Справа № 431/3543/16-к
Провадження № 11-кп/782/368/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_8 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 31.10.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шульгинка Старобільського району Луганської області, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 18.12.2007 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки; 07.10.2008 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1 ст.186, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.10.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 7 днів; 03.07.2014 року Старобільським районним судом Луганської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року строк скорочено на 1/2 частину невідбутого покарання; 21.09.2015 року Старобільським районним судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 2 роки; 23.06.2016 року Старобільським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає у буд. АДРЕСА_2 ,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначене остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано в строк покарання, призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте частково за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 23.06.2016 року у вигляді 4 місяців 8 днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 31.10.2016 року, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2016 року по 31.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що в період часу з 27 травня по 9 червня 2016 року він вчинив ряд крадіжок чужого майна за наступних обставин.

Так, повторно, 27 травня 2016 року приблизно о 10-00 годині ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав цифрову телевізійну приставку «Oriel-202» з дистанційним пультом управління та картою розширення пам`яті «TDK» вартістю 364 гривень, чим завдав шкоду потерпілій ОСОБА_9 .

Повторно, 05 червня 2016 року о 4 годині 15 хвилин ОСОБА_7 біля дитячого ігрового майданчика, розташованого на перехресті вулиць Колгоспної та Лугової у с.Шульгинка Старобільського району Луганської області таємно викрав велосипед марки «Booster» вартістю 1059 гривень, чим причинив шкоду потерпілій ОСОБА_10 .

Повторно, 09 червня 2016 року о 17-00 годині ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав з пасовиська, розташованого вздовж АДРЕСА_2 бика віком 1 рік вагою 300 кг вартістю 7500 гривень, чим причинив шкоду потерпілому ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду і прийняти справедливе рішення.

Посилається на те, що показаннями свідків сторони обвинувачення його вину не доведено, а ті свідки, які могли внести ясність, не допитані, що суттєво вплинуло на вирок суду і запобіжний захід, оскільки його вчинок не тягне за собою кримінальної відповідальності. Він не згоден з тим, що вкрав цифрову приставку, оскільки він придбав її зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 , онукою потерпілої. Він не крав велосипед, а вважав, що його кимось загублено і привласнив собі. Вважає, що суд безпідставно відхилив клопотання його захисника про виправдання.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію злочину, просить скасувати вирок суду внаслідок м`якості і постановити новий вирок, яким призначити більш суворе покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, а за ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань у вигляді 5 років позбавлення волі.

Посилається на те, що суд не надав належної оцінки обставинам, які обтяжують покарання обвинуваченого та даним про його особу, зокрема, відсутність роботи, схильність до систематичного вчинення злочинів, що свідчить про його сталу антигромадську поведінку.

