Справа № 587/828/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2017 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріяшівка, Роменського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, старшого солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
30 червня 2016 року ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 і в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де наказом командира вказаної частини № НОМЕР_2 від 30.06.2016 року старший солдат ОСОБА_4 призначений на посаду старшого водія 1 відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки.
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в умовах особливого періоду.
11 листопада 2016 року ОСОБА_4 була надана щорічна відпустка за 2016 рік строком на 15 діб в період з 11 по 25 листопада 2016 року включно та цього ж дня останній вибув з розташування підрозділу.
Однак, 26 листопада 2016 року старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час незаконної відсутності за місцем служби, старший солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби, постійно перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 . В подальшому, 11 березня 2017 року ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини. Тобто старший солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині польова пошта В НОМЕР_3 в період з 26 листопада 2016 року по 10 березня 2017 року включно, в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив суду, що дійсно будучи військовослужбовцем, після 25 листопада 2016 року, коли у нього скінчилась щорічна відпустка він не з`явився на військову службу без поважних причин, а перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , та повернувся до військової частини тільки 11 березня 2017 року.
Аналізуючи в сукупності вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, так як будучи особою зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, він не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його характеризуючі дані.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, а також те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд визнає пом`якшуючими його відповідальність обставинами.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, на думку суду, при призначенні покарання до ОСОБА_4 можливо застосувати положення ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом.
На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь держави, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, що відповідає 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1