печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , за погодженням з старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000874 прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України. Клопотання обґрунтоване тим, що Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000874, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України. За вчинення своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержані неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто вимагання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що завдало значної шкоди потерпілому, а також у одержані неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. 26.07.2017 ОСОБА_4 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол. 27.07.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України та вручено повідомлення про підозру. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доводиться зібраними доказами, у тому числі: заявою свідка ОСОБА_7 про вчинені кримінальні правопорушення від 22.03.2017; протоколами допитів як свідка ОСОБА_7 від 23.03.2017, 04.04.2017, 05.04.2017, 14.04.2017, 20.04.2017, 16.05.2017, 17.07.2017, 21.07.2017; протоколами огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_7 від 31.03.2017, 11.04.2017, 18.04.2017, 24.04.2017, 15.05.2017; протокол затримання ОСОБА_4 від 26.07.2017 у порядку ст. 208 КПК України; протоколами обшуків від 26.07.2017, іншими матеріалами досудового розслідування. Отримані досудовим розслідуванням докази дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. Обґрунтовуючи подане клопотання сторона обвинувачення зазначає, що обставини вчинення кримінального правопорушення дають підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, буде незаконно впливати на ОСОБА_7 , а також інших невстановлених на даний час слідством осіб. Так, санкціями ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачено покарання за вчинення цих злочинів у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від слідства та суду з метою уникнення кримінального переслідування. Крім того, слідством встановлено, що передбачені ст. 177 КПК України ризики дають підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеністю органом досудового розслідування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000874 від 22.03.2017 р.. 27.07.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України та вручено повідомлення про підозру. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність. Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від слідства та суду з метою уникнення кримінального переслідування, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, із врахуванням наявності таких ризиків, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а запобігти ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо, приходить до висновку про доведеність прокурором ризиків того, що тримання ОСОБА_4 під вартою являється єдиними способом, передбаченим чинним законодавством, який може унеможливити продовження ним своєї злочинної діяльності, протиправно впливати на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, його спілкування зі свідками та іншими особами, причетними до вчинення кримінального правопорушення, у цьому кримінальному провадженні або незаконно впливати на них, знищувати, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень з метою перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитись від кримінальної відповідальності, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання. Враховуючи тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, стан здоров`я, дані про особу підозрюваного, вважаю за належне призначити заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: - прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; - не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; - здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - носити електронний засіб контролю. Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті. Керуючись ст.29КонституціїУкраїни,ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 26 липня 2017 року.
Строк дії ухвали визначити до 23 вересня 2017 року включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп.. Суму застави у національній грошовій одиниці підозрюваний має право у будь-який момент внести у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на депозитний рахунок:
Отримувач: ТУ ДСА У в м. Києві
ЄДРПОУ банку: 26268059;
МФО (код банку) 820172
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ
р/р № 2089;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії обов`язків, покладених судом визначити до 23 вересня 2017 року включно.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Повний текст ухвали буде проголошено 01.08.2017 року о 13 годині 50 хвилин.
Слідчий суддя ОСОБА_1