Справа №592/5478/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/236/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 травня 2017 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора - ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
На вирішення слідчому судді Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 19 травня 2017 року вищезазначене клопотання було задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, у розмірі в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 96000грн.

Строк дії ухвали встановлено до 10 липня 2017 року.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з іншим підозрюваними, потерпілими.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, про відмову у задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги захисника обґрунтовані тим, що:

- судом не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копії доданих до нього матеріалів, не містять доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри;

- у тексті ухвали відсутній виклад обставин, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, і посилання на докази, що підтверджують ці обставин;

- суд, з посиланням лише на один доказ - наявність у ОСОБА_7 візи в Польщу, прийшов до висновку про існування підстав та доказів вважати, що ОСОБА_7 має намір переховуватись в Польщі від органів досудового слідства чи суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення (оскільки після відбуття покарання твердо став на шлях виправлення та має чіткий життєвий план на майбутнє), в той час як таких намірів у ОСОБА_7 не було, даний факт не свідчить про намір виїзду ОСОБА_7 за кордон з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду, однак, наявність візи в Польщу дозволяє здійснення працевлаштування, свідчить про відсутність у ОСОБА_7 намірів щодо отримання доходів від будь-яких незаконних чи злочинних видів діяльності як в Україні так і за кордоном , що характеризує ОСОБА_7 виключно з позитивного боку як особу, що поважає та дотримується норм законодавства власної та іноземних держав;

- щодо можливості у ОСОБА_7 незаконно впливати на потерпілих, оскільки йому відомі місця їх проживання, то зазначені висновки суду є лише припущенням, а вчиняти вплив на потерпілих видається таким, що позбавлено сенсу, оскільки у клопотанні зазначено, обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуються показами потерпілих, свідків, тобто, у ОСОБА_7 немає жодної причини впливати на них, крім того, стороною обвинувачення не доведено, та судом не встановлено такого наміру з боку ОСОБА_7 ;

- слідчий суддя, всупереч п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» та практики Європейського суду з прав людини, навіть не розглянув можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, наприклад, домашній арешт, окрім як тримання під вартою, що не підтверджено належними доказами що дають всі підставі вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 ;

- судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_7 проживає разом з батьками та бабусею, котра є інвалідом І групи, ОСОБА_7 допомагає у догляді за бабусею та надає кошти для її утримання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, зміст апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі може переховуватися від органів слідства та суду, перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків або інших причетних до вчинення злочину, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, знищити чи спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що судом не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення і у клопотання слідчого не містить доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами.

Так, з матеріалів провадження вбачається, 08 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 15-ч.3 ст. 185 КК України (а.п.1-2). У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , якого, згідно з протоколом від 19 травня 2017 року, фактично було затримано 18 травня 2017 року (а.п.36) і повідомлено про підозру 19 травня 2017 року (а.п.37-38).

В ході розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності обставини провадження та виконуючи вимоги ст.ст. 183,194 КПК України, вірно врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.п.3), протоколами огляду місця події (а.п.4-6,7,8-9), протоколами обшуку (а.п.11-16, 18-24), протоколом пред`явлення речей для впізнання (а.п.25-27, 28-30, 31-33), протоколом допиту потерпілого (а.п.34).

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу недоведеності існування ризику з боку ОСОБА_7 незаконно впливати на потерпілого, то, з врахуванням вищезазначеного, вказані обставини, в цілому, не впливають на правильність висновків слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.

Так, наявними в матеріалах кримінального провадження доказами та поясненнями самого ОСОБА_7 , який знаючи, що відносно нього порушено кримінальне провадження, заявив, що він має намір виїхати за кордон, та вже отримав робочу візу для виїзду в Польщу (а.п.52-53), підтверджується існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не розглянув можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, а саме, домашнього арешту, не заслуговують на увагу, оскільки, в такому випадку, на думку колегії домашній арешт не зможе запобігти вищезазначеному ризику, оскільки, з врахуванням вимог ч.5 ст.194 КПК України, навіть покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не могло б забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного при наявності зазначених ним намірів щодо залишення місця проживання.

З урахуванням зазначеного застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на думку колегії є таким, що у повній мірі не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, оскільки відсутні дані про наявність у нього родини та утриманців.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про осіб, які заслуговують на довіру та могли б виступити в якості поручителів.

Поряд з цим, задовольняючи клопотання слідчого, слідчим суддею, відповідно до вимог КПК України, було визначено розмір застави, в разі сплати якої підозрюваний ОСОБА_9 має можливість залишитись на волі.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на ті обставини, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 проживає разом з батьками та бабусею, яка є інвалідом першої групи і він допомагає у догляді за бабусею та надає кошти на її утримання, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження зазначених обставин матеріали даного кримінального провадження доказів не містять, як і не підтверджено те, що підозрюваний офіційно працевлаштований і на його утриманні перебувають члени його родини.

Поряд з цим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали слідчим суддею було враховано дані про особу підозрюваного який має не зняту та непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого корисливого злочину.

При розгляді даного кримінального провадження, колегія суддів також приймає до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 (які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, і за які санкцією передбачено покарання виключно у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років), оскільки відповідно до практики ЄСПЛ врахування і самої тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду. А тому, при винесенні даної ухвали колегією суддів приймається до уваги суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що узгоджується з позиціями п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ч.2 ст. 376 ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 травня 2017 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2