Справа № 152/1239/16-к
Провадження №11-кп/772/170/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 7 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Перепільчинці Шаргородського району, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, неодружену, непрацюючу, жительку АДРЕСА_1 , раніше судиму вироком Шаргородського районного суду від 20.11.2015 за ч. 1. ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту,
визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 4 місяці позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначено покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Шаргородського районного суду від 20.11.2015 року ОСОБА_8 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
За ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 призначено покарання на 3 роки 4 місяці позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду від 20.11.2015 року і призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з часу її затримання 6.08.2016 року.
ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

У середині червня 2015 року, біля 14 години, перебуваючи у с. Роля Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_8 зайшла на подвір`я домоволодіння, належного ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 та переконавшись, що там нікого немає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшла до приміщення літньої кухні та, відімкнувши знайденим там ключем, проникла всередину приміщення літньої кухні. Перебуваючи у приміщенні літної кухні, ОСОБА_8 виявила у шухляді стола кошти в сумі 860 грн., які умисно, таємно, з корисливих мотивів викрала, після чого покинула приміщення, замкнувши двері на замок, поклавши ключ на місце. Викрадені кошти ОСОБА_8 витратила на власні потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_9 шкоду на суму 860 грн.
Окрім того, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , у середині жовтня 2015 року, вечірній час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на повторне викрадення чужого майна, зайшла на подвір`я домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого у АДРЕСА_3 та, пройшовши повз будинок, підійшла до підвального приміщення, розташованого під житловим будинком, відкрила двері, що ведуть до підвального приміщення, які були замкнені на защіпку, проникла всередину підвалу, після чого, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, викрала три балончика монтажної піни, ємністю по 750 г, вартістю 120 грн. кожен на загальну суму 360 грн. Після цього покинула підвальне приміщення та пішла у напрямку виходу із домоволодіння, проте на подвір`ї була затримана власником домоволодіння ОСОБА_10 .
Також, у кінці листопада 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_8 , маючи умисел на повторне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, зайшла на подвір`я домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого у АДРЕСА_3 , підійшла до приміщення літньої кухні та знаючи, де схований ключ, за його допомогою відімкнула вхідні двері та проникла у приміщення літньої кухні. У холодильнику, який знаходився в літній кухні, ОСОБА_8 виявила продукти харчування, які вона вирішила викрасти, після чого вона умисно, з корисливих мотивів, викрала 2 кг м`яса свинини, вартістю по 70 грн. за 1 кг на загальну суму 140 грн; 2 кг сала, вартістю по 25 грн за 1 кг на загальну суму 50 грн; 10 кілограм помідор, вартістю 8 грн за 1 кг, на загальну суму 80 грн. Викрадені продукти харчування ОСОБА_8 склала у поліетиленові пакети та покинула місце вчинення злочину, замкнувши вхідні двері літньої кухні та поставила ключ на місце. Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдала шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 270 грн.
Окрім того, у середині квітня 2016 року, біля 10 години, ОСОБА_8 , переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, зайшла на подвір`я домоволодіння ОСОБА_11 у АДРЕСА_3 , підійшла до приміщення літньої кухні та знаючи, де схований ключ, за його допомогою відімкнула вхідні двері та проникла у приміщення літньої кухні. Перебуваючи всередині літньої кухні, виявила там продукти харчування, які вона вирішила викрасти, після чого ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, помістила у поліетиленовий пакет: 10 кілограм цукру, вартістю 6 грн за 1 кг на загальну суму 60 грн; 20 курячих яєць, вартістю по 15 грн за 10 штук на загальну суму 30 грн; 2 банки консервованих грибів ємністю 1 л кожна, вартістю 80 грн за 1 банку на загальну суму 160 грн та 2 кг солі, вартістю 10 грн за 1 кг на загальну суму 20 грн. Далі ОСОБА_8 покинула приміщення літньої кухні, замкнувши вхідні двері і поставивши ключ на місце та йшла до виходу із домоволодіння, однак на подвір`ї була затримана власницею домоволодіння - ОСОБА_11 .
Нарешті, 3 серпня 2016 року, біля 10 години, ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Шаргород Вінницької області, підійшла до будинку ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_4 , де переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, підійшла до підсобного приміщення, яке було зачинено на защіпку, після чого, відкривши двері, проникла у середину приміщення, де побачила на підлозі банки із консервацією, які вона вирішила викрасти. З цією метою, ОСОБА_8 поклала у поліетиленовий пакет 4 скляних банки із консервованими грибами ємністю 1 л кожна, вартістю 80 грн за одну банку на загальну суму 320 грн; 3 скляних банки ємністю по 0,75 л із консервованими грибами, вартістю 60 грн за одну банку на загальну суму 180 грн; 3 скляних банки ємністю по 0,5 л кожна, вартістю 40 грн за одну банку на загальну суму 120 грн та одну скляну банку із томатною пастою вартістю 25 грн. Після цього ОСОБА_8 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдала шкоду потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 685 грн.
Заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи висновків суду щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченої та доведеності її винуватості, вказує, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є незаконним та підлягає зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Суд у порушення вимог ст. 33 КК України та п. п. 16, 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання" двічі призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України та двічі - за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Також вважає, що судом не визначено остаточного покарання за цим вироком та не зрозуміло, до якого саме покарання на підставі ст. 71 КК України суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду від 20.11.2015 року.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих правопорушень, за обставин викладених у вироку є правильними, обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.

Разом з тим, слушними є доводи прокурора викладені ним в апеляційній скарзі щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.
Виходячи з положень ст. 70 КК України та роз`яснень, що містяться у п. п. 16, 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів допускається лише у разі, якщо вчинено декілька злочинів, відповідальність, за які передбачена різними статтями (різними частинами статей) Кримінального кодексу України. За окремими епізодами злочинної діяльності покарання не призначається.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 вчинила два кримінальних правопорушення, одне з яких кваліфіковано за ч. 3 ст. 185, а друге - за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до ухвалення попереднього вироку, та три кримінальних правопорушення після його ухвалення (два з яких кваліфіковано за ч. 3 ст. 185, одне - за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України). Тобто, відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені як до, так і після вироку Шаргородського районного суду від 20.11.2015 року, передбачена одними і тими ж частинами статей, а саме - ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд першої інстанції, правильно призначивши покарання ОСОБА_8 окремо за ч. 3 ст. 185 КК України та окремо за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а також на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, однак у подальшому безпідставно повторно призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі та за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Крім цього, з резолютивної частини вироку вбачається, що судом призначено обвинуваченій три різних окремих покарання - за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі; окремо за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі та окремо за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 ЮС України у виді 3 років позбавлення волі.
Тобто, судом взагалі не визначено остаточного покарання за цим вироком.
У подальшому суд зазначив, що призначив ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за цим вироком, хоча таке покарання вироком не визначено.
Таким чином, не зрозуміло, до якого саме покарання на підставі ст. 71 КК України суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду від 20.11.2015 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо неправильного застосування кримінального закону при призначенні покарання обвинуваченій, є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 405, 407, 409 КПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Шаргородського районного суду від 07.10.2016 року щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку посилання на повторне засудження ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі та за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та посилання на призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань вважати ОСОБА_8 засудженою до покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шаргородського районного суду від 20.11.2015 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка утримується під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно оригіналу.
Суддя: