Провадження №1-в/127/1825/16
05 грудня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
представника лікарні ВОПНЛ ім.. О.І.Ющенка ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника особи, відносно якої розглядається подання ОСОБА_6 ,
особи, відносно якої розглядається подання - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці подання Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. О.І.Ющенка про продовження застосування амбулаторної психіатричної допомоги як заходу медичного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І.Ющенка звернулась до суду із поданням про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_7 .
Подання мотивовано тим, подання мотивоване тим, що ОСОБА_7 страждає на психічне захворювання з 2004 року, вперше перебував на стаціонарному обстеженні з 31.03.2004 року по 25.05.2004 року в психіатричному відділенні з діагнозом : Тривожний розлад органічного походження. В минулому при різних обставинах отримував травми головного мозку. З 04.12.2004 року по 31.05.2005 року лікувався в 1-ому відділенні з діагнозом: Психічні розлади, обумовлені пошкодженням головного мозку. З 26.06.2006 року по 23.08.2006 року з діагнозом «Шизофреноподібний розлад органічного походження », представлений на МСЕК, визнаний інвалідом ІІ групи на 1рік та надалі групу інвалідності було продовжено. Востаннє знаходився на стаціонарному лікуванні у ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка 08.04.2010 року по 08.06.2010 року.
19.05.2015 року ОСОБА_7 був обстежений стаціонарною судовою психолого-психіатричної експертною комісією в ВОПНЛ ім. Ющенка відповідно до висновку якої він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду (протитуберкульозне відділення ВОПЛ №2) та перебував на стаціонарному лікуванні в 4-ому відділенні ВПЛ №2 з діагнозом: Шизофреноподібний розлад органічного походження. Змішаний тип дефекту (параноїчний тип дефекту (параноїчний,апато-абулічний) помірного ступеню по 28.05.2016 року
В судовому засіданні представник лікарні ОСОБА_4 підтримала подання, наполягала на його задоволенні з мотивів, викладених в поданні, зазначивши, що протягом чотирьох місяців ОСОБА_7 є її пацієнтом, стан його психічного здоров`я не покращився, самостійно на прийом не з`являвся, приходив у супроводі матері. Зазначила,що останній потребує продовження застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді примусового надання амбулаторної психіатричної допомоги.
Законний представник особи, відносно якої розглядається подання ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_7 є її сином та дійсно потребує примусового лікування, оскільки самостійно лікувальні заходи не відвідує.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення подання ВОПНЛ ім. акад ОСОБА_8 відносно ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.
Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, ОСОБА_7 страждає на психічне захворювання з 2004 року, вперше перебував на стаціонарному обстеженні з 31.03.2004 року по 25.05.2004 року в психіатричному відділенні з діагнозом: «тривожний розлад органічного походження». В минулому при різних обставинах отримував травми головного мозку. З 04..12.2004 року по 31.05.2005 року лікувався в 1-ому відділенні з діагнозом: Психічні розлади, обумовлені пошкодженням головного мозку. З 26.06.2006 року по 23.08.2006 року з діагнозом «Шизофреноподібний розлад органічного походження », представлений на МСЕК, визнаний інвалідом ІІ групи на 1рік та надалі групу інвалідності було продовжено. Востаннє знаходився на стаціонарному лікуванні у ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка 08.04.2010 року по 08.06.2010 року. 19.05.2015 року ОСОБА_7 був обстежений стаціонарною судовою психолого-психіатричної експертною комісією в ВОПНЛ ім. Ющенка відповідно до висновку якої він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду та перебував на стаціонарному лікуванні в 4-ому відділенні ВПЛ №2 з діагнозом: Шизофреноподібний розлад органічного походження. Змішаний тип дефекту (параноїчний тип дефекту (параноїчний, апато-абулічний) помірного ступеню по 28.05.2016 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2016 року застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
ОСОБА_7 спостерігався дільничним лікарем-психіатром та отримував підтримуюче лікування. В процесі лікування стан хворого не покращився. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 21.11.2016 року (протокол №140) ОСОБА_7 рекомендовано продовжити амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру.
Статтею 19 Закону України Про психіатричну допомогу передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів психіатрів.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу , ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд
Подання ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка задовольнити.
Продовжити строком на 6 місяців застосування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, як заходу медичного характеру.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: