АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 1-57/2009 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/419/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 13 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року, якою ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні клопотання про дострокове зняття судимості за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 24 листопада 2009 року за ч.2 ст.149 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зняти з неї судимість за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 24 листопада 2009 року.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 13 червня 2017 року ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні клопотання про зняття судимості за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 24 листопада 2009 року за ч.2 ст.149 КК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на відсутність передбачених законом підстав для дострокового зняття судимості з заявниці, оскільки ОСОБА_6 не працює у зв`язку з тривалою хворобою, однак доказів на підтвердження цього не додано. Також відповідно до побутової характеристики підписаної майстром дільниці, характеризується позитивно, проте жодних пояснень сусідів заявниці з цього приводу не надано, що не дає повною мірою оцінити характеризуючи дані відносно заявниці. Крім того, вироком суду на користь дев`яти потерпілих стягнуто моральну шкоду, однак підтвердження щодо відшкодування шкоди суду не надано, а посилання на відсутність заяв про відшкодування шкоди зі сторони потерпілих і таким чином відсутність матеріальних претензій суд вважає необґрунтованими, тому прийшов до висновку, що ОСОБА_6 не довела своє виправлення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні її заяви про дострокове зняття судимості, на що є усі підстави, оскільки вона після відбуття покарання закону не порушувала, поведінкою довела своє виправлення, зрозуміла протиправність своєї поведінки, що надає підстави для зняття з неї судимості.
Також ОСОБА_6 зазначає, що уклала шлюб з громадянином Держави Ізраїль, через те, що має непогашену судимість, не може виїхати на постійне місце проживання до свого чоловіка. Крім цього, вказує, що судом не повністю були досліджені матеріали справи, та суд не взяв до уваги постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.11.2012 року, якою вона була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, та суд встановив, що вона довела своє виправлення добросовісною поведінкою і відношенням до праці.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, як законну і обґрунтовану.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню , з наступних підстав.
Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2009 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.2 ст.149 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна.
Згідно зі ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_6 злочин є особливо тяжким злочином.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до ст. 91 КК України ( в редакції статті , яка діяла на момент умовно-дострокового звільнення заявниці), якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст. 89 КК України.
Колегія суддів приймає до уваги , що суд обґрунтовано розглянув клопотання ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 91 КК України , в редакції статті , яка діяла на момент умовно-дострокового звільнення заявниці , а саме на 13.11.2012 року, оскільки зміни , яки були внесені до ст.91 КК України Законом України від 14.10.2014 року погіршують становище заявниці і відповідно до ст.5 ч.2 КК України та правових висновків Верховного суду , викладених в постановах від 22.05.2014 року № 5-6 кс14 , № 5-1 кс13 ; № 5-32 кс13 закон про кримінальну відповідальність , що встановлює злочинність діяння , посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.
Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості , зазначеного у ст..89 КК України , в конкретному випадку це становить 4 роки.
З матеріалів провадження вбачається , що 13 листопада 2012 року, відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.11.2012 року ОСОБА_6 була умовно-достроков звільнена від відбування призначеного вироком суду покарання на 1 рік 5 місяців 16 днів ( а.кп.32-33).
Таким чином , на даний час , з моменту відбуття заявницею покарання сплинуло 4 роки 8 місяців.
Відмовляючи в достроковому знятті судимості заявниці , суд послався на ті обставини , що ОСОБА_6 не довела своє виправлення , оскільки не працює , відповідно до побутової характеристики підписаної майстром дільниці, характеризується позитивно, проте жодних пояснень сусідів заявниці з цього приводу не надано, що не дає повною мірою оцінити характеризуючи дані відносно заявниці.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду , так як він спростовуються матеріалами кримінального провадження , з яких вбачається , що після звільнення з місць позбавлення воді заявниця до кримінальної відповідності не притягувалась ( а.кп.22 ) , позитивно характеризується за місцем проживання ( а.кп. 23) , має сім`ю ( а.кп.12 ).
До апеляційного суду була надана характеристика з місця проживання заявниці , яка підписана сусідами , відповідно до якої ОСОБА_6 характеризується як врівноважена , вихована , доброзичлива , розсудлива і відповідальна людина. Підтримує родинні зв`язки з чоловіком ОСОБА_8 , який мешкає в Державі Ізраїль і до якого бажає переїхати на постійне проживання заявниця.
Крім того, судом було зазначено про те , що вироком суду на користь дев`яти потерпілих стягнуто моральну шкоду, однак підтвердження щодо відшкодування шкоди суду не надано, що також на думку суду свідчить про те , що ОСОБА_6 не довела своє виправлення.
Однак , судом першої інстанції не було прийнято до уваги , що відповідно до п.9 ч.1 ст.89 КК України, підставами для погашення судимості є відбуття основного та додаткового покарання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається , що на момент розгляду заяви про дострокове зняття судимості ОСОБА_6 відбула як основне , так і додаткове покарання у виді конфіскації майна , що підтверджується наданою до апеляційного суду довідкою Покровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , з якої вбачається , що виконавче провадження про конфіскацію майна , належного ОСОБА_9 на користь держави було закінчене 12.08.2010 року.
Відповідно до довідки Покровського відділу державної виконавчої служби , яка була надана до суду ( а.кп.63) станом на 04.03.2017 року у відділі на виконанні не перебувають виконавчі провадження відновно ОСОБА_6 .
Судом першої інстанції не було прийнято до уваги , що в клопотанні про дострокове зняття судимості заявниця зазначає про те , що дострокове зняття судимості їй необхідне у зв`язку з тим , що вона має намір переїхати на постійне проживання до свого чоловіка - ОСОБА_8 , який мешкає в Державі Ізраїль , щоб об`єднати сім`ю .

Таким чином , колегія суддів вважає , що висновок суду першої інстанції про те , що ОСОБА_6 не довела в повній мірі своє виправлення, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 409 ч.1 п.2 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду , викладених у судовому рішенні , фактичним обставинам кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку , що постанова суду підлягає скасуванню , а клопотання ОСОБА_6 про дострокове зняття судимості задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537,539 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року, якою ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні клопотання про дострокове зняття судимості за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 24 листопада 2009 року за ч.2 ст.149 КК України скасувати.
Задовольнити клопотання ОСОБА_10 про дострокове зняття судимості за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 24 листопада 2009 року, яким вона була засуджена за ч.2 ст.149 КК України до 6 років позбавлення волі , з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4