Справа № 520/1770/17
Провадження № 1-кс/520/347/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Ренійського району, Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого 17.01.2004 року Ренійським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 187 КК України, до 14 років позбавлення волі, звільненого 27.09.2014 року по закінченню строку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.02.2017 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 вступила в попередню злочину змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 направлену на заволодіння чужим майном, шляхом розбою, за попередньою змовою групою осіб, а саме: ОСОБА_7 через соціальні сіті всесвітньої мережі Інтернет «В контакті», знайомиться з потерпілим та назначає зустріч для нібито проведення спільного часу. В той час, коли потерпілий буде знаходиться з ОСОБА_7 , в заздалегідь приготовленому автомобілі «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в неосвітленому, безлюдному місці, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 повинні несподівано підійти до автомобілю, представитись працівниками СБУ та під загрозою наявних пістолетів, шляхом розбійного нападу заволодіти майном потерпілого, яке б вони розділили між собою, а саме між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного наміру, відповідно відведеним ролям, ОСОБА_7 через всесвітню мережу Інтернет, соціальної сіті «В Контакті», познайомилася з ОСОБА_9 та домовилася про зустріч для проведення спільного часу.

12.02.2017 о 00.00 год. ОСОБА_7 , по попередній домовленості з ОСОБА_9 , на автомобілі «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибула до кінотеатру «Вімпел», розташованого по Адміральському проспекті в м. Одесі, для спільного проведення часу з ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_9 сісти в її автомобіль, на що останній погодився, та припаркувала його в неосвітленому місці за кінотеатром.

12.02.2017 приблизно о 01.00 год., в той час, коли ОСОБА_7 відволікала ОСОБА_9 , розмовляючи з ним на різні теми, реалізуючи свій злочинний намір та виконуючи свої ролі, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 раптово підійшли до автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_6 підійшов до автомобіля з боку ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 з боку ОСОБА_9 та із застосуванням наявної у них зброї, що виразилася у демонстрації та направлення в сторону голови через скло дверей автомобіля, яку ОСОБА_9 прийняв за реальну погрозу, представившись працівниками СБУ, повідомили останньому про затримання. ОСОБА_7 виконуючи відведену їй роль, розблокувала двері автомобіля та дала можливість ОСОБА_8 і ОСОБА_6 відчинити двері автомобіля. Після відчинення дверей ОСОБА_8 та ОСОБА_6 витягли ОСОБА_9 з автомобіля, завели руки за спину та одягли наручники, після чого посадили його на заднє пасажирське сидіння, та самі сіли до автомобіля у такому порядку: ОСОБА_8 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 сів поруч з ОСОБА_9 на заднє пасажирське сидіння за водієм, тобто за ОСОБА_7 . Знаходячись в автомобілі, та маючи про собі зброю, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з метою доведення їх злочинного наміру до кінця, продовжили розігрувати ОСОБА_9 , що вони є співробітниками СБУ, здійснюючи нібито дзвінки та перевіряючи його анкетні дані по відповідним базам МВС, заявили вимогу передати їм грошові кошти, нібито плату за непритягнення до кримінальної відповідальності за збереження наркотичної речовини, яку нібито виявили в салоні автомобіля. ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_6 повідомив, що сплачувати грошові кошти не буде, так як до збереження наркотичних засобів не причетний. Після відмови ОСОБА_9 сплачувати грошові кошти, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 заявили, що відвезуть ОСОБА_9 до відділку поліції для оформлення документів, та сказали ОСОБА_7 направлятися в сторону відділку поліції, при цьому вказуючи напрямок дороги таким чином, що доїхали до парку «Шевченко» в м. Одесі, де знову заявили вимогу про передачу їм грошових коштів. Після відмови ОСОБА_9 сплачувати грошові кошти та наполягання поїхати до відділку поліції, ОСОБА_8 наніс удар ліктем лівої руки, а ОСОБА_6 наніс удар кулаком руки в область обличчя зліва ОСОБА_9 , тим самим заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді забитої рани верхньої губи з ліва та примушували зізнатися у збереженні наркотичних засобів. Після чого з кишень одягу ОСОБА_9 , заволоділи його грошовими коштами у сумі 100 доларів США та 750 грн., при цьому повідомили йому, що якщо він звернеться до поліції то вони його знайдуть та проведуть обшуки, в результаті яких знайдуть велику кількість наркотичних засобів, за що він буде позбавлений волі. Далі, продовжуючи свої злочинні дії, та доведення наміру до кінця, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , відповідно відведеній їй ролі, повідомила, що вона може сплатити 700 доларів США, які зберігаються в неї за місцем мешкання. Після чого, продовжуючи тримати ОСОБА_9 в наручниках, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 направилися на вул. Героїв Пограничників в м. Одесі, де зупинилися біля одного з будинків, нібито біля будинку ОСОБА_7 , де остання вийшла з автомобілю та направилася за будинок, нібито за грошовими коштами, та повернувшись через декілька хвилин, знаходячись із зовнішньої сторони автомобілю, спілкуючись з ОСОБА_6 , розіграли роль, що нібито передала останньому обіцяну суму, а саме 700 доларів США, за непритягнення до кримінальної відповідальності. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 попросили ОСОБА_7 відвезти їх на Адміральський проспект в м. Одесі, де звільнили ОСОБА_9 від наручників, та повідомили йому, що протягом двох тижнів він повинен буде передати їм ще 200 доларів США та з грошовими коштами, якими заволоділи у ОСОБА_9 шляхом розбою зникли у невідомому напрямку, а ОСОБА_7 в свою чергу, відвезла ОСОБА_9 до кінотеатру «Вімпел» де розійшлися в різні сторони.

Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, через програму для смартфонів «Viber», стала переконувати ОСОБА_9 , що з ними спілкувалися дійсно працівники СБУ, та відмовляла потерпілого звертатися до поліції, мотивуючи тим, що вони будуть притягнені до відповідальності не тільки за збереження наркотиків, а і за дачу неправомірної винагороди посадовим особам, та при цьому наполягала повернути їй половину, нібито сплаченої нею суми, а саме 350 доларів США.

Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою, шляхом розбою, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_9 , тим самим спричинивши йому матеріальний збиток на загальну суму 3 475 грн., з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розподіливши грошові кошти, якими заволоділи у ОСОБА_9 між собою.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 12.02.2017 приблизно в 01.00 год. біля кінотеатру «Вімпел», розташованого по Адміральському проспекті в м. Одесі, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, що виразилося у злагодженості дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, мотивуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, зазначивши, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для їх запобігання.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заявив клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження свідоцтва про народження дитини та заперечував проти клопотання слідчого, вказавши, що сама підозра є необгрунтованою, ризики нічим не підтверджені, тому просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами та обов`язками та просив слідчого суддю не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який просив слідчого суддю задовольнити клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти його задоволення, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

12.02.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протокол огляду місця події, заяву ОСОБА_9 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, протокол допиту потерпілого, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол затримання ОСОБА_6 , протокол допиту підозрюваної ОСОБА_7 , яка свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, протокол пред`явлення для впізнання, в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_6 як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, приходжу до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, раніше судимий за корисливий злочин, не працює, постійного джерела прибутків не має, що виключає міцність соціальних зв`язків з ним, беручи до уваги характер кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, вважаю, що на даній стадії кримінального провадження наявні ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого або ж іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також насильницький характер вчинення кримінального правопорушення, підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не вбачаю.

Згідно практики ЄСПЛ, а саме рішення «Боротюк проти України», п. 61-817, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п. 101-815, серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання слідчого, вважаю що клопотання підлягає задоволенню та відносно підозрюваного слід застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

З урахуванням особи підозрюваного та обставин злочину, зважаючи на те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 18 години 00 хвилин 12.02.2017 року та припиняє свою дію о 18 годині 00 хвилин 12.04.2017 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1