Провадження № 1-кп/444/10/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області кримінальне провадження, на підставі обвинувального акту відносно:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Заболотів, Снятинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого, не працюючого, не одруженого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
15.09.2014 року в період часу з 00 годин 00 хвилин по 01 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_12 , перебуваючи на території Парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Високий Замок» у м.Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, застосовуючи насильство, яке проявилось у нанесенні потерпілій ОСОБА_10 ударів рукою в обличчя, внаслідок чого потерпілій, згідно з висновком судово-медичної експертизи №1633, спричинено синці над лівою бровою та в ділянці нижньої щелепи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_10 марки «Nокіа» та навушниками до нього, заподіявши потерпілій збитків на загальну суму 245 гривень 00 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину визнав частково та суду повідомив, що буде давати покази тільки в тому випадку, коли будуть допитані потерпілі, свідки .
Окрім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України його вина у вчинених кримінальних правопорушеннях стверджується показами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві .
Зокрема , допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що до 18.09.2014 року він не знав обвинуваченого ОСОБА_12 .З приводу події яка мала місце з 18.09.2014 року на 19.09.2014 року повідомив , що після роботи він пішов в кафе та не встиг на останню маршрутку та вирішив переночувати на лавці. До нього підійшов як йому тепер відомо обвинувачений ОСОБА_12 та ОСОБА_14 які погодились його за 100 грн. завести додому . Їхали дорогою, за кермом був обвинувачений ОСОБА_15 , ззаді із ним сидів ОСОБА_14 , до нього ще була жінка з дитиною . По дорозі обвинувачений ОСОБА_12 в подальшому звернув з дороги на польову дорогу біля Дублян , де погрожуючи насильством із застосуванням ножа, який тримав в руках саме ОСОБА_12 , внаслідок чого відібрали в нього сумку, в якій знаходився ноутбук, з зарядним пристороєм, мишка та гроші в сумі 1 100 доларів США , зарплатна карточка з мобільними телефонами. На своїх показах настоює повідомив, що не всі його речі йому повернули. Також чи має претензії до обвинуваченого ОСОБА_12 сказати не може, щодо міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду.
Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_12 14.09.2014 року в вечірній час біля джерела в парку Високий замок , вдарив її один раз по лиці та забрав у неї мобільний телефон. За вчинене обвинуваченого ОСОБА_12 пробачає, щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на думку суду.
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_13 суду пояснив , що вони познайомилися з потерпілим, сіли в автомобіль і поїхали. Їхали зі ОСОБА_16 так як потерпілого підібрали в центрі у м.Львові , за кермом був обвинувачений ОСОБА_12 напрям руху вказував потерпілий ОСОБА_9 . Вони зупинилися того, що поламався автомобіль , із авто із ними разом і вийшов потерпілий , сумку та гроші в потерпілого ОСОБА_9 забрав він . Потерпілого відштовхнув в сторону, вирвав сумку і сів в машину а обвинувачений ОСОБА_12 поїхав. Обвинувачений ОСОБА_17 в той час сидів в автомобілі, він обвинуваченому ОСОБА_17 нічого не казав. Сумку викинув, де і коли він вже не пригадує. Також повідомив що ножа ні в нього ні в автомобілі не було. Після чого вони з ОСОБА_12 поїхали в центер м.Львова , він зняв гроші з карточки , в той час ОСОБА_12 був з ним, стояв ззаду нього біля банкомату , сумку викинув, ноутбук залишився в машині, телефон теж, карточки потім викинули, гроші поділили порівно.
Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що приблизно 4 роки тому до неї подзвонили посеред ночі і сказали, щоб вона приїхала в міліцію. Вона приїхала і їй розказали, що сталося з її дочкою. Вона була у слідчої під час допиту її доньки потерпілої по справі - Христини. Як їй стало відомо, у ОСОБА_19 було відібрано телефон Нокія синього кольору. В її доньки потерпілої по справі було побито лице. В подальшому дізналася, що таке вчинив ОСОБА_12 , телефон повернули слідчі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою провину визнав частково, а саме визнав епізод по кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст.186 КК України та суду з даного приводу пояснив, що 14.09.2014 року в вечірній час гуляли з потерпілою біля джерела в парку ОСОБА_20 замок, вдарив по обличчі потерпілу ОСОБА_10 один раз та забрав її мобільний телефон . При затриманні повернув даний мобільний телефон . Також повідомив, що таке вчинив оскільки раніше потерпіла ОСОБА_10 вкрала його телефон, про таке йому повідомили його знайомі , таким чином він хотів повернути свій телефон.
Щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК Укрїни, пояснив що 2014 року він познайомився із потерпілим ОСОБА_9 у м.Львові, він запропонував йому відвести його додому на що потерпілий ОСОБА_9 погодився та сів в машину. По дорозі вони заїхали на заправку потерпілий дав йому 100 грн. та показував куди їхати . Пояснив, що по дорозі авто поламалося він вийшов міняти конденсатор, що відбувалося в середині авто йому не відомо. Ствердив що він у потерпілого ОСОБА_9 нічого не забирав, ноутбук в автомобілі залишив ОСОБА_14 . Після чого вони поїхали до м.Львова , де в банкоматі Капустинський з карточки зняв гроші , та віддав кошти йому так як був йому винен . При знятті коштів із карточки він був присутній стояв ззаду ОСОБА_21 . Самого інциденту в автомобілі він не бвачив, так як виходив на вулицю, також чи мав при собі сумочку ОСОБА_13 він не помітив, можливо і мав .
Із висновку експерта № 1633 від 15.09.2014 року, з якого вбачається, що у неповнолітньої ОСОБА_10 виявлено: синці над лівою бровою, в ділянці нижньої щелепи зліва, садно в ділянці правого колінного суглобу, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 15 вересня 2014р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження. У неповнолітньої ОСОБА_10 цілісність статевих органів порушена. Є розриви статевих органів, давність виникнення яких більше 3-х тижнів до моменту судово-медичного огляду. Для відповіді на дане питання необхідно представити результати обстеження лікарем гінекологом та результати ультразвукового дослідження внутрішніх статевих органів. Результати обстежень лікарем венерологом не надано. Будь-яких ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів не виявлено. На момент проведення судово-медичної експертизи виявлено садно в ділянці заднього проходу, яке утворилось від дії тупого предмета, могло виникнути за 1-2 доби до огляду та відносяться до легкового тілесного ушкодження. У неповнолітньої ОСОБА_10 у вмісті статевих органів, у вмісті ротової порожнини, у вмісті ампули прямої кишки при судово-імунологічному дослідженні сперматозоїди не знайдені (т.3 а.п. 18-19).
Із висновку № 000878 від 15.09.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_18 на момент огляду твереза (т.3 а.п. 20).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.10.2014 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_12 розповів про події, що відбулися з 14.09.2014 року по 15.09.2014 року на території парку «Високий Замок» (т.3 а.п. 40-48).
Протокол огляду предмету від 16.10.2014 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що оглянуто мобільний телефон марки «Nокіа 1280» синього кольору (т.3 а.п. 49-51).
Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.11.2014 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_12 , як особу, яка 15.09.2014 року, застосовуючи насильство відкрито заволоділа її мобільним телефоном та навушниками до нього (т.3 а.п. 53-58).
Із копії вироку Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2014 року, вбачається, що ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді: - за ч.2 ст. 186 КК України позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; - за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357 КК України обмеження волі на строк 2 роки; - за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахується з часу його фактичного затримання 23.09.2014 року (т.3 а.п. 78-80).
Із протоколу огляду місця події від 19.09.2014 року, під час якого оглянуто ділянку польової дороги неподалік м.Дубляни Жовківського району Львівської області (т.2 а.п. 11-13);
Із протоколу огляду предмета від 22.09.2014 року вбачається, що оглянуто картонну коробку оранжевого кольору із написом SIEMENS C55 та розпізнавальним наклеюванням на боковій частині даної коробки, на якому зазначено ІМЕІ НОМЕР_2 ; п`ять буклетів користувача мобільного телефону марки Сіменс та не заповнений гарантійний талон (т.2 а.п. 23);
Як вбачається із протоколу огляду місця події від 23.09.2014 року, під час якого оглянуто автомобіль «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_4 , належний обвинуваченому ОСОБА_12 , в багажному відділенні якого виявлено ноутбук марки «Acer», кришка сріблястого кольору, в лівій частині клавіатури відсутня клавіша Enter, зарядний пристрій марки «Acer», корпус якого з одного боку перемотаний прозорою клейкою стрічкою, комп`ютерну мишу марки «Genius» із штекером зеленого кольору, в салоні автомобіля виявлено мобільний телефон марки «НТС», корпус білого кольору, мобільний телефон марки Нокіа-2690 (т.2 а.п. 30-32).
Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.09.2014 року з фототаблицею до нього, вбачається, що під час якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_12 , як особу яка його пограбувала (т.2 а.п. 47-52).
Із протоколу огляду предмету від 24.09.2014 року, під час якого оглянуто автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 (т.2 а.п. 56).
Із протоколу огляду предмету від 24.09.2014 року, під час якого оглянуто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 (т.2 а.п. 58).
Із протоколу огляду предмету від 24.09.2014 року вбачається що було оглянуто мобільний телефон марки «НТС», мобільний телефон марки Нокіа-2690 (т.2 а.п. 61).
Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 24.09.2014 року, вбачається що під час якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ноутбук марки «Acer» (т.2 а.п. 64-65).
Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 24.09.2014 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 впізнав зарядний пристрій марки «Acer» (т.2 а.п. 66-67).
Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 24.09.2014 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 впізнав оптичну дротову мишку з двома кнопками торгової марки «Genius» (т.2 а.п. 68-69).
Із висновоку експерта № 9/384 від 07.11.2014 року вбачається, що загальна ринкова вартість представленого на дослідження ноутбука торгової марки «Асеr» моделі «MS 2109», зарядного пристрою до нього та маніпулятора типу «миша» торгової марки «Genius», з умовою, що на момент викрадення вони знаходилися у справному та придатному, за прямим функціонуванням стані, становила 480,00 грн. (т.2 а.п. 121-124).
Із висновоку експерта № 81 від 08.11.2014 року з таблицею-ілюстрацією, конвертом та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що чотири сліди пальців рук перекопійовані на чотири відрізки прозорої липкої стрічки 52x48мм, 27x24мм, 29x48мм, та 31x24мм, вилучені під час огляду автомобіля марки «ВАЗ-2101» під керуванням підозрюваного ОСОБА_12 від 23.09.2014р у м. Львів по пр. Шевченка 23, придатні для ідентифікації особи. 23.09.2014 року в ході огляду місця події, з речей потерпілого, а саме з ноутбука вилучено 4 сліди рук. Слід долоні руки перекопійованого на відрізок прозорої липкої стрічки №1 розмірами 52x48мм., залишений відбитком долоні лівої руки ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Слід пальця руки перекопійованого на відрізок прозорої липкої стрічки №2 розмірами 27x24мм., залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Слід пальця руки перекопійованого на відрізок прозорої липкої стрічки №3 розмірами 29x24мм.. залишений відбитком великого пальця правої руки ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Слід пальця руки перекопійованого на відрізок прозорої липкої стрічки №4 розмірами 31x24мм., залишений відбитком безіменного пальця лівої руки ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.п. 130-138).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.10.2014 року з фототаблицею, та під час якого ОСОБА_12 показав, як відбувалися події 19.09.2014 року (т.2 а.п. 139-151).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2014 року з довідкою до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу, зображену на фотознімку № 2 як особу, котра погрожувала йому ножем та заволоділа його сумкою із ноутбуком та грошима (т.2 а.п. 156-159).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.10.2014 року з фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_9 показав, як відбувалася подія вчинення кримінального правопорушення (т.2 а.п. 161-173).
Як вбачається із довідки Державного ощадного банку України від 03.11.2014 року № 496, з якої вбачається, що курс НБУ долара США відносно української гривні з 14.00 год. 18.09.2014 року становив 13,425024 грн. за 1 долар США та з 14.00 год. 19.09.2014 року становив 13,434133 грн. за 1 долар США (т.2 а.п. 185);
Із протоколу огляду предмета від 10.11.2014 року, вбачається що було оглянуто ноутбук торгової марки «Асеr» модель «MS 2109», зарядний пристрій до нього та маніпулятор типу «миша» торгової марки «Genius» (т.2 а.п. 200).
