Дата документу Справа № 320/1964/17-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/1964/17-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/351/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року,

якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №001297 від 17.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Як зазначено в ухвалі, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 , в обґрунтування якого зазначив, що 17.03.2017 року інспектором Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області було зупинено автомобіль «Mersedes Benz 250» н.з. НОМЕР_1 , в ході звірки номерів агрегатів кузова автомобіля, було виявлено, що номерна панель кузова автомобіля вварена кустарним способом. За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за № 0001297 від 17.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Крім того 17.03.2017 року автомобіль марки «Mersedes Benz 250» н.з. НОМЕР_1 , в кузові чорного кольору свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, поміщені на майданчик Мелітопольського ВП та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя зазначив, що оскільки слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно шляхом заборони розпоряджатися та користуватися автомобілем, ключами до нього та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу, зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації, як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, тому слідчий має можливість передати на відповідальне зберігання ОСОБА_10 вказані речові докази в користуванні якого знаходиться автомобіль. Крім того, ОСОБА_10 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі процесуальний прокурор вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування наведеного прокурор зазначає, що при постановленні ухвали слідчий суддя не врахував доводи слідчого про необхідність арешту автомобілю та ключів від нього, які визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, замість того вказав, що дане майно не підлягає конфіскації, тому слідчий має можливість передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_10 . Отже, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ним не враховано, що з метою збереження вказаного майна, як речового доказу є необхідність у накладенні арешту. Прокурор вважає, що у слідчого є підстави вважати, що в подальшому дане майно може бути знищене чи продане.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22.03.2017 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно.

Вислухавши доповідь судді про сутність оскаржуваного судового рішення і основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, адвоката, який заперечував проти задоволення доводів апеляції і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання про арешт майна є обґрунтованими, вмотивовані в ухвалі належним чином і відповідають вимогам процесуального закону. Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя правильно послався в ухвалі на те, що зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації, як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а тому слідчий має можливість передати вказані речові докази на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , в користуванні якого знаходиться автомобіль. Колегія суддів приходить висновку про недоцільність задоволення клопотання слідчого, оскільки положеннями ст.100 КПК України передбачені заходи щодо зберігання речових доказів, а слідчим не доведено, що ОСОБА_10 має намір відчужувати автомобіль.

Колегія суддів не вбачає достатніх підстав, що свідчили б про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді, які тягнуть скасування судового рішення, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2017року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №001297 від 17.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4