справа № 477/2923/14-к
провадження № 1-кп/488/11/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року Корабельний районний суд м.Миколаєва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087, по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чадир-Лунга Молдова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-який утримувався під вартою в межах даного кримінального провадження з 16 серпня 2014 року по 04 лютого 2016 року ( включно);

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин.
ОСОБА_15 , перебуваючи в тривалих неприязних відносинах з мешканцем с.Мішково-Погорілове Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області ОСОБА_16 , вирішив вбити останнього.
15 грудня 2012 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_15 з метою реалізації свого злочинного наміру, перебуваючи в м.Миколаєві, зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , де в процесі розмови запропонував їм скоїти умисне вбивство ОСОБА_16 , на що останні на пропозицію ОСОБА_15 погодилися.
Таким чином, вказані особи в процесі спільного обговорення вступили у злочинний зговір на змову, направлену на скоєння умисного вбивства ОСОБА_16 .
З цією метою, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 приготували три дерев`яні бити, які поклали в автомобіль ОСОБА_15
15 грудня 2012 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_15 на власному автомобілі марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 виїхали в с.Мішково-Погорілове Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області ОСОБА_16 , де, як їм стало відомо, в цей час знаходився потерпілий ОСОБА_16 .
ОСОБА_15 зупинив автомобіль перед в?їздом в с.Мішково-Погорілове, де на його прохання ОСОБА_17 вийшов із автомобіля та аркушами паперу заклеїв передній та задній номерний реєстраційний знак автомобіля з метою недопущення їх подальшого викриття та притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння злочину.
15 грудня 2012 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 на автомобілі прибули до магазину ПП «Бронченко», розташованого по вул.Маяковського, 29, в с.Мішково-Погорілове, біля якого в той момент знаходився потерпілий ОСОБА_16 .
Відразу після прибуття, ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне убивство ОСОБА_16 , утримуючи в руках заздалегідь заготовлені три дерев?яні бити, втрьох залишили автомобіль та, підбігши до ОСОБА_16 , умисно почали наносити численні, не менше 13-ти ударів, дерев?яними битами в область голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок потерпілого.
Подавивши опір ОСОБА_16 , який він вчиняв з метою подолання протиправного посягання на своє життя та здоров?я, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , взявши його, потягли до автомобіля ОСОБА_15 , де спільними зусиллями помістили у багажне відділення. Однак ОСОБА_16 , який продовжував чинити опір, вдалося вибратися із багажного відділення, та останній впав на землю.
ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , з метою остаточного досягнення свого злочинного наміру, направленого на умисне убивство ОСОБА_16 , продовжуючи утримувати дерев?яні бити в руках, умисно нанесли йому цими битами не менше трьох ударів в область голови, тулуба верхніх і нижніх кінцівок.
Після цього, ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , побачивши, що потерплий перестав здійснювати активні дії та не виявляє ознак життя, усвідомлюючи, що їх злочинний умисел досягнуто, залишивши ОСОБА_16 на місці вчинення злочину, на автомобілі зникли з місця події.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_16 помер на місці злочину.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 848 від 27 січня 2013 року смерть ОСОБА_16 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переламами кісток зводу черепа, забоєм головного мозку.
При дослідженні трупу ОСОБА_16 виявлені наступні тілесні ушкодження:
в області голови рани волосяного покрову голови у тім?яно-потиличній області справа, лінійний перелом потиличної кістки зліва, що переходить на основу черепа, перелом кісток носу, численні садна обличчя, які утворилися від не менше семи ударних дій тупого предмету з обмеженою поверхнею;
в області тулуба крововиливу в області передньої черевної стінки, задньобокової поверхні грудної клітини справа, переламу 9-11 ребер справа.
Всі вище зазначені тілесні ушкодження утворилися від ударних дій тупого предмету з обмеженою повздовжньою або циліндричною поверхнею, якою могла бути дерев?яна палиця.
