26.06.17
Справа № 690/138/17
Провадження № 1кп/690/39/17
У Х В А Л А
про продовження строку запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
26 червня 2017 року м. Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 , у ході судового розгляду кримінального провадження, яке внесене 25.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене 25.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході судового розгляду даного кримінального провадження 26.06.2017 року прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи його тим, що судовий розгляд кримінального провадження триває, а строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 03.07.2017 року. Вказав, що на даний час не змінилися та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, що були і при обранні та продовженні даного запобіжного заходу. Так, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще у ході судового розгляду не допитувались, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення вказаного клопотання прокурора мотивуючи це тим, що хотів би перебувати на волі на час судового розгляду справи, щоб мати можливість заробляти гроші. Жодних інших змістовних пояснень щодо заявленого прокурором клопотання ОСОБА_3 суду не надав.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного, обвинуваченого ОСОБА_3 , та вказав, що прокурором не надано жодного доказу щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Додатково вказав, що практика Європейського суду з прав людини забороняє повторно застосовувати одній і ті ж підстави під час вирішення питання щодо обрання чи продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки він є найбільш суворим з усіх, що передбачені КПК України. Вказав, що зміна запобіжного заходу для його підзахисного ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, сприятиме забезпеченню виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши думки сторін судового провадження, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою строком на 60 днів, у силу наступного.

Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 05.05.2017 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено на 60 днів, обраний ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.03.2017 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.07.2017 року включно.

Згідно положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Задовольняючи клопотання прокурора суд враховує, що на даний час, судовий розгляд даного кримінального провадження триває, залишаються недопитаними свідки, у тому числі й ті особи, які безпосередньо проводили оперативні закупівлі наркотичних засобів у обвинуваченого ОСОБА_3 , а сам обвинувачений у ході його допиту у судовому засіданні називав їх справжні імена та виказував обізнаність про місце їх фактичного проживання, тож це дає об`єктивні підстави вважати, що існують ризики у тому, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснювати незаконний вплив на них.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, під час відбуття ним іспитового строку за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 20.01.2017 року, яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання строком на 1 рік. Вказане дозволяє зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_3 не бажає стати на шлях виправлення і перебуваючи поза умовами тримання під вартою може вчинити інше кримінальне правопорушення, як він зазначив особисто, з метою заробітку грошових коштів, оскільки офіційного місця працевлаштування він не має.
З огляду на вказане, суд вважає, що ризики, передбачені ч.ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, на даний час не змінились та продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти вказаним ризикам, а також забезпечити досягнення цілей кримінального провадження, та продовжує обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24 серпня 2017 року, включно.

Керуючись ст. 27, ч. 1 ст. 31, ст.ст. 176, 177, 178, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 24 серпня 2017 року включно, з утриманням його в Черкаському слідчому ізоляторі УДПтС України в Черкаській області.

Копію ухвали суду для виконання в частині утримання ОСОБА_3 під вартою надіслати для виконання Черкаському слідчому ізолятору УДПтС України в Черкаській області, а також невідкладно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та захиснику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1