Справа № 140/2810/16-к
Провадження №11-кп/772/704/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000656 від 27.10.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокілець Немирівського району Вінницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами , просив вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року відносно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

У резолютивній частині вироку зазначити про застосування до ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме : зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Із резолютивної частини вироку виключити вказівку про рахування строку відбування покарання з дня вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання рахувати з дня постановлення вироку.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року визнано винним та призначено ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі ст.76 ч.1,2 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти про зміну свого постійного місця проживання, роботи або навчання уповноважений орган з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирішено долю речових доказів .

Як убачається з вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення наступного.

25.10.2016 біля 16:00 години ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшовши на територію власного домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , знаходячись в житловому будинку безпідставно розпочав суперечку з матір`ю ОСОБА_9 , у ході якої грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючи особливу зухвалість, використовуючи нікчемний привід, взявши у кухонній кімнаті молоток, безпідставно, з хуліганських спонукань умисно наніс три удари по голові ОСОБА_9 , від чого остання втратила свідомість.
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 , взяв до рук мотузку із металевим карабіном на кінці, та наніс нею ОСОБА_9 , ще три удари по ділянці ребер з лівого боку, спричинивши ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та гематоми в тім`яній ділянці голови зліва, забою лівого ока, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта № 240 від 15.11.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги апеляційної скарги прокурора зі змінами мотивовано тим, що суд першої інстанції при ухваленні вироку , покладаючи обов`язки, передбачені ч.ч.1,2 ст. 76 КК України , а саме зобов`язавши повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації, фактично застосував п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України .

Крім того, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку неправильно вказав строк відбування покарання, а саме зазначив, що необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили, тоді як відповідно роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання», іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років ( ч.3 ст.75 КК України), а неповнолітньому - від одного до двох років ( ч.3 ст. 104 КК України) та обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу зі змінами, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги зі змінами, дслідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України у апеляційній скарзі не оспорюється.

Судом першої інстанції провадження розглянуто відповідно до вимог ст.349 КПК України.

Водночас вирок суду , щодо ОСОБА_7 підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років ( ч.3 ст.75 КК україни) , а неповнолітньому від одного до двох років ( ч.3 ст. 104 КК України ) . Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.

Однак, у резолютивній частині вироку, суд першої інстанції неправильно вказав строк відбування покарання, зазанчивши рахувати його із дня набрання вироком законної сили , що вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність .

Як убачається з резолютивної частини вироку , судом першої інстанції зазначено про те, що ОСОБА_7 на підставі ч.1,2 ст. 76 КК України зобов`язано повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації. Таким чином, з вищевикладеного слідує, що судом фактично застосовано п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти про зміну свого постійного місця проживання, роботи або навчання уповноважений орган з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .

Відповідно до ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора зі змінами є обґрунтованими , підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 409, 413, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції , -
П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задоволити.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

У резолютивній частині вироку зазначити про застосування до ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме : зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Із резолютивної частини вироку виключити вказівку про рахування строку відбування покарання з дня вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання рахувати з дня постановлення вироку.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Відповідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції, набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя: