Номер провадження 11-сс/788/413/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/10176/16-к за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04 листопада 2016 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клишки Шосткинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), раніше судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,
учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки під час розгляду клопотання не було доведено наявність ризиків того, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та вчиняти інші злочини, слідчим суддею не було наведено мотивів необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а також щодо відсутності підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, не було враховано, що ОСОБА_10 одружений, виховує малолітню дитину, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, що свідчить про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В змінах та доповненнях до апеляційної скарги захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, оскільки в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження повноважень слідчого, який вручив ОСОБА_14 повідомлення про підозру, а також проводив огляд місця події, тому отримані докази є недопустимими. Зазначає, що ОСОБА_14 не були роз`яснені його права безпосередньо після його затримання, внаслідок чого подальші з ним слідчі дії до вручення повідомлення про підозру проводилися без захисника, чим було порушено право підозрюваного на захист, а отримані в результаті цього докази також є недопустимими. Також вказує, що в матеріалах справи відсутні допустимі докази того, що злочин був вчинений із застосуванням насильства.

04.11.2016 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 25.10.2016 близько 23-55 години ОСОБА_10 , перебуваючи біля «Харківського мосту ім. 40-ї армії» по вул. Харківській в м. Суми, за попередньою змовою із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволоділи майном ОСОБА_15 на загальну суму 4000 грн.

Крім того, 28.10.2016 близько 23-00 години ОСОБА_10 , перебуваючи в парку ім. І.М. Кожедуба в м. Суми, за попередньою змовою із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволоділи майном ОСОБА_16 на загальну суму 2225 грн.

26.10.2016 та 29.10.2016 до ЄРДР за № 0004682 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

03.11.2016 о 15-35 годині ОСОБА_10 був затриманий і в цей же день йому було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів та існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити викрадене майно, впливати на потерпілих та іншого підозрюваного, вчиняти інші злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.11.2016 до ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років, і існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконно впливати на потерпілих та вчинити інший злочин, що свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали змінену та доповнену апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, доводи прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, цілком вірно та обґрунтовано дійшла висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявності у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_14 , на переконання колегії суддів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який законом передбачене кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років, існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконно впливати на потерпілих та вчинити інший злочин, що і свідчить про недостатність застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих сторонами кримінального провадження доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме протоколами допитів потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , огляду місця події, пред`явлення особи до впізнання.

Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадженні відсутні, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 про відсутність доказів застосування насильства є необґрунтованими і суперечать оголошеній підозрі.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 колегія суддів керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997 р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_17 про те, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу не було доведено наявності зазначених у ньому ризиків, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, слідчим суддею була врахована тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, з чого можна дійти висновку про те, що із-за тяжкості покарання ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, місцезнаходження яких у повній мірі ще не встановлено, незаконно впливати на потерпілого та вчинити інший злочин, оскільки злочин був вчинений із застосуванням насильства, підозрюваний не працює та не має постійного джерела доходів.

Крім того, ухвалою слідчого судді Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.10.2016 був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_10 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні за підозрою у вчиненні нім злочинів, передбачених ч.3 ст.357 і ч.3 ст.187 КК України.

Вказані обставини у сукупності з іншими, передбаченими ч.1 ст.194 КПК України, дають достатні підстави для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Слідчим суддею у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України були взяті й інші обставини, зокрема те, що ОСОБА_10 раніше судимий, має на утриманні дружину та малолітню дитину, проте вони не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою.

Враховуючи зазначене вище, доводи апеляційної скарги захисника в частині не наведення мотивів необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а також щодо відсутності підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Не може колегія суддів прийняти до уваги й доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 про те, що слідчий, який вручив ОСОБА_14 повідомлення про підозру та проводив огляд місця події не має повноважень, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження.

Будь-яких беззаперечних доказів про незаконне затримання ОСОБА_14 та порушенні його права на захист в судовому засіданні надано не було, а тому ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04 листопада 2016 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4