Між отриманими тілесними ушкодженнями і настанням смерті ОСОБА_16 є причинно-наслідковий зв?язок.
Дії ОСОБА_14 органами досудового розслідування кваліфіковані за п.12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_14 під час судового розгляду в інкримінованому правопорушенні своєї винуватості не визнав, та, скориставшись ст.63 Конституції України, відмовився давати показання.
Як на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, судом дослідженні наступні докази, які надані стороною обвинувачення.
З показань допитаного в суді свідка ОСОБА_18 , який 15 грудня 2012 року, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, знаходячись на відстані 30 м від магазину ПП «Бронченко» в с.Мішково-Погорілове, слідує, що він бачив біля названого магазину двох чоловіків, які приїхали на автомобілі іноземного виробництва чорного кольору. В той же час неподалік від магазину на землі в крові лежав ОСОБА_19 , біля якого в подальшому працівники міліції знайшли дерев`яну щепку. Оскільки він знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, не пам`ятає чи бачив як і хто бив ОСОБА_19 . ОСОБА_14 під час названих подій він не бачив, вперше побачив останнього в суді.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що в грудні 2012 року в денну годину, знаходячись поблизу магазину ПП «Бронченко» в с.Мішкове-Погорілове, він був очевидцем того, як незнайомий йому чоловік посварився з ОСОБА_19 . В ході сварки між останніми почалась обопільна бійка, в ході якої незнайомець наніс потерпілому удар, від якого той впав на землю. Після чого незнайомець предметом схожим на держак почав наносити ОСОБА_19 , який лежав на землі, удари по різним частинам тіла. В цей час неподалік від останніх стояв чорний автомобіль іноземного виробництва, біля якого знаходився ще однин незнайомий йому чоловік. В подальшому, незнайомець, який бив ОСОБА_19 , підійшов до названого автомобілю, та разом з іншим незнайомцем сів до його салону, і вони поїхали, а ОСОБА_19 залишився лежати на землі. ОСОБА_14 під час названих подій він не бачив, вперше побачив останнього в суді.
Як показав суду свідок ОСОБА_21 в грудні 2012 року в денну годину, він разом з ОСОБА_19 вийшли на вулицю з приміщення магазину ПП «Бронченко» в с. Мішково-Погорілове, де до цього вживали спиртні напої, та побачили автомобіль марки «Honda Accord», чорного кольору. Із салону названого автомобілю вийшов незнайомий йому чоловік, який, підійшовши до ОСОБА_19 , протягнув останньому руку, намагаючись привітатися. На що потерпілий, завдав незнайомцю удар ногою в живіт. Між ними почалась обопільна бійка, яка тривала приблизно 10 секунд. Після чого він почув крик та побачив, як на нього, тримаючи в руці палку, біжить інший невідомий йому чоловік. Він втік, пробігши 100 м, зупинився, та , подивившись назад, побачив, що незнайомець стоїть навпроти ОСОБА_19 . Тоді він пішов за своїми справами, а, повернувшись до магазину через 40 хвилин, побачив, що на землі лежить побитий ОСОБА_19 . ОСОБА_14 раніше не бачив, вперше побачив останнього в суді.
Свідок ОСОБА_22 , який 15 грудня 2012 року в денну годину знаходився поблизу магазину ПП «Бронченко» с.Мішкове-Погорілове, дав аналогічні показання, доповнивши їх тим, що під час досудового розслідування від слідчого йому стало відомо, що прізвища двох названих невідомих йому чоловіків, що приїхали на чорному автомобілі марки «Honda Accord», та з`ясовувати стосунки з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .
Як вбачається з даних протоколу слідчого експерименту від 23.05.2013 року, ОСОБА_22 під час названої слідчої дії на місці події показав, як троє невідомих йому чоловіків, що приїхали 15 грудня 2012 року в денну годину в с.Мішково-Погорілове, біля магазину ПП «Бронченко» дерев`яними палицями били ОСОБА_19 . Після чого поїхали, залишивши потерпілого лежати на землі.
