Провадження №1-кп/761/109/2017
В И Р О К
іменем України
12 квітня 2017 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00002459 від 04.03.2015 р.) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Євпаторія АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.02.2001 року Жовтневим райсудом м.Києва за ст..229-6 ч.1 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 08.02.2002 р. Ставищенським райсудом Київської області за ст..ст.309 ч.2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, 06.12.2005 року Солом`янським райсудом м.Києва за ст..ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, 26.12.2011 року Печерським райсудом м.Києва за ст..186 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, 13.12.2013 року Шевченківським райсудом м.Києва за ст..185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
4 березня 2015 року, приблизно о 19 годині 27 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим в тому числі за корисливі злочини, зайшов до салону краси «Меркантиль», що розташований за адресою: м.Київ, вул..Вєтрова, 15, де звернув свою увагу на мобільний телефон марки «Нокіа 1600» та грошові кошти, які знаходились на рецепції вказаного салону. В цей час у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного майна. Реалізуючи свій умисел, обвинувачений, переконавшись, що в холі салону нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, своєю правою рукою зі стола взяв мобільний телефон марки «Нокіа 1600» вартістю 400 грн. та грошові кошти в сумі 30 грн, які лежали під телефоном та направився до виходу.

Однак в цей момент його протиправні дії були помічені ОСОБА_6 , на вимогу останньої зупинитись обвинувачений свої злочинні дії не припинив та з викраденим майном намагався вибігти з магазину, але був затриманий ОСОБА_6 на виході з магазину.

Всього обвинувачений ОСОБА_5 намагався відкрито повторно викрасти майно ОСОБА_6 на загальну суму 430 грн., але свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий.

Крім того, 29 жовтня 2015 року близько 16 год.15 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим в тому числі за корисливі злочини, зайшов до магазину «Двері», що розташований за адресою: м.Київ, вул.Льва Толстого, 16, де, скориставшись тим, що в приміщенні магазину нікого з персоналу не було та за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до рецепшину магазину та зазирнувши за стійку рецепшину побачив на підлозі жіночу сумку.

Вважаючи, щ0о у сумці можуть знаходитись гроші та цінні речі, обвинувачений взяв з підлоги жіночу сумку коричневого кольору вартістю 300 грн., всередині якої знаходились паспорт на ім`я ОСОБА_7 , в обложці якого знаходились грошові кошти в сумі 300 грн., банківська картка «Приват Банку», яка матеріальної цінності не становить, в одному з відділень сумки знаходились гроші в сумі 25 грн. та проїздна картка метрополітену, яка матеріальної цінності не становить, та мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 3600 грн. з сім-карткою оператору мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої знаходилось 48 грн.80 коп. Однак, при викраденні, був помічений ОСОБА_8 , на вимогу останнього зупинитись не відреагував та з викраденим майном почав втікати, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Всього ОСОБА_5 повторно таємно викрав майно ОСОБА_7 на загальну суму 4273 грн.80 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ст..15 ч.2, 186 ч.2 КК України визнав частково, згодом визнав повністю, за ст..185 ч.2 КК України визнав повністю, суду пояснив, що він 4 березня 2015 року зайшов до салону краси, де в холі нікого не було, він підійшов до рецепції, де побачив мобільний телефон та гроші, взяв ці речі та пішов. Його окликнули, проте він побіг до виходу з магазину, але його затримали. Також і 29 жовтня 2015 року він зайшов до магазину «Двері», в приміщенні нікого не було. Він побачив жіночу сумочку, яку схопив та побіг з магазину. У вчиненому кається.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 4 березня 2015 року вона закінчувала роботу, стояла біля рецепції і побачила, як зайшов обвинувачений, нагнувся за стійку рецепшина, схопив мобільний телефон та гроші, він її не бачив, вона скрикнула, щоб він стояв, але він почав бігти, вона та ще один працівник затримали його. Претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона приблизно за тиждень до події 04.03.2015 року бачила обвинуваченого, він заходив до салону і запитував про послуги, які надаються.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він 4.03.2015 року ввечері був на роботі, був у підсобці і почув, як ОСОБА_6 почала кричати, він вибіг з підсобки, побачив на підлозі телефон та гроші, ОСОБА_6 намагалась затримати обвинуваченого. Свідок допоміг, викликали міліцію, обвинувачений просив його відпустити.

Судом досліджені матеріали справи, а саме: протокол огляду місця події від 04.03.2015 року, відповідно до якого оглянутий салон краси «Меркантиль», біля дверей знаходився обвинувачений, який повідомив, що зайшов до салону, біля стійки рецепшина побачив мобільний телефон та гроші, які забрав та намагався втекти, протокол огляд, відповідно до якого оглянутий мобільний телефон марки «Нокіа1600», грошові кошти в сумі 30 грн., протокол перегляду відеозапису, відповідно до якого на компакт-диску зафіксована подія злочину, який було зафіксовано камерою спостереження в приміщенні салону, компакт-диск було надано потерпілою відповідно до заяви.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст..15 ч.2, 186 ч.2 КК України доведена повністю, часткове визнання ним своєї вини суд розцінює, як спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю в частині обвинувачення за ст.185 ч.2 КК України, суд вважає за можливе судовий розгляд провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 намагався вчинити відкрите викрадення чужого майна, повторно, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, такі його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Дії обвинуваченого за епізодом від 29.10.2015 року кваліфікуються за ст.185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно. Суд погоджується із такою кваліфікацією з огляду на вимоги ст.337 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 відносить до обставин, які пом`якшують покарання, щире каяття.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченого, який на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, раніше неодноразово судимий: 22.02.2001 року Жовтневим райсудом м.Києва за ст..229-6 ч.1 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 08.02.2002 р. Ставищенським райсудом Київської області за ст..ст.309 ч.2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, 06.12.2005 року Солом`янським райсудом м.Києва за ст..ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, 26.12.2011 року Печерським райсудом м.Києва за ст..186 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, 13.12.2013 року Шевченківським райсудом м.Києва за ст..185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Оскільки обвинувачений вчинив нові злочини під час невідбутої частини покарання, призначеного Шевченківським районним судом м.Києва від 13.12.2013 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст.71 ч.1 КК України і тільки в умовах ізоляції від суспільства з урахуванням вимог ст.68 КК України.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Його ж визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст..185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст..70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст..71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання призначеного покарання за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2013 року, за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 29 жовтня 2015 року, зарахувавши в строк відбування покарання час перебування під вартою з 4 березня 2015 року по 26 серпня 2015 року, та відповідно до ч.5 ст.72 КК України один день перебування під вартою до набрання вироком законної сили зараховувати за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Нокіа 1600», грошові кошти в сумі 30 грн. повернуті потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 діб. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1