Справа № 570/4236/15-к
номер провадження 1-кп/570/40/2017
У Х В А Л А
20 квітня 2017 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

під час проведення у м. Рівне судового засідання у кримінальному провадженні № 0001277 від 20.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :
До Рівненського районного суду Рівненської області надійшло зазначене кримінальне провадження № 0001277 від 20.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Під час судового засідання на обговорення учасників було поставлене питання про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Термін тримання під вартою спливає 20.04.2017 року, кримінальне провадження на даний час не розглянуте. 11.09.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньо змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Так, згідно ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості та передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Згідно ст. 177 КПК України основною метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 п.1 ст.177 КПК України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_6 встановлено: останній раніше судимий 29.01.2015 Рівненським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки. Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , останній вчинив під час відбуття іспитового строку; на шлях виправлення та перевиховання не став та знову підозрюється у вчиненні умисного злочину, що спрямований проти власності, а саме: таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_6 на протязі тривалого часу ніде не працює, не має засобів для проживання. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, які на даний час не перестали існувати. Зважаючи на це запропоновано висловитися учасникам процесу.

Обвинувачений заперечує проти продовження тримання його під вартою та просить застосувати запобіжний захід - домашній арешт.

Такої ж думки притримується захисник.

Прокурор просить врахувати ризики, що передбачені ст.177 КПК України, які на даний час не перестали існувати. Вважає, що наявні підстави для продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що наявні підстави для продовження строку тримання під вартою. При обговоренні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховуються приписи статті 177, та статті 194 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного є необхідним, так як підозрюваний взятий під варту з підстав запобігання можливості перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, можливості ухилення від слідства та суду, та що перебуваючи на волі може вчинити нове кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого з метою зміни ними показань.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_6 встановлено: останній раніше судимий 29.01.2015 Рівненським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , мав місце під час відбуття іспитового строку. ОСОБА_8 на шлях виправлення та перевиховання не став та знову підозрюється у вчиненні умисного злочину, що спрямований проти власності, а саме: таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_6 на протязі тривалого часу ніде не працює, не має засобів для проживання. Разом з тим, обрання стосовно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків тобто забезпечити своєчасне його з`явлення до суду, а також запобігти спробам незаконно впливати на потерпілого від вказаного злочину, що згідно вимог ч.1 п.3 ст.177 КПК України є ризиком. Викладене в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду питання про продовження строку запобіжного заходу враховуються положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практика Європейського суду з прав людини, а також загальна спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

При цьому була перевірена доцільність подальшого тримання особи під вартою та суд дійшов висновку, що досягнення мети застосування запобіжного заходу не можливе при обранні іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в:

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корець Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18 червня 2017 року, та залишити ОСОБА_6 перебувати у Рівненському слідчому ізоляторі на час розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1