УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Житомирської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та додані до неї матеріали, -
Заявник звернувся до слідчого судді з указаною скаргою, в якій просить зобов`язати Житомирську місцеву прокуратуру внести відомості до Єдиного реєстру досудових розсідувань за його заявою від 11.11.2016 року з доповненнями від 18.11.2016 року про вчинення злочину, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 367 КПК України.
В скарзі вказує, що оскільки уповноваженими особами Житомирської місцевої прокуратури не дотримано вимоги ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР, тому просить зобов`язати уповноважених осіб Житомирської місцевої прокуратури відомості про злочин відносно начальника відділу національної поліції м.Житомира ОСОБА_4 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за його заявою.
Скаржник в судові засідання 28.12.2016 року та 04.01.2017 року не з"явився про день час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. В судовому засіданні 14.01.2017 року зазначив, що діями начальника відділу національної поліції м.Житомира ОСОБА_4 йому не завдано матеріальної шкоди, проте вбачаються ознаки недбалості та неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків.
Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки в діях начальника відділу національної поліції м.Житомира ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення.
Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що 11.11.2016 р. ОСОБА_5 подав до Житомирської місцевої прокуратури заяву про вчинення начальником відділу національної поліції м.Житомира ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 367 КК України, 18.11.2016 року направив доповнення до вказаної заяви. Згідно відповіді Житомирської місцевої прокуратури від 14.11.2016 року № НП-580с/16 було повідомлено ОСОБА_3 , що подана ним заява не містить достатніх даних про вчинення керівником Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України та не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
В поданій заяві, не погоджуючись з направленими відповідями начальника відділу національної поліції м.Житомира ОСОБА_4 на запити скаржника, надає їм оцінку, зазначає, що в діях вказаної службової особи вбачаються ознаки кримінально-караного злочину, а саме неналежного виконання службових обов`язків.
Згідно зі статтею 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, а саме короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.
В поданій заяві ОСОБА_3 вказує на вчинення службовою особою злочину, якій передбачено статтею 367 КК України.
Статтею 367 КК України передбачено відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Разом з тим, подана ОСОБА_3 заява від 11.11.2016 року з доповненнями від 18.11.2016 року про вчинення начальником відділу національної поліції м.Житомира ОСОБА_4 вище вказаного злочину не містить відомостей, які б свідчили про вчинення ним злочину в розумінні ст. 11 КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_3 відсутні. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
З огляду на викладене вище, під час розгляду скарги слідчий суддя, проаналізувавши безпосередньо заяву ОСОБА_3 від 11.11.2016 року з доповненням від 18.11.2016 року, положення вимог законодавства, якими врегульовано порядок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв та повідомлень про злочини, приходить до висновку, що звернення ОСОБА_3 за своїм змістом не є заявою про вчинення злочину, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення її до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування відсутні.
Таким чином, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підялягає.
Керуючись ст. ст. 2,11 КК України, ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1