Справа № 495/1751/17
№ провадження 1-кс/495/471/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :
13.03.2017 року старший слідчий Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про арешт майна.

Так, слідчий просить суд накласти арешт на автомобіль марки «Mazda-Protage», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 ;

- залишити на зберігання автомобіль марки «Mazda-Protage», д/н НОМЕР_1 , до проведення необхідних експертиз, на спец. майданчику СП-№3 с. Салгани Білгород-Дністровського району.
В клопотанні зазначено, що 11.03.2017 року приблизно о 11.00 годині, водій автомобіля марки «Mazda-Protage», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Єнгельса та здійснючи поворот на ліво на вул. Франко в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 , в результаті ДТП остання отримала тілесні ушкодження.

За даним фактом відомості внесені до ЄРДР за №0000601 від 11.03.2017 року за ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового слідства, з автомобілем «Mazda-Protage», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , потрібно провести авто технічну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу слідів, характерних для наїзду на пішохода.
Слідчий зазначає, що у зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначеного автомобіля, а також вбачається доцільним визначити місце зберігання цього автомобіля на спец-майданчику №3 селища Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 11.03.2017 року Білгород-Дністровським ВП було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000601 за ознаками ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1)правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення та цивільний позов;

4)наслідки арешту майна для інших осіб;

5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тимчасово вилученим може бути майно, на підставі ч.2 ст.167 КПК України, у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися ( або використовувалися) для схиляння особи до кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та /або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Так, відповідно до вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту. Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення такого майна.

Вирішуючи питання про арешт, слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та досудовими органами не доведено.
Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що арешт автомобілю «Mazda-Protage», д/н НОМЕР_1 , може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав власника зазначеного транспортного засобу, що є неприпустимим, тому клопотання підлягає задоволенню тільки в частині заборони відчуження зазначеного майна, з метою збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000601.
Враховуючи вище викладені обставини та розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна суд вважає, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт - заборону відчуження на автомобіль марки «Mazda-Protage», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1