Справа № 204/1043/17
Провадження № 1-в/204/270/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяву ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015 -

ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015.

Заявник в обґрунтування заяви посилалася на те, що вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2014 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.09.2015 зазначений вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 09.09.2015. На теперішній час ОСОБА_5 тимчасово перебуває в установі виконання покарань №4 УДПСУ у Дніпропетровській області для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи щодо нього. Заявник просить суд зарахувати ОСОБА_5 тримання під вартою у якості запобіжного заходу, обраного судом до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала заяву та просила зарахувати у строк покарання строк перебування під вартою засудженого ОСОБА_5 з 06.07.2012 по 09.09.2015.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву. Пояснив суду, що на теперішній час тимчасово знаходиться в установі виконання покарань №4 УДПСУ у Дніпропетровській області, де знайомиться з матеріалами справи, зазначив, що ще не визначено місце відбування покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2014.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви, оскільки вважає, що заява не підлягає розгляду у Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська, оскільки засуджений ОСОБА_5 перебуває в установі виконання покарань №4 УДПСУ у Дніпропетровській області тимчасово, тобто це місце не можна вважати місцем відбування покарання, про що було зазначено судом апеляційної інстанції та судом першої інстанції при винесенні ухвали за аналогічним клопотанням самого засудженого ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали витребуваних справ, вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_4 в і інтересах засудженого ОСОБА_5 заявнику з наступних підстав.

ОСОБА_5 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2014, його визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.09.2015, зазначений вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 09.09.2015

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 на даний час тимчасово перебуває в установі виконання покарань №4 УДПСУ у Дніпропетровській області для ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи вимоги п.3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону, з огляду на системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення питань до певного суду, під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок ( п.2 ч.2 ст.539 КПК України).

Крім того, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, пов`язані з виконанням вироку, вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», слідчі ізолятори Державно кримінально-виконавчої служби України є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт.

Отже, слідчі ізолятори не є місцем відбування покарання, а тому заява
ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про застосування ч.5 ст.72 КК України не підлягає розгляду Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, а має розглядатися судом де засуджений буде відбувати покарання.
При цьому, з системного аналізу норм зазначеного закону, вбачається, що у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається, зокрема, строк перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. У судовому засіданні встановлено та зазначено самим засудженим, що в установі виконання покарань №4 УДПСУ у Дніпропетровській області він перебуває не у зв`язку з проведенням слідчих дій чи участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження, а з метою ознайомлення з матеріалами справи за його заявою.

Як вбачається з матеріалів справи 204/2845/16-к, витребуваної судом для огляду у судовому засіданні, ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2016, Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська було задоволено заяву ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнання з 06.07.2012 по 08.09.2015 у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 зазначену ухвалу було скасовано. Скасовуючи ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2016 в частині задоволення вимог ОСОБА_5 про зарахування засудженому терміну попереднього ув`язнення у строк покарання, Апеляційним судом Дніпропетровської області зазначено, що суд першої інстанції, розглядаючи клопотання ОСОБА_5 , прийшов до помилкового висновку про територіальну підсудність заяви, оскільки відповідно до ч.2 ст.539 КПК України, питання про зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває вирок. Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», слідчі ізолятори Державно кримінально-виконавчої служби України є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи зазначену ухвалу, також зазначив, що в окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання, тобто, слідчі ізолятори не є місцем відбування покарання, а тому Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська мав вирішити питання щодо територіальної підсудності та повернути клопотання засудженому, надати можливість засудженому звернутися з клопотанням до належного місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений буде відбувати покарання. У зв`язку з порушенням підсудності, ухвалу суду першої інстанції було скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.08.2016 при новому судовому розгляді заяву ОСОБА_5 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015 було повернуто заявнику та роз`яснено йому право звернутися з такою заявою до суду, в межах територіальної юрисдикції якого він буде відбувати покарання. Зазначена ухвалу суду була заявником оскаржена. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.08.2016 залишено без змін.

При цьому, як місцевий суд, так і суд апеляційної інстанції в своїх ухвалах від 28.07.2016, 26.08.2016, 01.12.2016 прийшли до висновку, що заява не підлягає розгляду в Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська.

Відповідно до ч.2 ст.21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Відповідно до ч.1 ст.532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Відповідно до ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до ч.1 ст.534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
Ухвали суду першої та апеляційної інстанції від 28.07.2016, 26.08.2016, 01.12.2016 є чинними та є обов`язковими для виконання.

Незважаючи на той факт, що заяву повторно подано до суду матер`ю ОСОБА_5 , в його інтересах (що не заборонено законом, оскільки, суб`єкт, яки подає заяву, змінився), питання, яке зазначено в заяві (зокрема, строк, який, на думку заявника, підлягає зарахування та перерахунку та підстави зарахування) не змінилися, як і не змінився статус ОСОБА_5 (тимчасове перебування в установі для ознайомлення з матеріалами справи), вже було розглянуто судами першої та апеляційної інстанції, прийнято рішення, які є чинними та підлягають обов`язковому виконанню за вимогами зазначених вище статей КПК.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 не відбуває покарання в установі виконання покарань №4 УДПСУ у Дніпропетровській області, а також, враховуючи те, що є ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.08.2016, яка набрала законної сили, з якої вбачається, що заява ОСОБА_5 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015 повернута, оскільки не підлягає розгляду Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, що також узгоджується з висновками Апеляційного суду Дніпропетровської області, які зазначені в ухвалах від 28.07.2016 та 01.12.2016, які також є чинними, виходячи зі змісту ст. 539 КПК України, заява ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 щодо застосування ч.5 ст.72 КК України не підлягає розгляду Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, а має розглядатися судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений буде відбувати покарання. У зв`язку з чим, суд роз`яснює ОСОБА_5 його право звернутися з цим клопотанням до суду, в межах територіальної юрисдикції якого він буде відбувати покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 21, 532, 533, 534, 539 КПК України, ч.5 ст.72 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України від 26.11.2015 повернути заявнику, роз`яснити право звернутися з цим клопотанням до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_5 буде відбувати покарання.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1