Дата документу Справа № 331/5320/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/431/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/5320/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника захисника ОСОБА_13 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.02.2005 року Василівським районний судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік;
- 07.12.2005 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст.304 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнився 02.03.2009 року за відбуттям строку покарання;
- 03.10.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до штрафу у сумі 510 грн., штраф сплачений 03.10.2014 року,

визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_14 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 ухвалено обчислювати з 08 липня 2016 року.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
Зараховано ОСОБА_14 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08 липня 2016 року до 15 листопада 2016 року включно у порядку, передбаченому ч.5 ст.72 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 975 грн.
Стягнуто з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 1695 грн.
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з вироком суду, 24 грудня 2014 року о 21.10 годині, ОСОБА_14 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які засуджені за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, який набрав чинності, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись за будинком № 45 по вул. Українській в м. Запоріжжі, діючи повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в тому, що ОСОБА_15 наніс 1 удар кулаком правої руки по обличчю потерпілого ОСОБА_7 , від чого останній впав на спину та отримав тілесні ушкодження, відкрито викрали майно потерпілого, а саме:
- мобільний телефон «Нокія», вартістю 100 грн.;
- грошові кошти в сумі 200 грн.;
- чоловічу зимову куртку, чорного кольору вартістю 100 грн., а всього викрали майна на загальну суму 400 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 09 лютого 2015 року приблизно о 21 годині, ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які засуджені за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, вирок відносно яких набрав чинності, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись за 5 під`їздом будинку № 42 по вул. Шкільній в м. Запоріжжі, діючи повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в тому, що ОСОБА_15 наніс 1 удар кулаком правої руки по обличчю потерпілого ОСОБА_8 , від чого останній впав на асфальт та отримав тілесні ушкодження, відкрито викрали майно потерпілого, а саме:
- мобільний телефон «Samsung GT-S5610» в корпусі сірого кольору вартістю 800 грн.;
- сім-карту мобільного оператора «МТС», вартістю 20 грн.;
- спортивний рюкзак чорного кольору зі вставками сірого кольору вартістю 600 грн.;
- кросівки сірого кольору «Вопа», вартістю 400 грн.;
- шорти сірого кольору, вартістю 150 грн.;
- спортивні рукавички, вартістю 100 грн.;
- куртку зі смугами сірого та блакитного кольору вартістю 800 грн.;
- черевики чоловічі чорного кольору з червоними вставками з боків та хутром в середині, вартістю 1200 грн.;
- зв`язку ключів, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, а всього викрали майна на загальну суму 4070 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 04 квітня 2016 року о 17 годин 25 хвилин, ОСОБА_14 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в маршрутному таксі, яке під`їзжало до ЗГТ «Ашан», яка розташована біля буд.1-б по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з правого карману куртки майно ОСОБА_9 , яке їй належало, а саме:
- мобільний телефон «Fly IQ4406» в корпусі чорного кольору, вартість якого складає 975 грн.;
- сім-картку мобільного оператора «Київстар», матеріальної цінності не представляє, на мобільному рахунку якої знаходилося 10 грн., а всього викрав майна на загальну суму 985 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, 17 квітня 2016 року приблизно о 17 годин 25 хвилин, ОСОБА_14 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в магазині «Humana», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 53, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з жіночої сумки майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме:
- мобільний телефон «НТС Desire 500» в корпусі білого кольору, вартістю 2524 грн.;
- сім-картку мобільного оператора «МТС», матеріальної цінності не представляє, на мобільному рахунку якої знаходилося 50 грн., а всього викрав майна на загальну суму 2574 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 18 травня 2016 року приблизно о 18 годин 20 хвилин, ОСОБА_14 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в маршрутному таксі, яке під`їзжало до ЗГТ «Малий ринок», яка розташована біля буд.87-в по пр. Соборному у м. Запоріжжі, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з жіночої сумки майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме:
- мобільний телефон «Alcatel 4013D» в корпусі чорного кольору, вартістю 1695 грн.;
- сім-картку мобільного оператора «МТС», матеріальної цінності не представляє, без грошових коштів на мобільному рахунку, а всього викрав майна на загальну суму 1695 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_14 , 06 липня 2016 року, приблизно о 18 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у сквері біля будинку № 14-ж по вул. Базарній у м. Запоріжжі, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_12 заснув на лавці, шляхом вільного доступу, таємно, із кишені викрав майно, яке належить останньому, а саме:
- мобільний телефон «НТС One V» в корпусі чорного кольору, вартість якого складає 1220 грн. 25 коп.;
- сім-картку мобільного оператора «Life», матеріальної цінності не представляє, без грошових коштів на мобільному рахунку, а всього викрав майна на загальну суму 1220 грн. 25 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини і правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просив зазначений вирок суду в частині призначеного покарання змінити, вимагаючи призначити обвинуваченому ОСОБА_14 більш м`яке покарання за скоєні ним злочини.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги; з`ясувавши думку прокурора, потерпілих, які заперечили проти доводів і вимог апеляційної скарги, вважаючи за необхідне вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_14 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь, а також вид призначеного покарання в апеляційному порядку не оскаржені. В зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду в цій частині не переглядався.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі, суд з достатньою повнотою врахував, що обвинуваченим вчинено тяжкий та середньої тяжкості злочини, останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі із за корисливі злочини, судимість за які не знята і непогашена у встановленому законом порядку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, власної родини не має, на момент вчинення злочинів не працював, власного доходу не мав.
Наведені обставини красномовно свідчать про сталий кримінально-спрямований образ життя ОСОБА_14 . Тому судова колегія не вбачає жодних підстав вважати, що виправлення ОСОБА_14 можливе без його ізоляції від суспільства.

Пом`якшуючі покарання обставини, на які посилався в своїй апеляційній скарзі захисник, районний суд належним чином прийняв до уваги, в зв`язку з чим призначив мінімальне покарання передбачене санкцією ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК.

Отже, підстав вважати покарання незаконним через неправильне застосування кримінального закону колегія суддів не убачає. Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2016 року щодо ОСОБА_14 залишити без змін.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_14 у строк покарання також строк його попереднього ув`язнення з 15.11.2016 року (включно) до 28.03.2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_14 , який тримається під вартою, в той же строк від дня отримання ним повного тексту даної ухвали суду.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4