490/1953/17 24.03.2017
н/п 1-кп/490/530/2017
Справа № 490/1953/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0000072 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чистопілля Ленінського району, Крим, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ;
встановив:
23 березня 2014р. ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №66 від 24.03.2014р. ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира відділення аеромобільно-десантного взводу аеромобільно-десантної роти аеромобільно-десантного батальону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Директиви начальника Генерального штабу Збройних сил України, з 12.02.2014 військову частину НОМЕР_1 переведено на умовне найменування воєнного стану польова пошта НОМЕР_2 .
24.11.2014р. о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 будучі військовослужбовцем, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 та перебував за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
28.11.2016р. о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , добровільно з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 14.12.2016 №234 ОСОБА_3 виключений зі списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та знятий зі всіх видів забезпечення, звільнений з військової служби у запас та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що самовільно залишив військову частину через сімейні обставини. До військової частини повернувся добровільно. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад один місяць, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання суд в порядку ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби посередньо, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимий, у лікаря - психіатра та нарколога на обліку не перебуває, брав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей у складі в/ч НОМЕР_2 в період з 29.08.2014 по 06.09.2014.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1