АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1344/17 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1344/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 24 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, інваліда третьої групи загального захворювання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фктично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16.02.2005 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України (2001р.) на 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

-08.06.2006 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі, 29.07.2011 року постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.07.2011 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 13 днів;

-17.11.2014 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 24.01.2017 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Московського районного суду м.Харкова від 24.01.2017 року, визначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Як установив суд, 15 листопада 2016 року, приблизно об 11 год. 25 хв.., ОСОБА_9 , знаходячись в аудиторії моторного корпусу ХАІ розташованого за адресою: м. Харків вул.Чкалова, 17, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і незаконного особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з парти плеєр ТМ «Ipod Apple nano» та навушники ТМ «Аррlе", що належать Мбуку-Гомо Роні-Дамуру, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №191 від 16.11.2016 року загальна вартість плеєра ТМ «Ipod Apple nano» та навушників ТМ «Аррlе» складає 2113 грн., таким чином ОСОБА_8 своїми протиправними діями спричинив потерпілому Мбуку-Гомо Роні-Дамуру матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Після цього ОСОБА_8 , поклав викрадені речі до кишені куртки одягнутої на нього і вийшов за межі моторного корпусу до вулиці, де біля моторного корпусу ХАІ був наздогнаний і зупинений потерпілим та довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обґрунтованості засудження, правильності кваліфікації його дій просить вирок змінити, пом`якшити призначене йому остаточне покарання до 4 років 01 місяця позбавлення волі і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги обвинуваченого; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
За положеннями ст. 75 КК, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таке рішення має бути належним чином умотивовано.
Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Як слідує зі змісту вироку покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, та пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, наявність інвалідності загального захворювання.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення ряду умисних корисливих злочинів, знову вчинив умисний корисливий злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, тому суд першої інстанції, урахувавши дані про особу обвинуваченого та обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відбування обвинуваченим покарання лише в умовах ізоляції від суспільства без застосування положень ст.75 КК України, та призначив останньому за правилами ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання, яке за своїм розміром є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.75 КК України чи призначення більш м`якого за своїм розміром покарання не вбачає.

Не підлягає задоволенню і клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» за вироком Московського районного суду від 17.11.2014 року.

Згідно вимог, передбачених п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, застосовується до осіб, визнаних інвалідами третьої групи, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Як слідує із матеріалів провадження ОСОБА_10 засуджено вироком Московського районного суду від 17.11.2014 року за сукупністю злочинів, у тому числі за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за злочин, який відповідно до статті 12 КК України, є тяжким, а тому обвинувачений не підлягає звільненню від покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Не підпадає ОСОБА_10 і під дію ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки вона стосується осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, а ОСОБА_10 призначене йому покарання у виді позбавлення волі не відбував, так як вироком Московського районного суду від 17.11.2014 року був звільнений від його відбування на підставі ст.75 КК України з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Київського районного суду м.Харкова від 24 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIII зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання, призначеного йому вироком Київського районного суду м.Харкова від 24.03.2017 року, строк попереднього ув`язнення з 06 березня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: