Провадження по справі 1-в/3568/16
У Х В А Л А

14 грудня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженої - ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку з установою виконання покарань, розглянувши заяву про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у с. Кам`яномостському Майкопського району Краснодарського краю РФ, засудженої 02.04.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі, відбуває покарання у Чорноморській виправній колонії № 74 УДПтСУ в Одеській області,-

У С Т А Н О В И В :
Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного вироком Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2012 року, або про заміну невідбутої частини призначеного судом покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання. Прокурор вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 , на його думку, не довела своє виправлення.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 7 років за вироком Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2012 року, яким засуджена за ст. 115 ч. 1 КК України. Початок строку покарання 10.11.2011 року, кінець строку покарання 03.06.2018 року. Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 21.01.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення 5 місяців 07 днів.

Засуджена ОСОБА_4 відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, що дає їй підставу звернутися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Крім того, вона набула права на звернення з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Частинами 1 та 2 ст. 81 КК України визначено: до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частинами 1 та 3 ст. 82 КК України встановлено: особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є обставини, які свідчать, що засуджений став на шлях виправлення.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню зверненню з відповідним клопотанням, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну, свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи, відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин, порушень трудової дисципліни, відсутність трудових порушень.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 за період відбування покарання в Чорноморській виправній колонії № 74 зарекомендувала себе посередньо. Мала одне заохочення 13.06.2014 року і 8 стягнень у вигляді доган і суворих доган за період з 2013 року по 17.11.2016 року. При цьому 5 стягнень пов`язані з несумлінним ставленням засудженої до праці.

Твердження засудженої про те, що вона стала на шлях виправлення, зокрема, під час розгляду клопотання, є такими, що не відповідають дійсним обставинам.

За змістом ст.ст. 81, 82 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Той факт, що за весь час відбування покарання засуджена ОСОБА_4 мала 1 заохочення, на думку суду не може бути безумовною підставою для застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

До того ж в характеристиках засудженої від 28.09.2016 року, 22.11.2016 року зазначено, що вона безповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою території установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Відповідно до витягу з протоколу № 38 засідання комісії Чорноморської ВК-74, до роботи в розкрійному цеху ставилась не сумлінно, професію освоювала повільно, виробничі показники мала нижче за бригадні, мала зауваження щодо невиконання змінного завдання.

29.09.2016 року комісією Чорноморської виправної колонії управління ДПтСУ в Одеській області (№ 74) розглядались матеріали щодо засудженої ОСОБА_4 і було вирішено не направляти матеріали до суду з приводу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки він не довів свого виправлення.

За даних обставин, а також враховуючи суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 злочину, в результаті якого спричинена загибель потерпілого, вчинене у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що строк відбутого засудженою покарання є недостатнім для її виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково, а також для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 81, 82 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2012 року, та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1