Окрім того, суд не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , щодо невинуватості та непричетності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.187 КК України, оскільки такі їх покази спростовуються показами потерпілого ОСОБА_9 , висновком експерта № 81 від 08.11.2014 року з таблицею-ілюстрацією, з якого вбачається, що чотири сліди пальців рук перекопійовані на чотири відрізки прозорої липкої стрічки які були взяті 23.09.2014 року в ході огляду місця події, з речей потерпілого, а саме з ноутбука вилучено 4 сліди рук , та на яких виявлені сліди рук ОСОБА_12 . Також надані обвинуваченим та свідком покази є непослідовними, та не узгоджуються із доказами дослідженими в судовому засіданні та наданими суду письмовими доказами . Тому суд приходить до висновку, що такі покази обвинуваченим ОСОБА_12 надані суду з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.187 КК України.
А тому враховуючи наведе вище , суд приходить до переконання що встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_18 , які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності , допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; жоден доказ немає наперед встановленої сили. При цьому, суд при прийнятті рішення у даному кримінальному провадженні щодо винуватості ОСОБА_12 у вчиненому, виходить із аналізу норм права, обставин справи та наданих сторонам звинувачення та захисту, доказів, які містять всебічну повну та об`єктивну оцінку обставин справи .
Таким чином, аналізуючи наведені докази в їх сукопності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.186 КК України доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_12 вірно кваліфіковані ч.2 ст.187 КК України, оскільки обвинувачений вчинив розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою і групі осіб.
Вірно кваліфіковані дії ОСОБА_12 по ч.2 ст.186 КК України, оскільки обвинуваченний вчинив грабіж - відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним дай життя чи здоров`я потерпілого.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даних кримінальних правопорушень, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжкими злочинами, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває , за місцем свого проживання негативно характеризується, після звільнення з місць позбавлення волі не працював , окрім того судом враховується ставлення обвинуваченого до вчиненого .Тому за відсутності обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, із конфіскацією майна. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України ОСОБА_12 слід остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Окрім цього, вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2014 року ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді: - за ч.2 ст. 186 КК України позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; - за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357 КК України обмеження волі на строк 2 роки; - за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахується з часу його фактичного затримання 23.09.2014 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: 1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; 2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.
Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_12 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлявся.
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 ,395 КПК України, суд, -
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_12 остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ч.1,ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Галицького районного суду м.Львова від 04.11.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі із конфіскацією майна .
На підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_12 зарахувати у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 23.09.2014 року до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 23 вересня 2014 року (т. 2 а.п. 53).
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обрану тримання під вартою.
Стягнути із засудженого ОСОБА_12 на користь держави 982,80 грн . в рахунок відшкодування витрат на проведення дактилоскопічної експертизи у кримінальному провадженні, висновок експерта № 81 від 08.11.2014 р.
Стягнути із засудженого ОСОБА_12 на користь держави 196,56 грн . в рахунок відшкодування витрат на проведення товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні, висновок експерта №9/384 від 07.11.2014 р.
Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Речові докази: картонну коробку оранжевого кольору із написом SIEMENS C55 та розпізнавальним наклеюванням на боковій частині даної коробки, на якому зазначено ІМЕІ НОМЕР_2 ; п`ять буклетів користувача мобільного телефону марки Сіменс та не заповнений гарантійний талон (т.2 а.п. 24); ноутбук торгової марки Асеr модель MS 2109, зарядний пристрій до нього та маніпулятор типу миша торгової марки Genius (т.2 а.п. 201) - повернути потерпілому ОСОБА_9 .
- мобільний телефон марки «НТС», білого із елементами сірого та чорного кольорів, ІМЕІ НОМЕР_5 із сім картою № НОМЕР_6 та мобільний телефон марки «Nокіа»-2690, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_7 , із акумуляторною батареєю «BL-4с» № НОМЕР_8 , та сім карткою «МТС», серійний номер НОМЕР_9 (т.2 а.п. 62) - конфіскувати;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 , серії НОМЕР_10 , видане ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області 14.12.2006 року, на ім`я ОСОБА_22 та страховий поліс серії АС № 5720776, видане ВАТ «Оранта» 01.11.2013 року на ім`я ОСОБА_22 (т.2 а.п. 59); автомобіль марки ВАЗ 2101, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , № кузова (шасі) НОМЕР_11 (т.2 а.п. 57) повернути законному володільцю ОСОБА_22 ;
- мобільний телефон марки «Nокіа 1280» (т.3 а.п. 52) повернути потерпілій ОСОБА_10 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1