Справа №295/1402/17
УХВАЛА
Іменем України

07.02.2017 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування №0000557, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2017 р. за ознаками складу кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що 05 лютого 2017 року в невстановлений слідством час та місці в ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В цей час та за вказаних обставин ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 помітили чотирьох чоловік, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В подальшому, цього ж дня за вказаних обставин, з метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 досягнули узгодженості щодо осіб потерпілих, місця, часу та способу вчинення злочину та в подальшому розподілили між собою ролі та функції, направлені на його вчинення.

Після цього, 05.02.2017 приблизно о 01 год. 30 хв., знаходячись поблизу вищевказаного будинку, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_7 наніс один удар ОСОБА_11 в ділянку обличчя, після чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_7 вказав передати наявне в нього майно, при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_5 перебували поруч з метою недопущення вчинення дій потерпілими направлених на супротив. ОСОБА_11 , усвідомлюючи про вчинення відносно нього протиправних дій, почав втікати, таким чином залишивши місце вчинення кримінального правопорушення.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, з метою подолання опору потерпілих ОСОБА_7 наніс удари ОСОБА_9 в ділянку голови, внаслідок чого останній впав на землю. В цей час, місці та за вказаних обставин, продовжуючи вчиняти дії направлені на вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_10 з метою недопущення опору з боку останнього. Подолавши таким чином волю потерпілих до опору, ОСОБА_8 , будучи обізнаним про злочинний умисел інших співучасників, діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості, почав перевіряти вміст кишень потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де в зовнішній кишені куртки ОСОБА_9 виявив мобільний телефон марки LG модель D-295 ІМЕІ А НОМЕР_1 ІМЕІ В НОМЕР_2 , вартістю 3078 грн. 90 коп., а в кишені ОСОБА_10 виявив мобільний телефон марки LG модель Н-422 ІМЕІ А НОМЕР_3 ІМЕІ В НОМЕР_4 , вартістю 3299 грн. 00 коп., якими в подальшому протиправно заволодів.

В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишили та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та виразилося в заподіянні потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, заволоділи чужим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 3078 грн. 90 коп. та майном, яке належить потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 3299 грн. 00 коп.

05.02.2017 року по даному факту в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 0000557та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

05.02.2017 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст. 186 КК України.

05.02.2017 року ОСОБА_5 було в порядку ст. 208 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В зв`язку з чим слідчий просить застосувати запобіжний захід домашній арешт.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Під час розгляду клопотання, з урахуванням оглянутих матеріалів кримінального провадження, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, постійне місце проживання, останній не працює, не навчається, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20:00 год. по 07:00 год., на строк 2 місяці без застосування електронних засобів контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: