Справа № 398/2800/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі колегії суддів:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому обвинувальний акт за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 27.02.2016 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 22.08.2016 року визначено, що дана справа підсудна Ленінському райсуду м. Кіровограда, підстав для закриття справи або її зупинення немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що є всі правові підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надано до суду клопотання про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначили, що арешт майна обвинуваченого дозволить запобігти заходам обвинуваченого щодо відчудження майна та надасть можливість у подальшому задовольнити позовні вимоги за рахунок майна обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно ч. 3,4 ст.171 у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,5 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту, підстави застосування арешту майна, заборону розпоряджатись або користуватись майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно, порядок виконання ухвали.

Потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при зверненні до суду не дотриманні положення норм Закону, а саме глави 17 КПК України.

Так, всупереч вимогам даних норм, потерпілими в клопотанні не вказано конкретно, яке рухоме та нерухоме майно належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_7 , не надано копії документів на підтвердження право власності, не зазначено вартість майна, власником якого є обвинувачений, не визначено, на який саме об`єкт накласти арешт та якій саме спосіб арешту майна застосувати..

За таких обставин, суд позбавлений можливості задовольнити клопотання та винести ухвалу, в якій визначити у відповідності до ч.4 ст.173 КПК України найменш обтяжливий спосіб арешту майна та застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб та зазначати у відповідності до вимог ч.5 ст.173 КПК України: 1) перелік майна, яке підлягає арешту; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; 4) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд вважає, у відповідності до положень ч.3 ст.172 КПКУ України клопотання про накладення арешту повернути позивачам для усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.172, 173, 314-316 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000557 від 27.02.2016 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України до судового розгляду.

Судове засідання здійснювати у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Ленінського райсуду м. Кіровограда 16 лютого 2017 року о 09:15 год., з викликом учасників судового провадження згідно обвинувального акту.

Клопотання про арешт майна повернути потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3