Справа № 580/895/17
Номер провадження 1-кд/580/1/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р Ї Н И
29 червня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вирок суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедина Сумської області, громадянина України, одруженого маючого на утриманні неповнолітню доньку 2007 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 08.08.2008 року Гагарінським районним судом м. Москви Російської Федерації по ч. 1 ст. 186 КК РФ (2 епізода), ч. 1 ст. 30 ч. 1 ст. 186 КК РФ до 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії загального режиму, на підставі Постанови Президіуму Московського міського суду від 12 травня 2010 року міру покарання зменшено до 6 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в колонії загального режиму, звільнений умовно-достроково 4 вересня 2013 року відповідно до Крюківського районного суду м. Кременчук Україна від 27.08.2013 року на не відбутий строк 1 рік 16 днів.
засудженого 24.02.2015 року вироком Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації по ч. 2 ст. 228 КК РФ до 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, суд
В С Т А Н О В И В:
Вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбаченими міжнародним договором.
Центральним органом України компетентним вирішувати та розглядати питання щодо виконання положень Конвенції 1983 року та двосторонніх договорів чинним законодавством України встановлено Міністерство юстиції України.
Міністерство юстиції України звернулося до суду із письмовим клопотанням про приведення у відповідність із законодавством України вирок суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 на підставі Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб КПК України.

В судове засідання представник заявника не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд вказаного клопотання у його відсутність.

Заслухавши думку прокурора, який вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України є обґрунтованим тому підлягає задоволенню, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що письмове клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 Конституції Україничинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України № 13 з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року передбачено, що відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про міжнародні договори України» Україна, виступаючи за сумлінне виконання міжнародних договірних зобов`язань, фактично підтверджує проголошене в ст.18 Конституції України прагнення неухильно дотримуватися загальновизнаних принципів і норм міжнародного права.
З матеріалів справи, досліджених судом вбачається, що Міністерством юстиції України прийнято рішення про задоволення заяви засудженого на території Російської Федерації ОСОБА_4 , щодо відбування ним міри покарання на території України, на підставі запиту Міністерства юстиції РФ про передачу ОСОБА_4 в Україну для подальшого відбування ним покарання.
Згідно наданих суду документів щодо ОСОБА_4 вбачається, що його вироком Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24.02.2015 року визнано винним і засуджено по ч. 2 ст. 228 КК РФ до 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Вирок набрав законної сили 15.04.2015 року.
Згідно вказаного вироку суду відносно ОСОБА_4 додаткове покарання не призначено, акти амністії та помилування не застосовувались.
Строк відбування покарання за вироком суду обчислюється з 24.02.2015 року, зарахувавши строк відбутого покарання перебування під вартою з 25 жовтня 2014 року по 23 лютого 2015 року. Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №4 УФСВП Росії по Республіці Мордовія, кінець строку відбування покарання 24.04.2019.
Згідно даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 23.09.2013 року Лебединським МС УДМС України в Сумській області, ОСОБА_4 є громадянином України.
Засуджений ОСОБА_4 подав письмову заяву, в якій висловив бажання бути переданим для відбування покарання в Україні, тобто у країні свого громадянства.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім його місцем проживання в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб, держава виконання вироку визнає вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином міру покарання приводять у відповідність до законодавства держави де буде відбувати покарання особа.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений набрав законної сили, строк який має відбувати засуджений складає більше шести місяців, засуджений згоден на передачу в Україну, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого був ухвалений вирок, являється злочином згідно із законодавством України, суд вважає, що матеріали, надані суду відповідають вимогам ст.6 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, тобто умови, передбачені ст.3 Конвенції 1983 року дотримані.
Відповідно до п.2 ч. 4ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ст.11 Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.

За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавством держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Судом встановлено, що діяння, передбачене ч. 2 ст. 228 КК РФ, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , згідно кримінального законодавства України є злочином, передбаченим ч. 2 ст.309 КК України - за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, якщо предметом дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, за який карається позбавленням волі на строк від 2 до 5 років позбавлення волі.

Враховуючи вимоги п.2 ч. 4 ст. 610 КПК Українита ст.11 Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб, суд, дотримуючись строку, визначеного вироком суду іноземної держави, визначає покарання засудженому ОСОБА_4 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, з утриманням в кримінально-виконавчій установі, визначеній органами, які відають виконанням покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 6, 9-12 Конвенції 1983 року про передачу засуджених осіб,ч.1 ст.9 Конституції України, п.20 Постанови №13 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року, ст.602,603, 609, 610 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Вирок Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24.02.2015 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним в скоєнні злочину та засуджений за по ч. 2 ст. 228 КК РФ до 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_4 вважати засудженим по ч.2 ст.309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з утриманням в кримінально-виконавчій установі, визначеній органами, які відають виконанням покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, з 25.10.2014 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1