1Справа № 335/9076/17 1-кс/335/6072/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянська Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має неповну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин мешканка м. Запоріжжя ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , не маючи бажання виховувати, піклуватись та забезпечувати належні соціальні, побутові умови проживання, для спільної малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою продати іншим особам за грошову винагороду, вказану малолітню дитину без укладання будь-яких передбачених законодавством України угод та складання документів щодо усиновлення, познайомились з мешканкою м. Запоріжжя ОСОБА_9 , якій запропонували придбати в них дитину.
В той же день ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_5 , який повністю підтримував її наміри, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , продемонстрували ОСОБА_9 свого малолітнього сина ОСОБА_8 , запевнили її про добрий стан його здоров`я та повідомили, що згодні передати їй вказану дитину за грошову винагороду в сумі 5000 доларів США.
В подальшому, ОСОБА_9 , усвідомлюючи готування до вчинення торгівлі малолітньою дитиною, добровільно повідомила про це правоохоронні органи та добровільно надала згоду на участь в контролі за вчиненням даного злочину, згідно із ст. 271 КПК України.
Після отримання згоди ОСОБА_9 на умови передачі малолітньої дитини ОСОБА_7 та ОСОБА_5 домовились про зустріч 31.07.2017 року для здійснення незаконної угоди щодо її продажу.
31.07.2017 року о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_5 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навпроти будинку АДРЕСА_3 сіли до службового автомобілю ЗАЗ Vida срібного кольору, де діючи за попередньою змовою, узгоджено між собою, для досягнення встановленої мети, реалізуючи умисел на передачу дитини з корисливих мотивів, діючи умисно, незаконно та протиправно, здійснили незаконну угоду, об`єктом якої є людина, а саме: малолітня дитина, тобто, передали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідоцтво про його народження (серія НОМЕР_1 , видане Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 17.11.2016) ОСОБА_9 , за що отримали від останньої грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що станом на 31.07.2017 року, згідно офіційного курсу Національного Банку України становило загальну суму 129 577 гривень 95 копійок, які сховали в одязі малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_5 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_10 , в одязі якого вони переховували отримані від продажу малолітньої дитини грошові кошти, вийшли з автомобілю та направились до торгового кіоску по вул. Броньовій, 3 в м. Запоріжжі, де о 13 годині 55 хвилин 31.07.2017 року були затримані працівниками ГУНП в Запорізькій області.
01.08.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків з підстав, викладених у письмових запереченнях, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
31.07.2017 року о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 01.08.2017 року йому вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 та дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який раніше не засуджений, має постійне місце проживання, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування та стабільного доходу.
Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначає у клопотанні слідчий.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свобод и не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 149 КК України, як торгівля людьми, вчинена за попередньою змовою групою осіб щодо малолітнього.
Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 злочину, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, а також ту обставину, що протиправні дії були вчинені щодо малолітньої дитини. Слідчий суддя бере до уваги посилання захисника на те, що ОСОБА_5 має позитивну характеристику, однак з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, наведені захисником у судовому засіданні обставини, не є достатніми для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину особливо тяжкого злочину встановлюється у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, та з урахуванням ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2017 року складає 1600 грн., вважає за необхідне визначити заставу в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його затримання, з 31.07.2017 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 28.09.2017 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.09.2017 року включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 28.09.2017 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1