600 грн., набір для зварювання пластикових труб FORTE POWER TOOLS WP 6318, вартістю 1650 грн., спортивні штани та спортивну куртку, що не представляють матеріальної цінності, які належать ОСОБА_7 та почав переносити вказане майно з місця крадіжки, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки він був затриманий співробітниками поліції з викраденим майном біля виходу з приміщення.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у висунутому прокурором обвинувачені визнав повністю та пояснив, що 09.05.2016 р. близько 05.00 год. він, проходячи вулицею Перспективною у м. Запоріжжі, побачив нежитлове приміщення, вхід до якого був обладнаний скляними дверима, ролети не були опущені. Він вирішив вчинити крадіжку з цього приміщення, тому камінням, яке знайшов поруч, розбив скло у дверях та проник всередину, але був затриманий поліцейськими, які прибули на місце. Вони оформили якісь документи, а його відпустили. Хвилин через 20-30 він вдруге прийшов до цього приміщення з метою вчинення крадіжки. Через раніше зроблений отвір у скляних дверях проник до нього та звідки викрав дриль, болгарку та набір для зварювання труб. Викрадене він поклав у брудні речі, які знайшов у цьому приміщенні та вийшов на вулицю, де був вдруге затриманий працівниками поліції. Після цього його було доставлено до районного відділу поліції.

Також обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що розкаюється у вчиненому, у подальшому зобов`язується не вчиняти злочини, просить застосувати до нього покарання із встановленням іспитового строку, щоб він мав можливість залишитись із родиною та довести своє виправлення.

Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутності (а.с. 59).

Обвинувачений під час розгляду справи заявив, що він усвідомлює незаконність і небезпечність своїх дій, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим та його захисником не оспорюються викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ОСОБА_4 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторну та поєднану з проникненням у інше приміщення; враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечують та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження у апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження зазначених обставин кримінального провадження.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами судового провадження докази в їх сукупності, суд визнає вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення, повністю доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

Враховуючи викладене, суд при призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до положень ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, віднесення його законодавством до категорії тяжкого злочину; характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, його наслідки, суму завданої потерпілому матеріальної шкоди та її відшкодування шляхом повернення майна працівниками поліції, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких правопорушення не було доведено обвинуваченим до кінця; дані, які характеризують особу ОСОБА_4 : раніше неодноразово судимий, офіційно непрацевлаштований, одружений (а.с. 132), має на утриманні неповнолітню дитину, 2012 року народження (а.с. 131), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 133), двічі перебував на профілактичному обліку у наркологічному диспансері через розлади внаслідок вживання психоактивних речовин та алкоголю, знятий з обліку по закінченню терміну нагляду (а.с. 167), перебував на обліку у психіатричній лікарні (а.с. 130).

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, суд визнає необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів, призначити останньому покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що обвинувачений свідомо нехтує правилами встановленими у суспільстві, обставини вчинення ним цього злочину, а саме завершення замаху на крадіжку після попереднього затримання працівниками поліції за невдалою спробою викрасти чуже майно, вчинення цього кримінального правопорушення на третій день після відбуття покарання у виді арешту за попереднім злочином (а.с. 147). Вказані обставини свідчать про стійку антисоціальну спрямованість, небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів, можливо тільки за умов реального відбуття покарання та його ізоляції від суспільства, оскільки в іншому випадку не буде досягнуто мети призначення покарання.

Потерпілим цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного звернення вироку до виконання затримання засудженого.

Речові докази: електричний дриль марки УРАЛ ЕЛЕКТРО ДУ-500, кутову шліфувальну машину марки DWT WS 13-150, набір для зварювання пластикових труб FORTE POWER TOOLS WP 6318 у металевому кейсі з підставкою під нагрівальний елемент, парних насадок (20, 25, 32, 40, 50, 63) та ножицями, спортивні чоловічі штани та спортивну куртку, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому як власнику цього майна.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1