Справа №709/362/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2017 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай кримінальне провадження №0000166 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :
До Чорнобаївського районного суду від прокуратури Черкаської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Захисник обвинуваченого заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. Так, у обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення допущено неконкретність, не зазначено з якою швидкістю рухався автомобіль, яка швидкість вважалась безпечною, які саме фактори дорожньої обстановки не враховані, не зазначений мотив злочину, а також обвинувальний акт не містить посилання на форму вини.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання його захисника та повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що клопотання захисника не підлягає до задоволення, а обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для повернення обвинувального акту не вбачає.

Потерпілі в підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання захисника та повернення обвинувального акта, вважають, що зазначене клопотання спрямоване на затягування розгляду справи та уникнення відповідальності обвинуваченим за вчинене.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Обвинувальний акт - це важливий процесуальний документ досудового розслідування. Його процесуальне значення полягає в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення (ч.1 ст.337 КПК України).

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Отже в обвинувальному акті повинно бути як виклад фактичних обставин події так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частини.
В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону підпадають дії підозрюваної особи.
В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення.
При цьому, як випливає зі змісту Кримінального процесуального кодексу України, формулюючи обвинувачення слід враховувати вимоги ст.91 вказаного Закону, щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України - у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
З обвинувального акта вбачається, що обвинувачення сформульоване не конкретно, а зазначено, що ОСОБА_4 13.05.2015, близько 18 години 20 хвилин, керуючи автомобілем «SEAT LEON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись у напрямку смт.Чорнобай Золотоніського району Черкаської області, по автодорозі сполученням смт.Чорнобай - м.Золотоноша, на відстані 1 км. 150 м. до смт.Чорнобай, порушив вимоги пункту 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, виїхав на ліве узбіччя, після чого з`їхав у кювет, де автомобіль перевернувся та допустив наїзд на два дерева. Внаслідок зазначеної дорожньо - транспортної пригоди: пасажир ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, в зв`язку з небезпекою для життя, від чого загинув на місці події; пасажир ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, в зв`язку з небезпекою для життя, від чого загинув на місці події; пасажир ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження, в зв`язку з небезпекою для життя, від чого загинув в медичній установі; пасажир ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, в зв`язку з небезпекою для життя, у вигляді: травми шийного відділу хребта з переломом та вивихом першого шийного хребця, переломом дуговідросткових з`єднань 5-7 шийних хребців; травми голови з переломом лобної кістки справа, забоєм головного мозку та середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді: закритого багатоуламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині; травми гортані з парезом лівої її половини; травми грудної клітки з переломом дев`ятого ребра зліва.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою та настанням наслідків у вигляді загибелі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Так, в обвинувальному акті не конкретизовані наслідки злочину, а саме які тілесні ушкодження були спричинені потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , від яких останні загинули. Таким чином, слідчий при складанні обвинувального акта та прокурор при його затвердженні не дотримались вимог ст.91 КПК України, що потягло за собою не конкретне формулювання обвинувачення, чим порушили вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Окрім цього, відповідно до п.2 ч.1 ст.91 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Так, обвинувальний акт не містить посилання на форму вини, що є обов`язковою обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.91 КПК України
Позиція суду у даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Абрамян проти Росії» Суд в п.34 свого рішення від 09.10.2008 року зазначив, що за текстом підпункту (а) пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі "Камасінські проти Австрії" № 9783/82, п.79).

Крім того, Суд нагадав, що положення підпункту (а) пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 року у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" № 25444/94, п.52).

З врахуванням вищевикладеного, обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 і від якого він буде захищатись у суді, а також не містить форму вини, що є перешкодою для призначення справи до судового розгляду, а тому суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків обвинувального акта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314, 369-372 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000166 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнобаївський районний суд.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_1