Справа № 304/355/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.02.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше неодноразово судимий і, зокрема, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22.04.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Перечинського районного суду від 22 квітня 2016 року й остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і два місяці.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, обрано тримання під вартою, однак не більше 60-ти днів. Початок строку відбування ОСОБА_6 покарання постановлено обчислювати з 12 березня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано до строку відбутого ОСОБА_6 покарання період його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів, а саме : три електропродовжувачі, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_8 , повернуто останній як власнику.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в справі за проведення товарознавчої експертизи № 23/54 в розмірі 491 грн. 04 коп..
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
07 лютого 2015 року приблизно о 21-ї годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на огороджене подвір`я будинку АДРЕСА_1 , у якому проживає громадянка ОСОБА_9 , підійшов до підсобного приміщення і відчинивши двері, проник усередину, звідки таємно викрав три продовжувачі загальною вартістю 375,75 грн.. Однак, злочин не довів до кінця із причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілою ОСОБА_8 , після чого, викинув дані речі на подвір`ї дворогосподарства та пішов у невідомому напрямку.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію його дій ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, вказує на те, що вирок у частині призначеного покарання є незаконним, оскільки судом йому призначено занадто суворе покарання. Посилається й на те, що електроподовжувачі взяв для того, щоб розпиляти дрова, і в подальшому мав намір повернути їх. Крім того, посилається на те, що Турицький сільський голова склав негативну характеристику щодо нього на прохання слідчого, з метою призначення йому більшого строку позбавлення волі, при цьому, не маючи повноважень на видачу такої, оскільки він ОСОБА_6 , не зареєстрований у цьому селі. Також посилається на те, що щиро кається у вчиненому; має на утриманні двоє неповнолітніх дітей; його колишня дружина хворіє; потерпілі не мають до нього претензій. Просить пом`якшити йому покарання.
У запереченні на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_9 вказує на те, що викладені обвинуваченим ОСОБА_6 в апеляційній скарзі доводи є неправдивими й спрямовані на введення апеляційного суду в оману. Вважає, що вирок є законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Кримінальне провадження розглядається у відсутності потерпілої ОСОБА_8 , неявка якої з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності потерпілої ОСОБА_8 враховується те, що апеляційним судом їй своєчасно надіслано повідомлення, у якому вказується про дату, час та місце розгляду справи й, що 20.02.2017 від останньої надійшла заява, у якій вона просить розглядати апеляційну скаргу без її участі.
Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, учасниками процесу не оспорюється, апеляційним судом з урахуванням положень ст. 404 КПК України не перевіряється й визнається таким, що ґрунтується на сукупності безпосередньо досліджених у суді першої інстанції та наведених у вироку доказів, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що йому призначено занадто суворе покарання, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.
Так, з вироку вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховані характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, те, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких; дані про особу обвинуваченого негативно характеризується за місцем проживання, не одружений, тимчасово не працюючий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей і, що його колишня дружина хворіє, колегія суддів відхиляє як такі, що не підтверджені якими-небудь доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що електроподовжувачі ОСОБА_6 взяв для того, щоб розпиляти дрова, і в подальшому мав намір повернути їх, а також про те, що потерпілі не мають до нього претензій, колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, і не можуть слугувати підставами для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.
При відхиленні цих доводів колегія суддів враховує й те, що під час апеляційного розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 даючи пояснення повністю визнав вину в скоєному й щиро каявся.
Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що Турицький сільський голова видав негативну характеристику щодо нього на прохання слідчого, з метою призначення йому більшого строку позбавлення волі, колегія суддів вважає такими, що також не підтверджені жодними доказами, а доводи про те, що Турицький сільський голова не мав повноважень на видачу характеристики, оскільки він ОСОБА_6 , не зареєстрований у цьому селі, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на те, що характеристика відповідними посадовими особами може видаватися як за місцем реєстрації громадянина, так і за місцем його проживання. При цьому враховується те, що обвинувачений ОСОБА_6 проживає саме в с. Туриця, що характеристика щодо нього підписана сільським головою ОСОБА_11 і, на характеристиці наявна печатка Турицької сільської ради (т. 1, а. к. п. 44), а тому в колегії суддів не має підстав ставити її під сумнів, а також ставити під сумнів викладені в характеристиці відомості.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, справедливим.
Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення злочину повторно.
Так, з повідомлення про підозру та обвинувального акту вбачається, що органом досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням в інше приміщення за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України ( а. с. 176). З мотивувальної частини вироку вбачається, що дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із проникненням в інше приміщення ( а. с. 186).
Указане свідчить про те, що суд першої інстанції, кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за кваліфікуючою ознакою повторно вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, чим погіршив його становище, що є неприпустимим, і тому посилання на цю кваліфікуючу ознаку підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.
Частиною 2 статті 404 КПК України передбачено право апеляційного суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне, з мотивувальної частини вироку виключити посилання на кваліфікуючу ознаку вчинення злочину повторно, що у свою чергу не погіршує становища обвинуваченого.
Крім того, частиною 5 статті 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 11 березня 2016 року до 22 лютого 2017 року, включно.
При прийнятті рішення про початок строку відбування покарання, а відповідно й зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання, ураховуються матеріали кримінального провадження (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину), які підтверджують, що ОСОБА_6 , будучи оголошеним у розшук, саме 11 березня 2016 року затриманий за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення й тому саме з указаного числа необхідно рахувати початок строку відбування покарання (а. с. 32-34, 48-51).
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, що підстав для скасування судового рішення не має.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
З мотивувальної частини вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2016 року щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 виключити посилання на кваліфікуючу ознаку вчинення злочину повторно.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 11 березня 2016 року до 22 лютого 2017 року, включно.
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк із дня вручення йому копії ухвали.

Судді: