Справа № 606/686/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2017 року м. Теребовля
Слідчий суддя Теребовлянського районного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

14 травня 2017 о 00 год. 10 хв. годин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та останньому 14 травня 2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині.
16 травня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 10 год. 30 хв. 14 липня 2017 року.
10 липня 2017 року слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Однак, слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотання пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 захисник ОСОБА_6 вказав на пропущення слідчим пятиденного строку для звернення із клопотанням про продовження строку тримання під вартою як на одну із обовязкових умов залишилення данного клопотання без задоволення.
Однак твердження сторони захисту про те, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 направлене до суду пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, на думку слідчого судді не є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Так, частиною 1 статті 199 КПК України встановлено строк подачі прокурором, слідчим за погодженням з прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою - не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Встановлений зазначеним кримінальним процесуальним законом строк регулює правовідносини під час досудового розслідування між слідчим суддею і прокурором, слідчим щодо подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою, які гарантують здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Але встановлений ч. 1 ст. 199 КПК України процесуальний строк, відповідно до загальноприйнятого в теорії права поділу строків за юридичними наслідками не є правоприпиняючим.
Єдиною підставою для відмови у продовженні строку тримання під вартою, передбаченою ч. 5 ст. 199 КПК України, є не доведення прокурором, слідчим, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
За таких обставин, подача слідчому судді клопотання про продовження строку тримання під вартою з порушенням п`ятиденного строку не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні існують обставини, які свідчать про те, що наявні ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою, так як вважає що має залишитися з малолітньою дитиною.
В судовому засіданні прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 знаючи про можливість позбавлення його волі на строк до п`ятнадцяти років, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Так, у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує на продовження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 та малолітню доньку ОСОБА_9 , експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливості знищити речові докази данного кримінального правопорушення, окрім цього може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать пронаявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Слідчим суддею встановлено, що існує ризик спробам незаконно впливати ОСОБА_5 на свідків ОСОБА_8 та малолітню доньку ОСОБА_9 , які йому є родичами, схиляючи їх до дачі неправдивих показань шляхом залякування чи вмовляння. Виклад вказаних обставин свідчить про те, що вказаний ризик не зменшився, що виправдовує тримання його під вартою.
Так, як вбачається із листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розлудування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);
- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Слідчий суддя, з урахуванням наведенного та європейських стандартів з прав людини, в тому числі висвітлених у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема «Летельє проти Франції», приходить до висновку, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на 30 днів, тобто у межах продовженого строку досудового розслідування.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 113, 176-178, 184, 194, 199 КПК України,
ухвалив:
Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою у Чортківському слідчому ізоляторі-арештному домі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Тернопільській області на строк 30 днів, тобто 09 серпня 2017 року до 10 год. 30 хв. .
Копію ухвали направити прокурору, підозрюваному, захиснику, начальнику Чортківського слідчого ізолятора-арештного дому управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Тернопільській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: