Справа №390/1862/16-к
Провадження №1-кп/390/67/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2017 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницькому кримінальне провадження №0001016 по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.03.2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.1 КК України до громадських робіт строком 90 годин;

- 24.11.2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі, 18.07.2016 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 27 днів згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2016 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

22.08.2016 року близько 19.50 год. ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на вулиці Аджамській у с. Аджамка Кіровоградського району Кіровоградської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_7 один удар ножем, який тримав у правій руці, в область тулубу. Під час нанесення удару ОСОБА_7 збив ніж передпліччям лівої руки та отримав згідно висновку експерта №1626 від 11.10.2016 року тілесні ушкодження у виді: рани в ділянці лівого передпліччя, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; рани в ділянці лівого підребер`я, що проникає в черевну порожнину з пошкодженням сальника, внутрішньочеревною кровотечею, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Після вказаних обставин, ОСОБА_9 добровільно припинив свої дії, а потерпілому ОСОБА_7 надано своєчасну медичну допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, проте не визнав свою вину у вчиненні замаху на умисне вбивство, оскільки не мав умислу позбавляти життя потерпілого. Суду пояснив, що вдень 22.08.2016 року його знайома ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , попросила його наносити води. Він наносив води та хотів іти додому, проте ОСОБА_10 запропонувала залишитись, оскільки повинна була прийти ОСОБА_11 та вони могли посидіти. Він залишився. Прийшла ОСОБА_11 та принесла пива, яке вони спільно вживали, спілкувались, жартували. ОСОБА_11 бризнула на нього водою та попала на телефон, а він обризгав ОСОБА_11 у відповідь, проте остання почала сварити його. Він у відповідь віддав їй телефон і сказав повернути кошти, а сам пішов додому. Вдома випив горілки заспокоївся та хотів піти до сусідки поговорити, а попутно зайти наточити столового ножа. Вийшовши на вулицю побачив, як йому на зустріч ішов ОСОБА_7 . Останній мав загрозливий вираз обличчя, а тому він дістав ножа, щоб ОСОБА_7 побачив ножа і зупинився для розмови, проте ОСОБА_7 підійшов і вдарив його в щелепу, після чого його рука здригнулась та він ударив ОСОБА_7 . Останній відійшов від нього піджавши ліву руку та він побачив кров. Він намагався підійти до потерпілого та поговорити, проте підбігли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які почали кричати. У цей час на дорозі були ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , яка сказала йому іти додому та він пішов. Із ОСОБА_7 знайомим він не був і конфліктів не було.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що ввечері 22.08.2016 року після роботи він із ОСОБА_12 прийшов у домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де перебувала його співмешканка ОСОБА_11 . Остання розповіла йому, що вдень за вказаною адресою приходив ОСОБА_9 , якому вона намочила мобільний телефон, а тому ОСОБА_9 сказав їй повернути кошти за телефон. Після цього, він із ОСОБА_11 пішли додому, а ОСОБА_12 пішла з ними, оскільки їм іти в одному напрямку. Коли вони йшли, то побачили незнайомого йому чоловіка та ОСОБА_11 повідомила йому, що це ОСОБА_9 , який ішов їм на зустріч. Він пішов у перед поговорити з ОСОБА_9 , а жінки залишились позаду. Підійшовши до ОСОБА_9 він запивав, які саме кошти останньому винна його співмешканка. ОСОБА_9 дістав ніж і наніс йому один удар ножем, який тримав у правій руці, в область тулубу, а він захищаючись збив ніж передпліччям лівої руки, після чого отримав поранення передпліччя лівої руки та живота. У цей час підбігли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які почали кричати та зупиняти ОСОБА_9 , а він почав відходити назад, оскільки боявся нанесення наступних ударів. У цей час по вулиці проходила місцева мешканка, яка сказала ОСОБА_9 зупинитись, після чого останній пішов додому. Вони викликали поліцію та лікарів. Свідомість не втрачав. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_9 не має.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вдень 22.08.2016 року вона прийшла до ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де був ОСОБА_9 . Вони спільно пили пиво. ОСОБА_9 бризнув на неї водою, а вона на нього та попросила більше не бризкатись. ОСОБА_9 дістав із кармана мобільний телефон і кинув у миску з водою. Вона дістала телефон і перевірила, телефон працював. ОСОБА_9 сказав їй, що вона винна йому кошти за телефон. Вона відповіла, що він сам кинув телефон у воду та вона йому нічого не винна. ОСОБА_9 почав погрожувати їй та ОСОБА_10 , а потім пішов додому. Ввечері прийшов її співмешканець ОСОБА_7 , якому вона розповіла про ОСОБА_9 . Після цього вони пішли додому, а ОСОБА_12 пішла з ними, оскільки їм іти в одному напрямку. Коли вони йшли, то побачили ОСОБА_9 , який ішов їм на зустріч. ОСОБА_7 пішов у перед поговорити з ОСОБА_9 , а вона з ОСОБА_12 залишились позаду. Коли ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 вона бачила як блиснув ніж і ОСОБА_7 піджав ліву руку та виступила кров. Вона з ОСОБА_12 почали кричати ОСОБА_7 тікати, а самі підбігли до ОСОБА_9 та намагались зупинити криками. У цей час на дорозі були жінки, одна з яких сказала ОСОБА_9 іти додому та він пішов. Вони викликали поліцію та лікарів.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ввечері 22.08.2016 року на АДРЕСА_1 , вона бачила ОСОБА_9 , який не мав ознак сп`яніння та повідом їй, щоб йому не телефонували, оскільки він втратив телефон, після чого пішов додому. Через кілька хвилин по вулиці біг невідомий їй на той час чоловік у роздратованому та агресивному стані, який хотів побити ОСОБА_9 та запитав про місце проживання останнього, а вона відповіла, що тут такий не проживає та сказала йти додому. Вказаний чоловік ОСОБА_7 . За останнім позаду бігли дві жінки, одна з яких ОСОБА_12 , яка показала місце проживання ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_7 із жінками побігли у напрямку будинку ОСОБА_9 . Через незначний проміжок часу біг ОСОБА_7 із піджатою рукою назад по вулиці, проте тілесних ушкоджень вона на ньому не бачила, а жінки бігли позаду та кричали «Підрізали». Позаду біг ОСОБА_9 , а вона почала кричати на останнього, щоб він заспокоївся, після чого ОСОБА_9 зупинився та пішов додому. Як нанесено тілесні ушкодження вона не бачила.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що ввечері 22.08.2016 року вона відвела ОСОБА_7 у домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де перебувала ОСОБА_11 , яка розповіла про конфлікт із ОСОБА_9 з приводу телефону. Потім, вона з ОСОБА_7 і ОСОБА_11 пішли додому. Коли вони йшли, то побачили ОСОБА_9 , який ішов їм на зустріч, а ОСОБА_7 пішов уперед поговорити з ОСОБА_9 . Вона з ОСОБА_11 залишились позаду. Коли ОСОБА_7 розмовляв із ОСОБА_9 , то останній наніс один удар ножем, а ОСОБА_7 відскочив і піджав руку. Вона з ОСОБА_11 підбігли та почали кричати. У цей час на вулиці була місцева мешканка, яка сказала ОСОБА_9 зупинитись, після чого останній пішов додому. Вони викликали поліцію та лікарів.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_9 підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом, а саме:

- рапортом чергового Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП у Кіровоградській області від 22.08.2016 року, згідно якого зафіксовано повідомлення про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.п.83);

- довідкою від 22.08.2016 року, згідно якої ОСОБА_7 госпіталізовано до Кіровоградської обласної лікарні з ножовими пораненнями руки та живота (а.п.84);

- протоколом огляду місця події від 22.08.2016 року відповідно якого оглянута АДРЕСА_1 , де виявлено сліди бурого кольору (а.п.85-86);

- листом №4498/01-19/15 від 31.08.2016 року, згідно якого ОСОБА_7 знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні з 22.08.2016 року по 30.08.2016 року з колото-різаними ранами живота та передпліччя (а.п.90);

- протоколом слідчого експерименту від 07.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_7 розповів і показав, як йому нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_9 (а.п.91-93);

- протоколом слідчого експерименту від 07.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_11 розповіла та показала, як ОСОБА_9 нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.п.94-96);

- висновком експерта №1626 від 11.10.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: рани в ділянці лівого передпліччя, що утворилася від дії предмету маючого ріжучі властивості та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; рани в ділянці лівого підребер`я, що проникає в черевну порожнину з пошкодженням сальника, внутрішньочеревною кровотечею, що утворилася від дії предмету маючого ріжучі властивості та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Ушкодження утворилися від не менше двох травматичних впливів. Виключається можливість отримання ушкоджень від падіння з положення стоячи. Ушкодження могли утворитись за обставин, які вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у протоколах слідчого експерименту від 07.09.2016 року (а.п.101-102);

- протоколом слідчого експерименту від 31.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_9 розповів і показав обставини заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (а.п.104-105).

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вину ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України органами досудового розслідування не доведено та дії останнього кваліфіковано не правильно, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_9 підлягають перекваліфікації на ч.1 ст.121 КК України за якою вину останнього доведено повністю, а дії необхідно кваліфікувати, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України органами досудового розслідування залишено поза увагою диспозицію ч.1 ст.115 КК України, яка свідчить, що замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Судом встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_7 особисті неприязні стосунки виникли раптово, оскільки потерпілий та обвинувачений були раніше не знайомі та не мали неприязних відносин, пов`язані з негативним ставленням обвинуваченого до співмешканки потерпілого. Обвинувачений наніс потерпілому лише один удар ножем, який зважаючи на дії потерпілого щодо відбиття руки обвинуваченого потрапив у черевну порожнину, після чого обвинувачений ударів не наносив і пішов додому через зауваження свідка. Викладені обставини свідчать, що обвинувачений не мав прямого умислу на позбавлення потерпілого життя, що підтверджується, як подіями, що передували злочину (відсутність підготовки, підшукування знарядь), так і подальшими діями обвинуваченого, який не продовжив свої злочинні дії, проте мав об`єктивну можливість без будь-яких перешкод вжити заходів для позбавлення потерпілого життя, однак обвинувачений припинив злочинні дії та не перешкоджав наданню потерпілому медичної допомоги. Більше того, потерпілий дочекався лікаря, не втрачаючи свідомості та перебуваючи у адекватному стані був доставлений у лікарню. Викладені обставини узгоджуються з показаннями обвинуваченого, потерпілого та свідків, а також матеріалами судово-медичної експертизи щодо тілесних ушкоджень потерпілого, їх характеру, механізму утворення, стану потерпілого в період їх нанесення та до моменту надання медичної допомоги, що знайшли своє підтвердження в ході їх перевірки під час судового розгляду.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_9 характеризується за місцем проживання посередньо (а.п.118), не перебуває на обліку лікаря психіатра (а.п.115), раніше судимий (а.п.119-127).

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише за умови призначення покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім.

Крім цього, суд вважає необхідним застосувати положення ст.71 КК України та призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2014 року.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд вважає необхідним залишити без зміни тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суд Кіровоградської області від 24.11.2014 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили та зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.09.2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Судді :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3