АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/8005/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/707/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти життя та здоров`я особи
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 638/8005/14-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України,
за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_11 , представника потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 січня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 січня 2017 року повернуто прокурору обвинувальний акт від 19.07.2016 по кримінальному провадженню №0000117 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул Алтайського краю Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, який працює генеральним директором ТОВ « ТБ « Євромет», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі недоліків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_11 , представник потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 та представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 подали апеляційну скаргу.
Ухвалою того самого суду від 8 лютого 2017 року виправлено описку в оскаржуваній ухвалі в даті її постановлення з 12 січня 2016 року на 12 січня 2017 року.

Прокурор, в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.01.2017 року про повернення обвинувального акту від 19.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Представник потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.01.2017 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування скасувати і ухвалити нову ухвалу, якою обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.
Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.01.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту від 19.07.2016 року, по справі № 638/8005/14-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих, представника потерпілого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
В судовому засіданні при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції від захисника надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, яке було судом задоволене.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зокрема, дане процесуальне рішення повинно містити опис передбачених ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належить подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
У обвинувальному акті від 19.07.2016 року орган досудового слідства, формулюючи обвинувачення в діях ОСОБА_7 щодо потерпілого ОСОБА_8 вказав, що 31.07.2012 року близько 13.45год. мав місце конфлікт між дружиною ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 і що того ж дня близько 13.55 годин вона повідомила про це ОСОБА_13 по телефону, пославшись на те, що ОСОБА_8 вдарив їхнього сина, після чого описано насильницькі дії щодо ОСОБА_8 . Але в обвинувальному акті відсутні вказівки, куди саме приїхав обвинувачений, коли і де саме ці насильницькі дії він вчинив.
Зазначена вада обвинувального акту є підставою для повернення цього документу прокуророві.
Що стосується посилань суду на не зазначення точного часу вчинення обох правопорушень, на вказання приблизних місць вчинення правопорушень, ці посилання не відповідають тексту обвинувального акту.
Відсутнє й протиріччя в судженнях, на які послався суд щодо епізоду 23.03.2012 року.
Так, суд зазначив, що на арк.3 обвинувального акту в абз.3 вказано про те, що ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, коли заїздив на прибудинкову територію; в абз. 4 указано, що вказане діяння вчинено під час виїзду з прибудинкової території.
Разом з тим, з тексту обвинувального акту вбачається, що при заїзді на прибудинкову територію, нібито мали місце поломка шлагбауму та подряпина ним автомобілю, з приводу яких ОСОБА_9 зробив зауваження ОСОБА_7 , а дії останнього щодо ОСОБА_9 мали місце при виїзді. Тобто протиріччя в судженнях відсутнє.
У решті обвинувальний акт може бути викладений слідчим з урахуванням зауважень, які було викладено судом у оскаржуваній ухвалі.
Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано послався на порушення права ОСОБА_7 на захист.
Так, не було забезпечено виконання вимог ст. 290 КПК України у строки, передбачені ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2016 року тобто до 19.07.2016 року (включно). Стороною обвинувачення прийнято рішення про завершення досудового розслідування (складено, підписано та затверджено обвинувальний акт) до завершення одного з його етапів - ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування. Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 народився в м. Барнаул Роійської Федерації. Він стверджував, що не володіє українською. Постановою від 30.04.2014 року орган розслідування залучив до участі в провадженні перекладача, тобто визнав те, що ОСОБА_7 не володіє, або недостатньо володіє українською.
Разом з тим, копію обвинувального акту він отримав тільки державною (українською) мовою без перекладу на рідну мову ОСОБА_7 . До Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт від 19.07.2016 року також надійшов в єдиному екземплярі українською мовою.
Відповідно до вимог підпункту «а» п. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, закріпленої у п. 34 рішення ЄСПЛ у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008, у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення ЄСПЛ від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, ЄСПЛ нагадує, що положення підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення ЄСПЛ від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення ЄСПЛ від 25.07.2000 у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення ЄСПЛ від 20.04.2006 у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).
Зазначеним обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку, правильно застосував як вимоги КПК України, так і вказані норми міжнародного права.
Підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , та представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16