Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4278/16-к
Провадження № 1-в/553/29/2017
У Х В А Л А
Іменем України
16.02.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши спільне подання начальника Полтавської виправної колонії (№ 64) та голови спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 .

По даній справі засуджений 01.07.2014р. Колегією суддів Лубенського міськрайсуду Полтавської області за ст. 309 ч.1,187 ч.3,70 КК України на 7 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою від 12.09.2014р. колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області вирок від 01.07.2014р. змінено. Вирок в частині засудження за ст. 309 ч.1 КК України відмінено, вважати засудженим за ст. 187 ч.3, 69 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 частини особистого майна. В іншій частині вирок залишено без змін. Ухвалою від 25.01.2016 р. Ленінського райсуду м. Полтави зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.12.2013 р. по 12.09.2014 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Полтавської виправної колонії (№ 64) та голови спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 .

Засуджений в судовому засіданні подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник ПВК в судовому засіданні просив дане клопотання задовольнити та застосувати до засудженого умовно дострокове звільнення як до такого, який довів своє виправлення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання посилаючись на те, що воно є передчасним.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судом встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.07.2014 року засуджено ОСОБА_5 за ч.1 ст.309, ч.3 ст.187 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст.309 у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст..70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. ОСОБА_5 за ч.1 ст.311 КК України виправдано.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 вересня 2014 року виключено з мотивувальної частини вироку вказівку суду на недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України щодо заволодіння 04.12.2013 року майном потерпілого ОСОБА_6 та з резолютивної частин вироку рішення суду про виправдання його за цим епізодом, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 у вчиненні цього правопорушення не підозрювався. Виключено з мотивувальної часини вироку посилання суду на обставини, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вчинення ними злочину щодо осіб похилого віку та малолітніх. Вирок суду в частині визнання винним та засудження обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України скасовано, а кримінальне провадження, в цій же частині, закрито провадженням на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у в`язку з невстановленням в суді достатніх доказів для доведення винуватості і втратою можливості їх отримати. Вважати обвинуваченого ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок суду відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 12.09.2014 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 25.01.2016 року зараховано в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.07.2014 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12.09.2014 року, строк попереднього ув`язнення в період з 07 грудня 2013 року по 12 вересня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, строк покарання засудженого складає: початок строку покарання 06.12.2013 року, кінець строку покарання 01.03.2018 року. Таким чином судом встановлено, що станом на 16.02.2017 року засуджений фактично відбув більше ? строку покарання, невідбута частина покарання станом на 16.02.2017 року становить 1 рік 15 днів.

Засуджений ОСОБА_5 покарання відбуває з 06.12.2013 року, за період перебування в СІЗО м. Полтава характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 26.09.2014 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64).

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та затвердженої начальником установи 16.12.2016 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за допущені порушення установленого порядку відбування покарання декілька разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Але під впливом проведених виховних заходів зробив вірні для себе висновки та змінив свою поведінку на кращу. Стягнення зняті і погашені у встановленому законом порядку. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, за що був три рази заохочений, один раз з яким правами начальника установи. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їхні законні вимоги. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді з шиття одягу, до праці ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється вчасно. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. За станом здоров`я працездатний. Дотримується санітарно-гігієнічних норм та зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується про виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», оволодів робітничою професією токаря в Полтавському навчальному центрі №64 при установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Заходи виховного характеру відвідує, робить вірні для себе висновки. Має 3 заохочення.

За характером спокійний, врівноважений. Інтелектуально достатньо розвинутий, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки з засудженими позитивної спрямованості. Негативно ставиться до злодійських традицій, приймає активну участь у спільному житті колективу відділення, подає позитивний приклад іншим засудженим. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється.

Отже, аналізуючи поведінку ОСОБА_5 протягом усього періоду відбування покарання, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого можна визнати сумлінною та свідчить про виправлення засудженого, тому подання про умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню.
Проаналізувавши здобуті докази, вислухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає умовно - достроковому звільненню, як особа, що відбула 3/4 частини призначеного покарання на підставі ст. 81 КК України, тому подання слід задовольнити та засудженого умовно достроково звільнити від відбування покарання невідбутної частини.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:
Засудженого ОСОБА_4 , згідно ст. 81 КК України, звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 15 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1