ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянув 21 березня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за касаційними скаргами останнього та захисника ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року.

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_7 , 1981 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця м. Дніпропетровська,

- за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
Згідно вироку ОСОБА_7 11.05.2014 о 20:00 біля магазину «Брусниця» на пр.-ті Миру, 14 у м. Дніпропетровську на ґрунті особистих неприязних стосунків ударив ОСОБА_8 у живіт невстановленим гострим предметом з колюче-ріжучими властивостями, умисно спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.04.2016 ОСОБА_7 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.05.2014 по 14.04.2016 включно з розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
У касаційних скаргах засуджений та захисник ОСОБА_5 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просять скасувати вказані судові рішення із закриттям кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав свою скаргу й скаргу засудженого та наголосив, що ОСОБА_7 вдарив потерпілого значно меншим за розмірами ножем і не навмисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження під час боротьби, думку прокурора про законність й обґрунтованість оскаржених судових рішень, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів визнає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилаються засуджений та захисник у касаційних скаргах, самі по собі можуть бути підставою для скасування апеляційним судом вироку місцевого суду, згідно до вимог статей 409, 410 КПК України.
Твердження захисника та засудженого про недоведеність вини останнього в умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Такі висновки відповідають показанням потерпілого ОСОБА_8 , який підтвердив, що саме ОСОБА_7 спричинив йому тілесні ушкодження і вказав на ніж, яким останній скоїв злочин; даним протоколу огляду місця події від 11.05.2014 про виявлення на асфальті біля магазину «Брусниця» на пр. Миру, 14 у м. Дніпропетровську крові яка, згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 517 від 30.05.2014, може походити від потерпілого; даним висновку судово-медичної експертизи № 2287е про те, що у потерпілого виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя у момент заподіяння, які спричинені від однієї механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, що діяв в область черева праворуч у напрямку спереду назад та зліва направо, яким могло бути і лезо ножа; даним протоколу слідчого експерименту про те, що потерпілий ОСОБА_8 розказав та показав яким чином йому було заподіяно тілесне ушкодження, що співвідноситься з висновком судово-медичної експертизи № 2294е про локалізацію та характер виявленого у потерпілого тілесного ушкодження; висновку експертизи про те, що на манжеті правого рукава кофти ОСОБА_7 знайдена кров, яка належить потерпілому ОСОБА_8 .
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Покарання призначено засудженому з дотриманням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України та є справедливим.
Твердження засудженого про те, що тілесне ушкодження потерпілому спричинив його брат ОСОБА_9 є безпідставним, оскільки останній показав, що 11.05.2014, приблизно о 20:00, коли він вийшов з кафе біля магазину «Брусниця» на пр. Миру в м. Дніпропетровську, то побачив потерпілого з ножовим пораненням. Він не бив потерпілого ножем, а хто це зробив не знає.
Крім того потерпілий у засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій стверджував, що саме ОСОБА_10 спричинив йому удар ножем.
За таких обставин апеляційний суд, вмотивувавши свої висновки у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції, а доводи засудженого та захисника на спростування вищезазначених висновків не переконливі та недостатні.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законні та обґрунтовані рішення, при розгляді даної справи не було допущено.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційні скарги останнього та захисника ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12