Після дослідження в суді даних згаданого протоколу свідок ОСОБА_22 показання дані ним під час проведення слідчого експерименту не підтвердив, пояснивши, наполягав на показаннях даних ним в суді, вважаючи їх більш правдивими. Зазначив, що ОСОБА_14 він побачив вперше в суді.
Як показав суду свідок ОСОБА_25 , 15 грудня 2012 року близько 16 години йому подзвонив його знайомий - ОСОБА_26 та запропонував поїхати разом на тренування. Він погодився. Тоді ОСОБА_27 заїхав за ним на автомобілі марки «Honda Accord», в салоні якого, крім останнього, ще знаходились ОСОБА_24 та незнайомий чоловік, який був за віком такий же як обвинувачений ОСОБА_28 . Після чого ОСОБА_27 повіз їх в с.Мішково-Погорілове, де вийшов з автомобілю та, підійшов до іншого незнайомого чоловіка. Останній несподівано наніс ОСОБА_27 удар ногою в живіт. Після чого між останніми розпочалась обопільна бійка. На допомогу ОСОБА_27 , тримаючи в руках дерев`яну палицю, із салону автомобілю вибіг ОСОБА_24 , який підбігши до потерпілого, почав наносити удари по тулубу останнього. Після чого ОСОБА_27 та ОСОБА_24 повернулись до автомобілю і вони всі разом поїхали до міста Миколаєва. Незнайомий чоловік, який з ними перебував в салоні автомобілю, в бійці участі не приймав. Він не може стверджувати, що разом з ними в автомобілі був ОСОБА_14 , оскільки з ним незнайомий.
Відповідно даних протоколу огляду місця події від 15 грудня 2012 року та схеми до нього, на перехресті вул.Ольшанців та вул.Маяковського в с.Мішково-Погорілове Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області біля магазину ПП «Бронченко» виявлений труп ОСОБА_16 з ознаками насильницької смерті, біля трупу виявлені фрагмент виробу з дерева, шапка та п`ять недопалків.
Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи від 18 грудня 2012 року № 1532, на поверхні фрагменту дерев`яної палиці, вилученої при проведені огляду місця події 15 грудня 2012 року, слідів папілярних узорів не виявлено.
Відповідно даних протоколу огляду місця події від 24 грудня 2012 року та фототаблиці до нього був оглянутий автомобіль «Honda Accord», чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився на автостоянці за адресою: м.Миколаїв, перехрестя вул. Космонавтів та вул.28-ої Армії, 43-А.
Як слідує з даних протоколу обшуку згаданого автомобіля від 28 грудня 2012 року, який належить ОСОБА_29 , вбачається, що в багажному відділенні машини виявлені і вилучені сліди речовини бурого кольору.
Згідно висновку експерта № 15/ц від 06 лютого 2013 року, на марлевих серветках, з речовиною бурого кольору, вилученою з багажного відділення автомобілю «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген, походження якого не виключається від потерпілого ОСОБА_16 ..
Відповідно висновку експерта № 40/ц від 20 лютого 2013 року, походження крові на марлевих серветках, досліджених судово-цитологічною експертизою № 15/ц від 06 лютого 2013 р., виключається від ОСОБА_15 ..
Згідно висновку експерта № 40 від 13 лютого 2013 року, на марлевих серветках, наданих на експертизу, виявлена кров людини, походження якої виключається від ОСОБА_15 ..
Як слідує з висновку судово-медичної експертизи від 27 січня 2013 року № 848 смерть ОСОБА_16 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переламами кісток зводу черепа, забоєм головного мозку.
Також при дослідженні трупа останнього виявлені наступні тілесні ушкодження: в області голови рана волосяної частини голови у тім?яно-потиличній області справа, лінійний перелом потиличної кістки зліва, що переходить на основу черепа, перелом кісток носа, численні садна обличчя; в області тулуба крововиливи в області передньої черевної стінки, задньобокової поверхні грудної клітини справа, переломи 9-11 ребер справа. Всі тілесні ушкодження мають прижиттєве походження та утворились незадовго до настання смерті від не менше 10-12-ти впливів тупого предмету з обмеженою подовженою поверхнею по механізму удару.
За ступенем тяжкості відкрита черепно-мозкова травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що потягли смерть; переломи 9-11 ребер ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (стосовно живих осіб); перелом кісток носа, садна в області голови, крововиливи в області тулуба ознаки легких тілесних ушкоджень.
Після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг жити протягом 5-15 хв., оскільки тілесні ушкодження в потиличній області голови, що супроводжувалися переломом черепу, забоєм головного мозку, тягнуть втрату свідомості із наступним смертельним наслідком.
Розташування тілесних ушкоджень на тілі потерпілого свідчить, що в процесі їх заподіяння, взаємне розташування потерпілого і нападників могло змінюватися, при цьому ОСОБА_16 міг бути звернутий до нападників як передньою, так і задньою поверхнею тіла.
Крім того, у крові ОСОБА_16 виявлений етиловий спирт в концентрації 2, 155 проміле, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи від 27 травня 2013 року № 848, в області голови ОСОБА_16 виявлені сліди не менш ніж 7 ударних впливів тупого предмету з обмеженою поверхнею у виді рани, численних саден, перелому кісток носа, зводу та основи черепу. Ушкодження в області тулуба утворились при нанесенні не менш, ніж 9 ударних впливів тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею.
Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 лютого 2013 року, свідок ОСОБА_25 впізнав ОСОБА_17 , як чоловіка, що бив ОСОБА_19 дерев`яною битою по різним частинам тіла.
Як вбачається з даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 лютого 2013 року, свідок ОСОБА_30 впізнав ОСОБА_17 , як чоловіка, якого він неодноразово бачив зі ОСОБА_31 та який перебував на місці побиття ОСОБА_19 дерев`яною битою по різним частинам тіла разом із ОСОБА_27 та мужчиною на ім`я ОСОБА_32 .
Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 лютого 2013 року, свідок ОСОБА_33 впізнав ОСОБА_17 , як особу, що била дерев`яною битою ОСОБА_19 по різним частинам тіла.
Відповідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 грудня 2012 року, свідок ОСОБА_33 впізнав ОСОБА_14 , як чоловіка, що біля магазину ПП ОСОБА_34 наносив ОСОБА_19 тілесні ушкодження, від яких останній помер.
Як слідує з даних протоколу слідчого експерименту від 23 травня 2013 року, свідок ОСОБА_33 показав як 15 лютого 2012 року біля магазину ПП «Бронченко» в с. Мішково-Погорілове, ОСОБА_19 боровся зі ОСОБА_27 . ОСОБА_24 та ОСОБА_28 , взявши дерев`яні бити побігли до місця їх боротьби, після чого поклали ОСОБА_19 в багажне відділення автомобіля «Honda Accord», проте коли той вибрався, ОСОБА_24 наніс потерпілому декілька ударів дерев`яною битою.
Відповідно ч. 3 ст. 23 КПК України, забезпечення присутності під час судового розгляду справи свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом покладається на сторону обвинувачення.
Враховуючи, що стороною обвинувачення не було забезпечено присутність під час судового розгляду свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , а на виклик до суду, який був здійснений шляхами, на підставі ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 139 КПК України, останні не з`явились та не були доставлені у примусовому супроводженні працівників поліції, оскільки не проживають за адресами, зазначеними стороною обвинувачення, суд визнав їх допит неможливим, погодившись з прокурором, який відмовився від необхідності допиту деяких з названих свідків.

Згідно із ст.ст.91, 92 КПК України обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.
Інших доказів стороною обвинувачення суду не надано.
Провівши судовий розгляд за правилами ст.370 КПК України, в межах, передбачених ч. 1 ст. 337 КПК України, та надавши оцінку, відповідно положень ст.. 23 КПК України, лише тим доказам, які були досліджені судом безпосередньо і показанням учасників кримінального провадження, які були отриманні усно, суд приходить до наступного.
ОСОБА_14 не визнав себе винним, відмовившись давати показання.
Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , показання яких суд отримав усно, які були безпосередніми очевидцями події та спостерігали за нею, не тільки не показали про безпосередню участь ОСОБА_14 в нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, а й взагалі, повідомили, що вперше побачили останнього в суді.
Свідок ОСОБА_43 , який приїхав разом з іншими невстановленими особами в салоні автомобілю марки «Honda Accord» до с.Мішково-Погорілове, та перебував поблизу місця події під час побиття названими особами ОСОБА_19 , хоча впевнено і не заперечував про можливість присутності обвинуваченого в цей час поряд з ним в салоні автомобілю, але, наполягав на тому, що особа такого ж віку, як і ОСОБА_14 , не приймала участі у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому.
Таким чином, показання названих свідків спростовують пред`явлене ОСОБА_14 обвинувачення.
Не доведені в судовому засіданні і обставини причетності ОСОБА_14 до вчинення дій, пов`язаних з поміщенням потерпілого до багажного відділення автомобіля, яким керувала інша особа, оскільки жоден з допитаних судом свідків не вказав на такі обставини.
Враховуючи показання перелічених свідків, які спростовують участь ОСОБА_14 у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, обставини виявлення у багажному відділенні автомобілю, який належить ОСОБА_27 (дані протоколу обшуку згаданого автомобілю марки «Honda Accord» від 28 грудня 2012 року), крові походження якої не виключається від потерпілого, суд відкидає вказаний доказ, як такий, що без сумніву доводить вину обвинуваченого. За тими ж підставами, суд не вважає, що є безумовним доказом винуватості ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і висновки комісійної судово-медичної експертизи від 14 листопада 2016 року № 111-К щодо двох ударних впливів у тім?яно-потиличну область голови ОСОБА_19 , які мають прямий причинно-наслідковий зв?язок із смертю останнього, тому не приймає їх до уваги.
Дані, що містяться в досліджених судом протоколах слідчих дій, проведених під час досудового розслідування за участю свідків ОСОБА_35 ( протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 лютого 2013 року), ОСОБА_36 (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 грудня 2012 року, протокол слідчого експерименту від 23 травня 2013 року), враховуючи, що з названих вище причин, ці свідки не були допитані під час судового розгляду, суд вважає недопустимими доказами та показання дані ними під час досудового розслідування до уваги не приймає.

Відповідно тих же положень, суд не приймає до уваги, відомості, що отримані в ході слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 (дані протоколу слідчого експерименту від 23.05.2013 року), оскільки такі слідчі дії були засновані на показах самого свідка ОСОБА_22 , який не підтвердив в судовому засіданні обставини встановлені цими доказами.
Проаналізувавши дослідженні докази, враховуючи, що стороною обвинувачення не суду не представлені докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_14 в умисному противоправному заподіянні смерті ОСОБА_16 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, суд находить обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України за вказаних обставин - недоведеним.
Згідно із ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на справедливий розгляд справи. Не може піддаватися кримінальному покаранню доки не буде визнана винною в законному порядку, обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах або припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчинені кримінального правопорушення, всі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь обвинуваченого.
Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, прийшовши до висновку, що жодним з поданих суду стороною обвинувачення доказів, не доведено, що ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч.2 ст.115 КК України, за обставин, вказаних у висунутому йому обвинуваченні, суд вважає, що останнього необхідно виправдати.
Судові витрати по справі за проведення судових експертиз слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини,ст.. 85, 86, 94, 368,370,373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_14 у пред?явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час проведення досудового розслідування (дактилоскопічної експертизи, судово-криміналістичних експертиз холодної зброї, судово-криміналістично трасологічної експертизи) на загальну суму 1761 гривень - віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя
ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3