Справа № 206/1651/17
Провадження № 1-кс/206/136/17
У Х В А Л А
29.03.2017року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої професійно-технічну освіту, не працюючої, заміжню, маючу на утриманні неповнолітню дитину 1999 р.н., зареєстраній та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

29 березня 2017р. слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 05.12.2016 року приблизно о 16 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 під час розпиття спиртних напоїв разом із своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за місцем проживання його рідної сестри ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив незаконно проникнути на огороджену територію сусіднього домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки викрасти металеві ворота, що належить громадянину ОСОБА_10 , у зв`язку з чим, запропонував ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спільно скоїти крадіжку вище зазначеного майна, на що останні надали свою згоду.

Реалізуючи умови злочинної змови та спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, 05.12.2016 року близько о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 прибули до двору будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються непоміченими, ОСОБА_6 руками відкриши засув, через хвіртку, разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 незаконно проникли на огороджену територію зазначеного домоволодіння.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 , справа від входу, біля капітального гаражу із цегли, виявили та викрали брухт чорного металу, загальною вагою 120 кг, який складається з металевих воріт, розмірами: висота 182 см, загальна ширина 185 см, з залізних кутків розмірами 45х45 мм, товщиною 4 мм, залізних листів товщиною 3 мм (марка №13), в середній частині - хвіртка зварена з курків розмірами 45х45 мм, товщиною 4 мм, з залізним листом товщиною 3 мм (марка №13), 2016 року виготовлення, які винесли через хвіртку двору домоволодіння на вулицю, та намагались з місця скоєння злочину зникнути, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, але довести свої злочинні наміри до кінця не змогли, у зв`язку з тим, що біля буд. АДРЕСА_4 , були затримані потерпілим ОСОБА_10 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 913 від 24.03.2017 року, заподіяли ОСОБА_10 , матеріальні збитки на суму 561,60 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, тобто замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

На підставі вище викладеного просить суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та прохав його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнала, не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого підозрюваної, думку прокурора, дослідивши подані матеріали, доходжу висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Було встановлено, що 02 березня 2017 року відомості щодо вчинення кримінального правопорушення були внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223, кваліфікація якого передбачена ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

28 березня 2017 року о 10год. 00хв. ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3ст. 185 КК України.

29 березня 2017 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_4 вручено дане клопотання.

У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Врахувавши обставини справи, приймаю за дійсні доводи слідчого про те, що до підозрюваного слід застосувати найбільш м`який вид запобіжного заходу особисте зобов`язання.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, проте з`являється на виклики слідчого, раніше не судимої.

В сукупності вказане свідчить про добросовісність підозрюваного і здатність виконувати покладені на нього обов`язки, що є вирішальним і необхідним для застосування такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

У відповідності до ч.ч.5,6 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження зокрема для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися з міста Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

Зазначені обов`язки діють два місяці, по 29 травня 2017р. включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала є остаточною і відповідно до ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1