УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 161 000 300 043 45, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гостра Могила Ставищенського р-ну Київської обл., громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2,3,4 ст.190 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 03.05.2017 повідомлено про підозру за ч. 2,3,4 ст.190 КК України. Вказані кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими особами, заволодів грошовими коштами низки осіб шахрайським шляхом, створюючи видимість здійснення легальної діяльності у сфері обміну валют.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.05.2017 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.05.2017.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинення іншого злочину, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на те, що завершити досудове розслідування до 25.05.2017 не є можливим у зв`язку з відкриттям стороні захисту матеріалів кримінального провадження, слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою до 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на тому, що ОСОБА_4 від органу досудового розслідування не переховувався, підозра не обґрунтована, отже, належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити запобіжний захід, не пов`язаний з триманням ОСОБА_4 під вартою.

Крім того, захисник ОСОБА_5 клопотав про зменшення визначеної попереднім рішенням слідчого судді суми застави, оскільки вказаний розмір, на думку захисника, значно більший, ніж розмір завданої матеріальної шкоди та є непомірним для ОСОБА_4 та його родини.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини»зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3,4 ст. 190 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.05.2017 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнані можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, ймовірність незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших співучасників вчинення злочину, вчинення іншого злочину.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину.

Водночас, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний був оголошений у розшук та затриманий на підставі рішення слідчого судді, що свідчить про його спроби ухилення від органу досудового розслідування. Також ОСОБА_4 не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи.

Таким чином, викладене достатньо переконливо підтверджує існування вказаного вище ризику.

Крім того, зважаючи на характер вчиненого, слідчий суддя не виключає, що підозрюваний може вдатись до дій з метою незаконного впливу на свідків та інших учасників вчиненого, оскільки на теперішній час розслідуванням не встановлене місцезнаходження особи, яка причетна до вчинення вказаних вище злочинів.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, але на строк, що не перевищує 60 днів.
Як випливає з постанови слідчого ОСОБА_6 від 17.05.2017 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів провадження, що у силу ст. 219 КПК є підставою для зупинення строку досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вищенаведене продовження строку тримання підозрюваного під вартою можливе у межах 60 діб.
Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_10 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 183 КПК передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК розмір застави, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Вирішуючи ініційоване захисником питання щодо зменшення визначеного рішенням слідчого судді від 03.05.2017 розміру застава, слідчий суддя не знаходить підстав для його задоволення з огляду на характер вчинених правопорушень, розмір матеріальної шкоди, заподіяної 14 потерпілим, отже застава, визначена слідчим суддею в межах, встановлених КПК, і є співрозмірним забезпеченням належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою по 21 липня 2017 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зменшення суми застави відмовити, визначивши ОСОБА_4 заставу у сумі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 480 (чотириста вісімдесят тисяч) грн.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (, Банк-одержувач Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, розрахуноквий рахунок № 2089, призначення застава для Шевченківського районного суду м. Києва).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СУ ГУНП у м. Києві, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця перебування;

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1