Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/323/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000343 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_7 , на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Коротяк Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, безробітного, проживаючого спільно з співмешканкою, маючого на утриманні одну малолітню дитину 2016 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 1, 2 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст.185 КК України 1 ( один ) рік позбавлення волі; за ч. 2 ст.185 КК України 2 ( два ) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 2 ( два ) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 ( один ) рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено певні обов`язки.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Волошки Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого спільно з співмешканкою, маючого середню освіту, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 ( один ) рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено певні обов`язки.
Вказаним вироком також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що 09 грудня 2016 року, близько 19 години 00 хвилин, маючи на меті таємне викрадення матеріалів верхньої будови колії перегону Седнівка-Бобринець Долинської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що знаходиться на відстані 180 метрів від села Коротяк Компаніївського району Кіровоградської області, керуючись корисливим мотивом та усвідомлюючи протиправність своїх дій, взявши з собою ріжковий ключ та три полімерні лантухи, прийшов до вищевказаної залізничної колії, де впевнившись в тому, що його дії ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою вказаного ключа від`єднав від основи даної залізниці та викрав 17 болтів закладних в зборі вартістю 299 гривень 88 копійок, 4 підкладки КБ-65 вартістю 366 гривень 80 копійок та 209 болтів клемних в зборі, вартістю 3686 гривень 76 копійок, які помістив до трьох полімерних лантухів та зник з місця вчинення кримінального правопорушення розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми навмисними протиправними діями матеріального збитку Долинській дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на загальну суму 4353 гривні 44 копійки.
Крім цього, 13 грудня 2016 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи на меті таємне викрадення чужого майна, спрямовану на вчинення крадіжки матеріалів будови верхньої колії сполучення Седнівка-Бобринець Долинської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що знаходиться на відстані 180 м. від села Коротяк Компаніївського району Кіровоградської області, вступив в злочинну змову з ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом та усвідомлюючи протиправність своїх дій, взявши з собою два ріжкові ключі та два полімерні лантухи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли до вищевказаної залізничної колії, де впевнившись в тому, що їх дії ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою вказаного ключа від`єднали від основи даної залізниці та викрали 192 клемних болтів в зборі вартістю 3248 гривень 64 копійки, які помістили до двох полімерних лантухів та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми навмисними протиправними діями матеріального збитку Долинській дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на загальну суму 3248 гривень 64 копійки.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. У резолютивній частині вироку виключити покладене на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зобов`язання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок залишити без зміни.

В обґрунтування зміненої апеляції вказав, що згідно ч.1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Положеннями ч.2 ст. 76 КК України передбачено покладення додаткових обов`язків на таких осіб в тому числі і не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації у разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до особи додаткових обов`язків, що має належним чином обґрунтувати у мотивувальній частині вироку, що судом першої інстанції зроблено не було.
Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, при цьому не погіршуючи становище обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, за таких обставин.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із сторін і учасників кримінального провадження не оскаржуються.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду не входить в обговорення доведеності вини обвинувачених, правильності кваліфікації дій та вважає, що суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфікувавши дії останніх за ч. 1, 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) та таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченим, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особи обвинувачених, а саме: ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з співмешканкою, має на утриманні малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, раніше не судимий.
ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з співмешканкою, яка має малолітню дитину 2014 року народження, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинувачених, повне визнання ними вини, активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочину вперше, добровільне відшкодування збитків та те, що тяжких наслідків від скоєння злочинів не настало, а обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно ч.1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Положеннями ч.2 ст. 76 КК України передбачено покладення додаткових обов`язків на таких осіб в тому числі і не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Однак, суд першої інстанції ухвалюючи вирок взагалі не зазначив мотивів та не обґрунтував своє рішення у мотивувальній частині вироку щодо застосування до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 додаткового обов`язку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зазначене допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, відповідно до статей 409, 413 КПК України, є безумовною підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
За вказаних обставин вимоги прокурора про зміну вироку суду стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за обставин, викладених в апеляційній скарзі, підлягають задоволенню, оскільки допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність може бути усунено шляхом зміни вироку при цьому не погіршуючи становища обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покладене на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2