В зміненнях і доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, а саме один і той самий період з 23 червня по 31 жовтня 2016 року врахував двічі: за правилами ч.4 ст. 70 КК України, як відбуте покарання за попереднім вироком суду, і за правилами ч.5 ст. 72 КК України, як попереднє ув`язнення. Фактично щодо ОСОБА_7 з 23.06.2016 року по теперішній час діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і лише він має бути зарахований в строк покарання за правилами ч.5 ст. 72 КК України при постановленні нового вироку.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого, надали аналогічні її змісту пояснення, просили скасувати вирок суду і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, а в задоволенні апеляційних вимог прокурора відмовити; прокурора, який підтримав доводи власної апеляційної скарги та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Вину ОСОБА_7 у повторному вчиненні трьох епізодів крадіжок чужого майна за наведених у вироку обставинах колегія суддів вважає доведеною.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 вину у крадіжці телевізійної приставки у судовому засіданні визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила у судовому засіданні, що 27.05.2016 року у післяобідній час вона прийшла додому і виявила, що у будинку розбите вікно і відсутня телеприставка. Вона зрозуміла, що це зробив ОСОБА_7 , повідомила дільничному інспектору про це, який знайшов обвинуваченого, після цього у її дворі біля забору знайшли вказану приставку. Крім того пояснила, що ця приставка куплена за її гроші, які вона давала своїй онуці.
Даними показаннями потерпілої спростовуються доводи апеляції обвинуваченого про те, що він придбавав телеприставку за власні кошти.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що 27.05.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 пропонував йому купити телеприставку, але він відмовився.
З протоколу огляду місця події видно, що з місця події, яким є домоволодіння АДРЕСА_3 виявлено і вилучено цифрову телевізійну приставку з пультом (а.к.п.4-10).
Згідно висновкам товарознавчої експертизи загальна залишкова вартість викраденої цифрової приставки може складати 364 гривні (а.к.п.32-36).
Під час проведення слідчого експерименту 22.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 показав і розповів коли і за яких обставин він, будучи у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав телевізійну приставку (а.к.п.130-133).
Клопотання про допит у якості свідка співмешканки ОСОБА_12 під час судового розгляду у суді першої інстанції обвинуваченим та стороною захисту не заявлялося.
Потерпіла ОСОБА_10 пояснила у судовому засіданні суду першої інстанції, що п`ятого або шостого червня її син забув на дитячому майданчику належний їй велосипед, що було виявлено лише вранці наступного дня. На майданчику велосипеда не було і вона написала заяву у міліцію, після чого велосипед знайшли у Люблінського, мешканця села.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 05.06.2016 року о восьмій годині ранку до нього прийшов ОСОБА_7 і запропонував купити велосипед, на що він погодився.
Згідно висновкам товарознавчої експертизи загальна залишкова вартість викраденого велосипеду станом на червень 2016 року складає 1059 гривень.
Під час проведення слідчого експерименту від 22.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 показав і розказав коли і за яких обставин, де і яким чином він таємно викрав велосипед (а.к.п. 134-136).
Потерпілий ОСОБА_11 пояснив у судовому засіданні першої інстанції, що 09.06.2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, коли він був у себе вдома, до нього прийшла сусідка і сказала, що на вулиці Веселій ходить ОСОБА_7 і продає бика. Він поїхав на те місце де припинав бика, а його дружина поїхала на вулицю Веселу. Не знайшовши бика на місці, де він його припинав, він поїхав на вулицю Веселу і побачив, як його дружина вела бика додому, а за нею йшов п`яний обвинувачений ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що 09.06.2016 року він зустрів обвинуваченого ОСОБА_7 , який водив бика і запитував, чи хто його купить, пояснював, що продає на прохання хазяїна.
Під час огляду місця події, яким є пасовище, розташоване вздовж АДРЕСА_2 , вилучено бика червоно-коричневого кольору (а.к.п.82-84).
Згідно довідки ТОВ «Ринок м.Старобільськ» від 15.06.2016 року, середньоринкова ціна бика віком 1 рік та вагою 300 кг становить 7 500 гривень (а.к.п.97).
Під час проведення слідчого експерименту 22.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 показав і розказав коли, де і яким чином він, будучи у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав бика (а.к.п. 137-139).
Суд обгрунтовано дійшов висновку, що на викрадений у потерпілої ОСОБА_10 велосипед не може розповсюджуватися правовий режим знахідки, встановлений ст.337 ЦК України, зазначивши, що майно потерпілої не було загублене, а було залишене у конкретному місці, і потерпіла спробувала поновити контроль над своїм майном, але не змогла це зробити внаслідок вчинення обвинуваченим крадіжки цього майна.
Всупереч доводам апеляції обвинуваченого, судом першої інстанції повно та всебічно досліджені докази і їм надано належну оцінку.
Кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України колегія суддів вважає правильною, підстав для його виправдання не вбачається.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, тобто у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням ступені тяжкості злочину, особи винного та обставин, що обтяжують покарання, в тому числі і тих, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор.

Зокрема, судом обґрунтовано враховано у якості обставин, що обтяжують покарання, рецидив злочинів та вчинення злочинів за двома епізодами у стані алкогольного сп`яніння.

Судом також враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема, негативні характеристики за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, суд обгрунтовано призначив остаточне покарання ОСОБА_7 у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Старобільського районного суду Луганської області від 23.06.2016 року. При цьому суд помилково зазначив про приєднання невідбутої частини покарання, у зв`язку з чим вирок в цій частині слід змінити, виключивши з другого абзацу резолютивної частини вироку вказівку про приєднання невідбутого покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_7 покарання необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого чи більш суворого покарання, отже в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, а також в задоволенні апеляційних вимог прокурора щодо призначення більш суворого покарання, слід відмовити.

Разом з тим, суд припустився помилки, а саме один і той самий період з 23 червня по 31 жовтня 2016 року зарахував у строк покарання обвинуваченому двічі: за правилами ч.4 ст. 70 КК України, як відбуте покарання за попереднім вироком суду, і за правилами ч.5 ст. 72 КК України, як попереднє ув`язнення.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що одночасно з засудженням до позбавлення волі вироком від 23 червня 2016 року, щодо ОСОБА_7 в цей же день було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, який діє по теперішній час.

Таким чином, суд мав зарахувати в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 лише строк попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст. 72 КК України, а посилання суду щодо зарахування у строк покарання обвинуваченому покарання, відбутого частково за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 23.06.2016 року у вигляді 4 місяців 8 днів позбавлення волі слід виключити з другого абзацу резолютивної частини вироку.

В даній частині апеляційні вимоги прокурора слід задовольнити.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Старобільського районного суду Луганської області від 31.10.2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з абзацу другого резолютивної частини вироку посилання суду щодо зарахування у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, відбутого частково за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 23.06.2016 року у вигляді 4 місяців 8 днів позбавлення волі та вказівку про приєднання невідбутого покарання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 31.10.2016 року по 28.02.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3