Справа № 461/2077/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/331/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 28 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000547.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з постанови про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2017 року вбачається, що після проведених слідчих дій та аналізу матеріалів кримінального провадження слідчий обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді та постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 28 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000547 скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути в управління прокуратури Львівської області для проведення досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_8 покликається на те, що слідчим не проведено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Не було встановлено всіх можливих свідків, які були в той час на місці події та не проведено їхній допит. Слідчий пропонував потерпілій пройти експертизу за допомогою приладу «поліграф», однак цього не зробив, бо ОСОБА_10 категорично відмовився від такої експертизи. Слідчий суддя в ухвалі покликався на аналогічні обставини, які зазначені у постанові слідчого, однак не дав їм належної правової оцінки та відповідного обґрунтування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення та заперечення апеляційної скарги, обговоривши наведені апелянтом доводи й перевіривши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000547, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто це випадки, коли встановлено, що діяння, з приводу якого може здійснюватися кримінальне провадження, дійсно вчинено, однак не вказаною особою, а іншою особою або ж воно непередбачене чи не розцінюється кримінальним законом як злочин.

Як вбачається з постанови старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_9 (надалі старший слідчий) від 28 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000547, у мотивувальній частині постанови старший слідчий зазначає про те, що аналізуючи та оцінюючи матеріали кримінального провадження у їх комплексі, приймаючи до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, можна прийти до висновку, що в діях інспектора митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000547, органом досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також проведено одночасний допит потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , долучено висновок експерта № 174 від 18.07.2016, матеріали перевірки Львівської митниці ДФС. Однак в супереч вимог ст. 94 КПК України старший слідчий не дав цим доказам належну правову оцінку в постанові про закриття кримінального провадження з врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності. Старший слідчий у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не мотивував своїх висновків про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, й не навів підстав з яких він відкинув показання потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 , висновок судово-медичної експертизи.

Разом з цим старший слідчий під час досудового розслідування не вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Зокрема, старший слідчий не встановив та не допитав усіх можливих очевидців події, що мала місце в ніч з 13 на 14 липня 2016 року на митному посту «Смільниця» Львівської митниці ДФС; не провів допиту потерпілої ОСОБА_7 з використанням поліграфа, проведення якого старшим слідчим було їй запропоновано, і на що вона погодилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КПК України для надання безпосередньої технічної допомоги під час досудового розслідування чи судового розгляду сторонами кримінального провадження може бути залучений спеціаліст. Відповідно до ч. 1 цієї ж статті спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших заходів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань та навичок.

Таким спеціалістом може бути і спеціаліст-поліграфолог, якого залучають для надання безпосередньої технічної допомоги в роботі з поліграфом (в КПК передбачено перелік видів такої допомоги: фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо; тобто перелік є відкритим і можуть бути використані і інші види допомоги) і консультацій з приводу оцінки отриманих психофізіологічних показників. Спеціаліст-поліграфолог може залучатися до проведення таких слідчих (розшукових) дій, як допит, пред`явлення для впізнання, обшук, слідчий експеримент.

Відповідно до ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, поряд з іншим, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Тобто закон покладає на слідчого, прокурора обов`язок вірно визначити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Однак старший слідчий не звернув увагу на ту обставину, що потерпіла ОСОБА_7 у своїй заяві до правоохоронних органів про вчинення щодо неї злочину, вказує на те, що представник митного органу ОСОБА_10 , який є працівником правоохоронного органу, застосував щодо неї насильство, спричинивши тілесні ушкодження.

Поряд з цим, як вбачається з витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000547, у ньому зазначено відомості щодо працівника Львівської митниці ОСОБА_14 , хоча як вбачається з матеріалів кримінального провадження цією особою є ОСОБА_10 (а.с.1,46).

Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0000547, старший слідчий допустив неповноту досудового розслідування та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження № 0000547, виходив з того, що старшим слідчим виконано всі слідчі дії, спрямовані на встановлення доказів у даному кримінальному провадженні, а тому постанова є правомірною, і старшим слідчим вірно зроблено висновок про відсутність в діянні ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Однак, слідчий суддя не перевірив і в ухвалі не зазначив, чи відповідає ухвала старшого слідчого вимогам закону, при цьому, не звернув уваги на вказані недоліки постанови та прийшов до невірного рішення про відмову в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження.

При постановленні рішення й вмотивованості своїх висновків, слідчим суддею не дана оцінка всім доводам поданої скарги, що свідчить про незаконність ухвали та невмотивованість судового рішення.

Отже при розгляді скарги адвоката ОСОБА_8 слідчим суддею були допущені неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п.1, п.3 ч.1 ст. 409, п.2 ч.3 ст. 407 КПК України є підставами для скасування судового рішення та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 28 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000547 скасувати.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 28 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000547 скасувати, а матеріали кримінального провадження № 0000547 повернути до прокуратури Львівської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголосити о 12 год. 00 хв. 24 квітня 2017 року.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3