Справа № 1-829/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі :

головуючого __________________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимого, розлученого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_7, одруженого, до 2009-го року не маючого судимості всилу ст. 89 КК України, засудженого 05.10.2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1-го року позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, -

Обох у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2010 року, близько 22 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, перебуваючи на території Кабельного заводу «Енерго-Інвест», що по вулиці Таращанській, 197 у м. Білій Церкві, Київської області, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, знаходячись в цеху по переробці пластмасових відходів, який перебуває в оренді у гр-на ОСОБА_6, вчинили крадіжку бензопили, марки «Нusgvarna», світло-помаранчевого кольору, вартістю 2500 гривень, і шліфувального станка, марки «Win Tech», синього кольору, вартістю 500 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.

Допитаний судом ОСОБА_4 частково визнав себе винним у вчиненому і показав, що дійсно 19.04.2010 року увечері, після спільного з ОСОБА_5 розпиття за місцем свого проживання спиртних напоїв, він, розізлившись на те, що йому не платять заробітну платню, вирішив піти до місця своєї роботи з тим, щоби забрати свій одяг і заодно щось викрасти звідти. Про свій намір він повідомив ОСОБА_5 і той спочатку відговорював його від крадіжки, а потім вирішив піти з ним.

Близько 22 год. вони удвох пішли до розташованого на вул. Таращанській, 197 у м. Білій Церкві «Кабельного заводу», на території якого знаходиться цех по переробці пластмас, який перебуває в оренді у потерпілого ОСОБА_6 і в якому він тоді працював. Коли прийшли до вказаного цеху він дістав зі схованки ключі від вхідних дверей, відчинив двері і удвох вони зайшли до приміщення цеху. ОСОБА_5 залишився біля входу, а він, ввімкнувши світло, почав збирати свої речі. Потім він забрав з цеху бензопилу світло-помаранчевого кольору та шліфувальний станок синього кольору і, поклавши їх до сумки, яку знайшов там же в цеху, разом з ОСОБА_5 покинув цех, знову замкнувши за собою на замок вхідні двері. Сумку з викраденим вони віднесли до нього додому. Вподальшому бензопилу він залишив собі, а шліфувальний станок віддав ОСОБА_5.

Приблизно через тиждень їх затримали працівники міліції і викрадені у потерпілого ОСОБА_6 бензопила та шліфувальний станок у них були вилучені. У вчиненому кається, стверджує, що вказану крадіжку скоїв сам, і що ОСОБА_5 участі в ній не приймав, а лише знаходився біля нього та відговорював його від неї.

Підсудний ОСОБА_5 не визнав себе виним у вчиненому і також ствердив, що участі в крадіжці не приймав. Ствердив що дійсно, дізнавшись від ОСОБА_4 про його намір піти вночі до місця своєї роботи за одягом, він спочатку відговорював останнього від цієї затії, а потім вирішив піти разом з ним з тим, щоби провітритись та заодно подивитися де той працює.

Прийшовши до розташованого на території кабельного заводу, що на вул. Таращанській, цеху ОСОБА_4 дістав зі схованки ключі і відчинив ними вхідні двері цеху, після чого вони удвох зайшли до приміщення цеху. Він залишився стояти біля входу, а ОСОБА_4 ввімкнув світло і почав збирати свій одяг. Потім останній приніс до нього заповнений чимось пакет і попросив допомогти нести його, однак він відмовився і сказав, що не буде нести пакета. Після того як, ОСОБА_4, вийшовши з цеху, знову замкнув вхідні двері на замок і поклав ключі до схованки, вони покинули територію заводу і пішли назад до помешкання ОСОБА_4, де і залишили пакет з речами, забраними з цеху.

Приблизно через тиждень останній приніс до нього додому та віддав йому на зберігання шліфувальний станок-«болгарку» і він відніс його на балкон. А наступного дня прийшли працівники міліції і, знайшовши на балконі вказаний станок, вилучили його.

Стверджує, що про крадіжку ОСОБА_4 з цеху бензопили та шліфувального станка-«болгарки» він не знав. У вчиненому кається.

Не дивлячись на повне заперечення своєї вини ОСОБА_5 та часткове визнання вини ОСОБА_4 вина обох підсудних у вчиненому підтверджується зібраними у справі доказами.

Зокрема показами потерпілого ОСОБА_6, котрий ствердив, що підсудний ОСОБА_4 дійсно працював у нього в цеху, який він орендував у кабельного заводу, а тому мав вільний доступ до вказаного цеху, ключі від якого на ніч ховалися до схованки, про яку знали всі його працівники.

У приміщенні цеху, поряд з іншим інструментом, він зберігав належну йому бензопилу марки «Нusgvarna», світло-помаранчевого кольору, вартістю 2500 гривень, і шліфувального станок, марки «Win Tech», синього кольору, вартістю 500 гривень. 19.04.2010 року після завершення робочого дня він, йдучи додому, поклав бензопилу до коробки і накрив її мішком, а шліфувальний станок поклав на верстат. Ключ від цеху залишив у схованці. А наступного дня виявив, що бензопила і шліфувальний станок з цеху зникли. У викраденні вказаних речей він запідозрив ОСОБА_4, оскільки той знав де вони були сховані, і вподальшому його підозра підтвердилась.

Аналогічними показами свідка ОСОБА_7, а також письмовими доказами:

- письмовою заявою ОСОБА_6, котрою останній повідомив правоохоронні органи про викрадення його майна на суму 3050 грн. з підсобного приміщення орендованого ним цеху на території Кабельного заводу «Енерго-Інвест» /а.с. 3/;

- власноручно написаними ОСОБА_5 та ОСОБА_4 явками з повиною, в котрих останні добровільно зізнались у таємному, за попередньою змовою між собою, викраденні 19.04.2010 року, близько 23 год., бензопили та шліфувального станка з приміщення цеху, орендованого потерпілим ОСОБА_6 /а.с. 8, 11 /, а також протоколами явки підсудних з повиною /а.с. 9, 12/;

- протоколом огляду місця події приміщення цеху, з якого було викрадено бензопилу та шліфувальний станок потерпілого / а. с. 5/;

- протоколом огляду місця події, під час якого у ОСОБА_5 було вилучено шліфувальний станок, а у ОСОБА_4 бензопилу, викрадені останніми з цеху потерпілого ОСОБА_6 /а.с. 7/ і протоколом огляду вказаних інструментів у якості речових доказів / а. с. 31/;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_4, котрий на місці події, у присутності понятих, добровільно розповів про обставини таємного викрадення бензопили та шліфувального станка з приміщення цеху, орендованого потерпілим ОСОБА_6, і показав місця в цеху, звідки вказані інструменти були викрадені /а.с. 53/ та фототаблицею до протоколу /а.с. 54-55/;

- аналогічним протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_5, котрий також на місці події добровільно, у присутності понятих, розповів про обставини вказаної крадіжки і вказав місця в цеху, звідки ним та ОСОБА_4 були викрадені бензопила та шліфувальний станок /а. с. 75/, і фототаблицею до протоколу /а.с. 76-77/;

Самі підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на досудовому слідстві повністю визнавали себе винними в таємному викраденні бензопили та шліфувального станка з приміщення цеху потерпілого ОСОБА_6. При цьому і ОСОБА_4, і ОСОБА_5 стверджували, що вказану крадіжку вони скоїли удвох, за попередньою змовою між собою /а.с. 48-49, 65-66, 71-72, 87-88/.

Вподальшому обидва підсудні підтвердили свої визнавальні покази під час відтворення обстановки та обставин події /а.с. 53-55, 75-77/.

Зазначені покази підсудних обєктивно співідносяться з іншими доказами, зокрема з показами потерпілого ОСОБА_6, з протоколами вилучення у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 бензопили і шліфувального станка, викрадених у ОСОБА_6 /а.с. 31/. Тому суд вірить цим показам ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вважає їх правдивими і такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Подальшу зміну цих показів підсудними в судовому засіданні суд оцінює критично і розцінює, як спробу та намагання останніх допомогти ОСОБА_5, котрий є судимим і цей злочин скоїв під час призначеного йому судом іспи тового строку, уникнути покарання, повязаеного з ізоляцією від суспільства.

Дослідивши зібрані у справі докази та належним чином їх оцінивши суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії обох підсудних вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи підсудним покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особистості підсудних.

ОСОБА_4 несудимий, щиросердно розкаявся у вчиненому, під час досудового слідства активно сприяв розкриттю злочину та відшкодуванню збитків потерпілому.

Наведені обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно /а.с. 40-43/, по роботі негативно /а.с. 97-а/.

Обставин, що обтяжували б відповідальність останнього, судом не виявлено.

Наведене дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 не є суспільно небезпечним, і що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на викладене суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України, від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням на підсудного обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Що стосується ОСОБА_5 то останній під час досудового слідства також активно сприяв розкриттю злочину та добровільному відшкодуванню збитків потерпілому і ці обставину суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудного.

Однак ОСОБА_5 судимий і в діях останнього має місце рецидив злочинів, що є обставиною, яка істотно обтяжує його відповідальність за скоєне.

За місцем проживання підсудний характеризується формально посередньо.

Зважаючи на викладене, а також на те, що даний злочин ОСОБА_5 скоїв на протязі іспитового строку, призначеного йому поперднім вироком суду, і що останній раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому невідбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2009 року суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 71 КК України, приєднати частково до покарання, призначеного останньому цим вироком.

На переконання суду саме такі покарання є необхідними і достатніми для виправлення підсудних та попередження нових злочинів.

Збитки потерпілому ОСОБА_6 під час досудового слідства відшкодовані підсудними в повному обсязі добровільно, тому цивільний позов потерпілим у справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року і 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

Всилу ст. 71 КК України приєднати частково до призначеного ОСОБА_5 покарання невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2009 року в кількості 2 /двох/ місяців і остаточно до відбування останньому визначити покарання у виді 1 /одного/ року 4 /чотирьох/ місяців позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим терміном 2 роки, зобовязавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання і регулярно зявлятись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжні заходи засудженим, до набрання вироком чинності, залишити попередні: ОСОБА_4 - підписку про невиїзд з постійного місця проживання;. ОСОБА_5 тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та області.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати від 18.10.2010 року.

Речові докази у справі повернути потерпілому ОСОБА_6, у котрого вони перебувають на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд , протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,