Справа № 734/3015/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/546/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.015.270.130.000.420, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 245 грн. 52 коп. витрат за залучення експертів.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Засуджений подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду. Просить його скасувати в зв`язку з порушенням права на захист та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Зазначає, що за декілька місяців до засудження, в тому числі і під час досудового слідства, він тричі лікувався в психоневрологічному диспансері, але ні слідчі, ні прокурори, ні суд не призначили йому захисника. Окрім того, відпрацювати 200 годин громадських робіт він не зміг, оскільки йому визначили місце їх відбування в с. Білики, Козелецького району, за 8 км від його фактичного місця проживання. Тому проти нього відкрили нове кримінальне провадження за ухилення від відбування покарання та призначили захисника за рахунок держави. Саме від захисника він і дізнався, що йому повинні були призначити захисника при розгляді кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК України. Вказує, що не мав, як і на теперішній час не має постійних заробітків щоб оплатити послуги для свого захисту, а сам оскаржити вирок не міг, оскільки за станом здоров`я не розумів і не зовсім зараз розуміє що з ним роблять.

Як встановив доведеним суд І інстанції, ОСОБА_6 , 18 червня 2015 року, близько 13 год., перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 таємно викрав телевізійного приймача марки «LD 21 FU1RG», чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1082 грн. 51 коп..

Заслухавши доповідача, прохання засудженого та його захисника, потерпілої задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, думку прокурора про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

З метою дотримання права на доступ до правосуддя, пропущений строк на апеляційне оскарження слід поновити.

У судовому засіданні місцевого суду засуджений вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та розкаявся, погодився на дослідження скороченого обсягу доказів у відповідності до ст. 349 КПК України.

В апеляційному суді обвинувачений вже заявив, що з потерпілою спільно проживав, допомагав їй по господарству і телевізор вони купили спільно.

Ці обставини підтвердила в апеляційному суді і потерпіла. Чому вона про ці обставини не повідомила місцевому суду пояснити не змогла.

Як передбачено ч. 1 ст. 49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, зокрема у випадках, якщо, відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу, участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника, або підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Згідно повідомлення від 30 червня 2015 року Виноградівської райлікарні, по місцю народження ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Також, згідно повідомлення Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, ОСОБА_6 під наглядом психіатра не перебуває.

Само по собі стаціонарне лікування обвинуваченого від алкоголізму з 27.02.2013 р., по 05.03.2013 р., з 17.02.2015 р. по 13.03.2015 р. і з 27.08.2015 р. по 18.09.2015 р. не свідчить, що на час судового розгляду 01 жовтня 2015 року він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Сторона захисту також не надала цьому відповідних доказів.

Зі слів сторін захисту та обвинувачення, апеляційному суду стало відомо про знаходження в даний час на розгляді в місцевому суді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ухилення від покарання за оскаржуваним вироком. Тому позицію обвинуваченого колегія суддів розцінює як намагання уникнути покарання, бо посилання адвоката та обвинуваченого на порушення права останнього на захист безпідставні і виникли після чергового притягнення його до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2015 року щодо нього без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4