Справа № 709/743/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря - ОСОБА_2 , осіб, які подали скаргу - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їхнього представника - ОСОБА_6 , прокурора - ОСОБА_7 , слідчого - ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнобай скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до Чорнобаївського районного суду зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження мотивуючи тим, що слідчий Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 постановою від 06.04.2017 року закрила кримінальне провадження № 0000394 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України відносно ОСОБА_9 , який спричинив їм легкі тілесні ушкодження.

Вказану постанову ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вважаюють незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

19.09.2016 року слідчому направлено клопотання потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з проханням:

1) Визнати потерпілими та допитати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

2) Призначити у справі судово-медичну експертизу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

3) Призначити у справі судово-медичну експертизу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ;

4) Призначити у справі судово-медичну експертизу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

5) Провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 ;

6) Провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_3 ;

7) Провести слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_5 ;

8) Допитати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

9) Провести одночасний допит підозрюваних та потерпілих у кримінальному провадженні.

10) Вчинити інші необхідні слідчі дії.

З моменту отримання клопотання жодної дії у кримінальному провадженні не здійснено, відповіді на клопотання не надано, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та їх представника слідчий не викликав.

15.02.2017 року процесуальному прокурору Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_11 під час особистого прийому ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали скаргу на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, проте про проведення слідчих дій з того часу їм невідомо.

Слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження із посиланням на встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, однак такої підстави КПК України не передбачено.

Слідчий у резолютивній частині постанови послався на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Закон, який би визначав поняття і склад кримінального правопорушення, відсутній. Під складом кримінального правопорушення у п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слід розуміти склад злочину. У теорії кримінального права склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Але слідчий не наводить жодної із цих ознак у мотивувальній частині постанови. Тому посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у резолютивній частині постанови є безпідставним, оскільки треба конкретно називати, якого саме елементу складу злочину немає.

У мотивувальній частині постанови слідчий посилається, як на докази, на матеріали іншого кримінального провадження № 0000257, яке на даний час скероване до суду, за обвинуваченням ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 та розглядається судом, а тому не може об`єктивно братися до уваги. Слідчий також послалася на наявність стану необхідної оборони в діях ОСОБА_9 згідно зі ст. 36 КК України, але це без будь-якого розслідування у кримінальному провадженні. 3 огляду на такі мотивування слідчий не послався, які саме докази ним оцінені і чому саме прийшов до такого переконання, які заходи перевірки показів учасників вжито, та чи перевірялись покази на їх допустимість та правдивість. Не перевірялись інші важливі обставини.

Вважаючи, що слідчий не забезпечив ефективного розслідування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 просять суд скасувати постанову слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження та зобов`язати слідчого продовжити розслідування, а також за наявності достатніх доказів виконати вимоги ст.ст. 276-278 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_6 підтримали скаргу, просили задоволити, прокурор та слідчий вважають, що постанова винесена обгрунтовано та законно, при цьому слідчий надав суду для перегляду дані з диску з відеозаписом з камери спостереження від 16 травня 2016 року, на якому зафіксовано обставини бійки 16 травня 2016 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .. Постановою слідчого від 06.04.2017 року цей диск визнано речовим доказом.

Дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового розгляду, суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Проте слідчий не відреагував на клопотання та не виніс ніякого документу щодо визнання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 потерпілими чи відмову в цьому.

Згідно зі ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У п. 111 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 лютого 2005 р. у справі «Новоселецький проти України» суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя, і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного" сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Резолютивна частина постанови не відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, натомість в постанові зазначено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 від 17.08.2016 закрити у зв"язку з "відсутністю складу кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України" (а.к.п.5-7), при цьому не зазначено діяння, складу кримінального правопорушення і якої саме особи.
За таких обставин суд вважає, що скарга обгрунтована та підлягає до задоволення, так як слідчий не забезпечив ефективного розслідування у даному кримінальному провадженні. Проведене ним досудове слідство не було ретельним, всебічним і сумлінним. Тобто слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також усіх необхідних процесуальних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора. Виходя чи з цього скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 303, 304, 307 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, начальника цього відділу, майора поліції ОСОБА_8 від 06 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000394 від 17.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Копію ухвали та направити СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області для виконання, копію ухвали направити прокурору Чорнобаїського відділу Золотоніської місцевої прокуратури для відома.

Слідчий суддя ОСОБА_1