Провадження № 1-кп/163/145/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
27 грудня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого Муто ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

проводячи в залі суду в м.Любомль судовий розгляд кримінального провадження №0000155 відносно ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.201, ч.1 ст.14 ч.2 ст.258 КК України, -
в с т а н о в и в :
В підготовчій частині судового розгляду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив підтримане всіма іншими захисниками та обвинуваченим клопотання про відвід складу суду.

Обгрунтував клопотання тим, що під час підготовчого судового засідання колегія суддів відмовила в задоволенні клопотань сторони захисту і з порушенням процесуального законодавства продовжила строк тримання під вартою обвинуваченого. При цьому таке продовження строку грунтувалось на усному клопотанні прокурора без належного обгрунтування та підтвердження доказами. Таке процесуальне рішення суду сторона захисту оцінює як прояв упередженості складу суду, через що за відсутності інших національних процесуальних можливостей заявляє відвід на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України.
Прокурор проти клопотання заперечив з тих міркувань, що вважає заяву сторони захисту наслідком незгоди з ухваленими судом процесуальними рішеннями про відмову в задоволенні клопотань захисників під час підготовчого засідання.
Вирішуючи клопотання, суд прийшов до такого висновку.

Згідно із п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 1 ст.82 КПК України встановлено, що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Головною підставою заявленого стороною захисту клопотання є, на думку захисників, продовження в підготовчому засіданні строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку ч.3 ст.331 КПК України, яка регулює процесуальні питання запобіжних заходів під час судового розгляду, за відсутності письмового клопотання прокурора з цього приводу.

Суд вважає таке твердження помилковим з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною 3 ст.315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що будь-який обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід, в тому числі, тримання під вартою, при відсутності клопотань сторін кримінального провадження автоматично вважається продовженим.

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Така норма повністю відповідає положенням ч.3 ст.315 КПК України щодо зміни, скасування чи обрання будь-якого запобіжного заходу.

Частина 3 ст.331 КПК України встановлює додаткові гарантії особі, щодо якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і встановлює обов`язок суду обговорити питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Тому з огляду на принцип верховенства права суд вважає, що обов`язковість обговорення і вирішення питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою поширюється на всі стадії судового провадження, в тому числі, на підготовче засідання.

Оскільки строк тримання обвинуваченого під вартою в даній справі збігає 03.01.2017 року, розгляд такого питання був очевидно необхідним в підготовчому засіданні.

Хоча прокурор усно заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу, суд поставив на обговорення питання про доцільність такого продовження, що відповідає положенням ч.3 ст.331 КПК України, і ухвалив процесуальне рішення.
За таких обставин суд не вбачає упередженості в ухваленому ним рішенні, яке виносилось виключно з процесуальних підстав.

Інших обставин на обгрунтування заявленого клопотання, які, в тому числі, базувалися б на Бангалорських принципах діяльності судді, затверджених Резолюцією №3006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, стороною захисту не наведено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання є безпідставним і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.75, 81, 372 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого Муто ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про відвід складу суду відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча: суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3