20.03.2017 Провадження № 1-кп/331/220/2017
Єдиний унікальний номер 331/1767/17
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
про повернення обвинувального акту прокурору
20 березня 2017 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обвину-вальним актом відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.122 ч.1, 186 ч.1 КК України.
Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м.Запоріжжя.
Відносно обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття або зупинення провадження у справі відсутні, кримінальне провадження підсудне Жовт-невому районному суду м.Запоріжжя і наявні всі підстави для призначення судового розгляду, підстави для зміни або скасування запобіжного заходу відсутні, судовий розглядпроводити суд-
дею одноособо, в судове засідання викликати свідків.
Потерпілий ОСОБА_8 вважає не можливим призначити судовий розгляд, подав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, вважає, що оскільки йому були спричинені тілесні ушкоджен-ня середньої тяжкості, існувала реальна загроза його життю, то дії обвинуваченого слід кваліфі-кувати за ч.3 ст.187 КК України.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 вважають можливим призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.
Вислухавши думку учасників попереднього судового засідання щодо можливості призна-чення судового розгляду кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості:
2.
п.5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановле-
ними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону
і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обви-
Статтею 91 ч.1 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримі-нального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування зако-нодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слід-чому.
Вказаний принцип закріплений у ст.6 Конвенції про захист прав людини та основополож-
них свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення
має бути негайно й детально проінформований, зрозумілою для нього мовою, про характер і при-
чини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлума-
чить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинува-
чення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту дове-дення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» № 9783/82 п.79).
Також Суд роз`яснює, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у
світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї
статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі об-
Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп.«b» п.3 ст.6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47), тобто неконкретність та незрозумілість обвинувачення є порушенням п.«а» ч.3 ст.6 Європейської конвенції з прав людини та права особи на захист.
Також, у справі «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain» від 06.12.1988 року( п. 146) Євро-пейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед ін-шого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обви-нуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного ( «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain,judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, р.33, 77).
В обвинувальному акті зазначено, що «він підозрюється в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу; але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я та відкритому викраденні чужого майна (грабежі), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України»,
3.
тобто не зазначена правова кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст.122 ч.1 КК України.
Перший аркуш обвинувального акту закінчується словами: «…в результаті чого
ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичного експерта № 687 від 25.02.2016 року», а наступний, другий, аркуш обвинувального акту починається словами «плевральній порожнині), які в сукуп-ності кваліфікуються як тілесні ушкодження …», тобто в обвинувальному акті не зазначені які саме тілесні ушкодження були спричинені потерпілому, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості. На думку суду зазначені бставини прокурору були відомі, але не викладені в обвину-вальному акті.
Грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Тобто, обвинувачення викладено не конкретно, не зрозуміло, чи усвідомлював потерпілий характер дій обвинуваченого, з урахуванням отриманих тілесних ушкоджень чи перебував потер-пілий при свідомості, були викрадені грошові кошти в доларах чи в гривнях, можливо лише здо-гадуватися, що в доларах, виходячи з подальшого викладення фактичних обставин.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначається, що під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне запо-діяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоро-в`я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребують.
При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, автор обвинувального акту посилається на вчинення обвинуваченим
ОСОБА_11 злочину, передбаченому ч.1 ст.122 КК України, «спільно з ОСОБА_12 », «діючи уз-годжено з ОСОБА_12 » і таке інше, що є неприпустимим з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише сто-
совно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі кожен має право
на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтова-ність будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинува-чено у вчиненні кримінального правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку.
Відповідно до ч.5 ст.17 КПК України поводження з особою, вина якої у вчиненні кримі-нального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Згідно до обвинувального акту обвинувачення висунуте лише ОСОБА_7 , іншій особі, зазначеній в обвинувальному акті, як ОСОБА_12 , обвинувачення не висунуте, відомості відносно цієї особи не викладені в обвинувальному акті.
Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1.
Доводи, викладені в клопотанні потерпілого ОСОБА_8 , щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого - це фактичне вдавання до оцінки доказів та початку дослідження обставин, які
4.
підлягають доказуванню лише під час судового розгляду, що є неприпустимим на даній стадії процесу. Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини криміналь-ного правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, прокурор згідно з положеннями ст.338 КПК України має право змінити обвинувачення, або відповідно до ст.340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинува-чення не підтверджується, він повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Відповідно до ч.3 п.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право
прийняти таке рішення: 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимо-гам цього Кодексу.
Враховуючи, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недолі-ків, в теперішній час відсутні підстави для вирішення питань, пов`язаних з підготовкою та призна-ченням судового розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.314 КПК України, суд у х в а л и в:
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької об-ласті через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_13