АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2845/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника (представника) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та громадянки ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , і накладено арешт на рухоме майно у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна, а саме на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_8 та громадянці ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та громадянки ОСОБА_9 апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 захисник, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання детектива, наклавши арешт у виді позбавлення права відчуження, розпорядження на рухоме майно, що належить ОСОБА_8 , а саме на 1/2 автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі в інтересах громадянки ОСОБА_9 представник ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива.

Зокрема, апелянт зазначає, що слідчий суддя не надав належної оцінки тому факту, що частина майна, яке належить на праві спільної сумісної власності громадянці ОСОБА_9 , не може бути конфісковане в майбутньому, оскільки не належить підозрюваному ОСОБА_8 . Крім того, як стверджує автор апеляції, слідчий суддя не врахував факт наявності необхідної потреби у дружини ОСОБА_9 відвозити дітей до школи та використовувати транспортний засіб іншим чином для забезпечення нормального існування. На думку захисника, детективом не доведено, якою саме часткою у спільному майні володіє підозрюваний ОСОБА_8 та не встановлено, що вказаний автомобіль було придбано за грошові кошти від продажу попереднього автомобіля, тобто не встановлено чи дійсно даний автомобіль був придбаний за спільні кошти сім`ї. Також, як переконаний апелянт, главою 17 КПК України не передбачено повноважень і можливості слідчого судді надавати дозвіл на вилучення майна при розгляді клопотання про арешт майна. При цьому автор апеляції звертає увагу, що рішенням Апеляційного суду міста Києва про накладення арешту на транспортні засоби підозрюваного ОСОБА_8 та громадянки ОСОБА_9 ухвалу слідчого судді було скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд, проте сторона обвинувачення повторно звернулась із клопотанням про накладення арешту на зазначене майно, хоча в даному кримінальному провадженні вже перебуває на розгляді суду клопотання про накладення арешту на вказане майно, а звернення до суду із другим або повторним таким клопотанням не передбачено КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 квітня 2016 року слідчим Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітаном поліції ОСОБА_11 , на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 березня 2016 року, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 21 грудня 2015 року за участю співробітників СБУ, в тому числі ОСОБА_8 , було проведено обшук ТОВ «Рада-Інвест» за адресою: місто Вінниця, вулиця Визволителя, будинок № 8, кабінет № 58. В ході обшуку вилучено 20000 гривень, які належали ОСОБА_12 , та 32050 гривень, які належали ОСОБА_13 , а також комп`ютерну техніку підприємства.
Того ж числа слідчим Голосіївського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві капітаном поліції ОСОБА_11 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 21 грудня 2015 року за участю співробітників СБУ було проведено обшук за місцем проживання директора ТОВ «Рада-Інвест» ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку вилучено мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_3 , паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, які належали ОСОБА_13 .
Слідством також встановлено, що упродовж квітня вересня 2016 року у ОСОБА_8 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . З метою досягнення своїх злочинних намірів щодо отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 вступив у попередню змову з ОСОБА_14 , який на той час займав посаду старшого оперуповноваженого в ОВС 1 сектору відділу КЗЕ УСБУ у Вінницькій області, при цьому останній погодився приймати участь у вчиненні злочину.
На початку вересня 2016 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , для реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, запропонували зустрітися ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у місті Вінниця. Під час зустрічі в кафе, розташованому у місті Вінниця у сквері Козицького, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 висунули вимогу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передати їм 50000 доларів США (що становило понад 888 мінімальних заробітних плат, що є особливо великим розміром) за не перешкоджання у здійсненні господарської діяльності ТОВ «АТД-Сервіс» та ТОВ «Рада-Інвест», а також за припинення кримінального переслідування.
В подальшому протягом вересня грудня 2016 року, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 за своєю ініціативою ще декілька разів зустрічалися з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і неодноразово наголошували на необхідності передачі їм неправомірної вигоди у розмірі 50000 доларів США, а також повідомили, що надалі після передачі вищевказаних коштів їм необхідно буде платити щомісячно 3000 доларів США за не перешкоджання у здійсненні господарської діяльності. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_14 постійно наголошували на тому, що у випадку не передачі вказаних коштів ними відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 будуть ініційовані нові кримінальні провадження та обшуки, а також здійснено тиск на господарську діяльність підприємств ТОВ «АТД-Сервіс» та ТОВ «Рада-Інвест».
10 лютого 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_14 призначили ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зустріч, яка відбулася того ж числа близько 16 год. 10 хв. Під час цієї зустрічі у ресторані на 6-му поверсі торговельно-розважального комплексу «Faride Plaza», розташованого за адресою: місто Вінниця, вулиця Пирогова, будинок 23-а, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 повідомили ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що ситуація з кримінальним провадженням і вилученими у них речами не змінилася, оскільки останні не виконали їхні вимоги та не передали їм 50000 доларів США, пригрозивши, що у випадку подальшого невиконання їхніх вимог становище вказаних вище осіб та підприємств, які вони очолюють, погіршиться. Продовжуючи розмову, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 підтвердили, що не будуть, як працівники Служби Безпеки України, перешкоджати діяльності ТОВ «АТД-Сервіс» та ТОВ «Рада-Інвест» і вирішать питання з поверненням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 їхнього майна, вилученого в ході обшуків, проведених 05 квітня 2016 року, за умови передачі їм 50000 доларів США. Як гарантію виконання ними своїх зобов`язань ОСОБА_8 та ОСОБА_14 обумовили передати їм неправомірну вигоду у 2 етапи: спочатку 25000 доларів США, а після повернення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 майна ще 25000 доларів США.
27 лютого 2017 року приблизно о 14 год. 45 хв. ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , за допомогою мобільного програмного додатку «Viber» зателефонував до ОСОБА_13 і повідомив, що він знаходиться на парковці біля офісу ТОВ «Рада-Інвест» за адресою: місто Вінниця, вулиця Визволителя, будинок 8, при цьому наполігши на негайній зустрічі. Коли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли до нього, то ОСОБА_14 запитав їх чи згодні вони виконувати вимоги стосовно передачі неправомірної вигоди у розмірі 50000 доларів США. Отримавши позитивну відповідь, він повідомив, що від`їжджає в місто Київ, щоб вирішити питання із закриттям кримінального провадження та поверненням їм вилученого в ході обшуку майна. Після чого запитав скільки часу їм необхідно для збирання першої частини неправомірної вигоди у розмірі 25000 доларів США. На це ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відповіли, що такі гроші вони зможуть надати приблизно за 3 4 дні.
07 березня 2017 року ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , приблизно о 09 год. 40 хв. за допомогою мобільного програмного додатку «Viber» зателефонував до ОСОБА_13 та наполіг на терміновій зустрічі у ТРЦ «Faride Plaza».
Того ж числа приблизно об 11 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прибули на зустріч у обумовлене місце. Під час зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_14 підтвердили свої попередні вимоги та зобов`язання щодо невтручання в діяльність ТОВ «АТД-Сервіс» та ТОВ «Рада-Інвест», не перешкоджання їхній господарській діяльності та сприяння у поверненні вилученого майна. Також вони повідомили, що крім передачі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 першої частини неправомірної вигоди у розмірі 25000 доларів США, останнім також необхідно написати лист на Голосіївське управління поліції ГУ НП у місті Києві про повернення вказаного майна. При цьому вони запевнили, що після передачі коштів та написання вказаного листа вилучене майно їм буде повернуто та в подальшому необхідно буде сплатити ще 25000 доларів США за не перешкоджання здійсненню їх фінансово-господарської діяльності. Під час розмови, з метою спонукання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до надання неправомірної вигоди та переконання їх у тому, що погрози про перешкоджання діяльності підприємств реальні, ОСОБА_14 декілька разів задав їм питання щодо здійснення зовнішньо-економічної діяльності ТОВ «АТД-Сервіс» та ТОВ «Рада-Інвест», а також повідомив деталі про здійснення вказаними підприємствами діяльності, яких не має у вільному доступі, тим самим дав зрозуміти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що контролює діяльність вказаних підприємств.
13 березня 2016 року ОСОБА_14 через мобільний програмний додаток «Viber» повідомив ОСОБА_13 , щоб той дав знати йому, коли буде готовий передати обумовлену раніше першу частину неправомірної вигоди у розмірі 25000 доларів США. Однак ОСОБА_13 попередив ОСОБА_14 , що до передачі коштів їм необхідно ще раз зустрітися. На що у такий самий спосіб отримав повідомлення з часом і місцем зустрічі наступного змісту: «Фаріде 12.45».
На зустрічі, яка відбулась о 12 год. 45 хв. у ресторані ТРЦ «Faride Plaza», ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які повідомили його, що вони в телефонному режимі спілкувалися зі слідчим Голосіївського управління поліції ГУ НП в місті Києві ОСОБА_11 , однак від нього не отримали інформації про механізм повернення їм вилученого в ході обшуку майна. Тому попросили, щоб ОСОБА_8 та ОСОБА_14 виконали свої зобов`язання щодо вирішення питання в цій частині. ОСОБА_8 запевнив їх, що всі питання він та ОСОБА_14 вирішать за умови передачі їм раніше обговореної неправомірної вигоди у розмірі 50000 доларів США. ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що у випадку сплати ними необхідних коштів до них більше з боку вищевказаних працівників Служби Безпеки України зауважень не буде, за виключенням виникнення нових проблемних питань у вказаних осіб, а також ТОВ «АТД-Сервіс» та ТОВ «Рада-Інвест», які необхідно буде вирішувати додатково.
14 березня 2017 року приблизно о 18 год. 40 хв. ОСОБА_14 за допомогою мобільного програмного додатку «Viber» зі свого номеру НОМЕР_4 написав повідомлення на номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_13 , в якому попросив переслати йому фотографію листа на Голосіївське УП ГУ НП в місті Києві. При цьому пояснив, що після передачі першої частини неправомірної вигоди вони повинні будуть зателефонувати в поліцію та домовитися про отримання вилучених речей.
В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи неправомірність своїх дій та побоюючись викриття працівниками правоохоронних органів, за невстановлених слідством обставин залучили до своєї протиправної діяльності ОСОБА_15 , якому доручили зустрітися із заявниками та отримати від них неправомірну вигоду у розмірі 25000 доларів США, на що він погодився.
15 березня 2017 року приблизно об 11 год. ОСОБА_13 у аналогічний спосіб переслав ОСОБА_14 фотографії обумовленого листа. У подальшій переписці ОСОБА_14 завірив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що з поліцією питання стосовно повернення вилучено майна вирішено, зазначивши, що має вплив на працівників поліції, а також повідомив, що про час та місце зустрічі для передачі неправомірної вигоди повідомить додатково.
Приблизно о 17 год. того ж числа ОСОБА_14 за допомогою мобільного програмного додатку «Viber» переслав ОСОБА_13 повідомлення, в яких вказав, що передати неправомірну вигоду необхідно саме 15 березня 2017 року, оскільки наступного дня, тобто 16 березня 2017 року, він з ОСОБА_8 буде у місті Києві вирішувати питання про повернення вилученого в ході обшуку майна.
Приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_14 у той самий спосіб переслав ОСОБА_13 повідомлення, в якому вказав номер мобільного телефону НОМЕР_6 , який використовував ОСОБА_15 , і зазначив, що необхідно зателефонувати за вказаним номером та повідомити, що вони від ОСОБА_16 та домовитись про зустріч.
Близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_13 на виконання вказівок ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_15 та домовився про зустріч в кафе, розташованому за адресою: місто Вінниця, вулиця Пирогова, будинок 52-а.
15 березня 2017 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зустрілися з ОСОБА_15 в кафе за вищевказаною адресою. З метою переконатись, чи є ОСОБА_15 саме той, до кого їх скерував ОСОБА_14 , вони запропонували останньому зв`язатись з ОСОБА_14 та щоб він підтвердив, що саме ОСОБА_15 потрібно передати грошові кошти. ОСОБА_15 погодився та через мобільний програмний додаток «Viber» зв`язався з ОСОБА_14 , який підтвердив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через мобільний програмний додаток «Viber», що саме ОСОБА_15 потрібно передати вказані грошові кошти. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на виконання раніше наданих вказівок та вимог ОСОБА_8 і ОСОБА_14 передали ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що ця неправомірна вигода буде передана ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , першу частину неправомірної вигоди у розмірі 25000 доларів США, що станом на 15 березня 2017 року за офіційним курсом Національного банку України становить 672607,4 гривень.
15 березня 2017 року детективами Національного антикорупційного бюро України здійснено документування факту отримання неправомірної вигоди учасниками злочинної схеми, після чого в порядку п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України було здійснено затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гайсина, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , працюючого на посаді начальника 1-го сектору відділу КЗЕ Управління Служби Безпеки України у Вінницькій області.
16 березня 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Під час досудового розслідування, як вказує детектив, встановлено, що ОСОБА_8 на праві власності належить автомобіль HONDA CROSSTOUR, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 .
22 жовтня 2006 року під актовим записом № 3028 Відділом з державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який станом на даний час не розірвано.
Під час розслідування також встановлено, що ОСОБА_8 та громадянкою ОСОБА_9 (власник) 20 грудня 2016 року набуто у спільну власність автомобіль MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Про перебування автомобіля у спільній власності подружжя, як вказує детектив, додатково свідчить той факт, що під час особистого обшуку ОСОБА_8 при його затриманні у нього виявлено та вилучено автомобільний ключ зі значком MERCEDES-BENZ до вказаного автомобіля.
15 травня 2017 року детектив Національного бюро Першого відділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на рухоме майно у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна, а саме на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_8 та громадянці ОСОБА_9

15 травня 2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва дане клопотання детектива було задоволено.

Задовольняючи вказане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000005, про накладення арешту на рухоме майно у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна, а саме на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_8 та громадянці ОСОБА_9 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення детектива ОСОБА_10 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна. При цьому слідчий суддя визначив за необхідне заборонити відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем будь-яким чином.

З таким рішенням слідчого судді можливо погодитися тільки частково з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Між тим, слідчий суддя, хоча і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_8 та громадянці ОСОБА_9 , а також правильно визначив в якості мети та правової підстави для накладення арешту п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України, тобто наклав арешт на майно з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, заборонивши їм розпоряджатися, однак без достатніх до того підстав прийняв рішення щодо заборони користуватися будь-яким чином вищевказаним автомобілем, оскільки обставин, які підтверджують, що заборона користування даним транспортним засобом призведе до наслідків, визначених в ч. 10 ст. 170 КПК України, матеріалами провадження не встановлено. При цьому колегія суддів виходить також і з того, що, забороняючи користування даним автомобілем, слідчим суддею, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника і членів його сім`ї.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та громадянки ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення клопотання детектива, накладення арешту укримінальному провадженні № 0000005 від 21 грудня 2015 року наавтомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC? державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_8 та громадянці ОСОБА_9 , із забороною ним розпоряджатися, але без заборони користуватися даним автомобілем.

До такого висновку колегія суддів приходить з огляду і на те, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт на вищевказаний транспортний засіб із забороною ним розпоряджатися, але без заборони користуватися цим автомобілем, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника (представника) ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та громадянки ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіСолом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року, якою задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , і накладено арешт на рухоме майно у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна, а саме на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_8 та громадянці ОСОБА_9 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на рухоме майно у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, користування та фактичного вилучення рухомого майна, а саме на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_8 та громадянці ОСОБА_9 , задовольнити частково.
Накласти арешт на рухоме майно, а саме на автомобіль MERCEDES-BENZ ML 250 BLUETEC, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_8 та громадянці ОСОБА_9 , із забороною розпоряджатися даним автомобілем, без позбавлення права ним користуватися.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3