11-кп/775/155/2017(м)
266/3319/16-к

11-кп/775/155/2017(м)
266/3319/16-к
Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
21 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Василівка, Старобешівського району, Донецької області, українець, громадянин України, маючий не повну середню освіту, не одружений, не працюючий, раніше судимий:
1) 31.08.2005 року Старобешівським районним судом Донецької області за ст.185 ч.1 КК України, кримінальна справа припинена за ст.1 п «а» Закону україни «Про амністію» від 31.05.2005 року;
2) 15.06.2006 року Старобешівським районним судом Донецької області за ст.186 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном на 1 рік;
3) 15.02.2007 року Старобешівським районним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч.3, 71 ч.1, 296 ч.1, 69 ч.1 КК України до позбавлення волі на 4 роки 2 місяці, штраф в сумі 510 грн виконувати самостійно.
4) 14.05.2010 року Старобешівським районним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, штраф 510 грн виконувати самостійно;
5) 30.07.2010 року Старобешівським районним судом Донецької області за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.3 КК України штраф виконувати самостійно; 08.05.2015 року звільнений з Селидівської ВК №82 Донецької області по відбуттю строку покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,-
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України та засуджений до покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ст.190 ч.2 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднана не відбута частина покарання за вироком Старобешевського районного суду Донецької області від 14.05.2010 р. та остаточно призначено покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі. Вирок, в частині призначення покарання ОСОБА_8 за ст. 296 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 510 грн. виконувати самостійно,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року, ОСОБА_8 визнаний винним за ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України за вчинення кримінальних правопорушень при наступних обставинах.
26 липня 2016 року, приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, зі стола, розташованого в кімнаті зали, таємно викрав мобільний телефон SAMSUNG GT-E1200i (ІМЕІ НОМЕР_1 ), вартістю 442 гривень 68 копійок, мобільний телефон SAMSUNG GT-E1200i (ІМЕІ НОМЕР_2 ), вартістю 442 гривень 68 копійок та мобільний телефон Nokia 105 (ІМЕ1 НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), вартістю 525 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1410 гривень 36 копійок, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Він же, 26.07.2016 року приблизно о 16.00 годині, знаходячись біля буд. АДРЕСА_4 , за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, попросив у свого знайомого ОСОБА_10 телевізор фірми «Panasonic» модель «TC-21Z2A» нібито для перегляду телевізійних програм, не збираючись його використовувати з вказаною ціллю, чим шляхом обману заволодів майном потерпілого, а саме вказаним телевізором фірми «Panasonic» модель «TC-21Z2A», вартістю 533, 33 гривні, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд шляхом продажу третій особі.
Він же, 28 липня 2016 року, приблизно о 13-30 годині, знаходячись на березі Азовського моря навпроти кафе «Бригантина», розташованого по вул. Велика Морська №42 в Приморському районі м. Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_11 залишив своє майно без нагляду, викрав з його речей планшет «SAMSUNG» марки N9106HD, (imei 1: НОМЕР_5 , іmеі 2: НОМЕР_6 ), вартістю 2588 гривень 26 копійок, чохол- книжку, вартістю 196 гривень 40 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2784 гривень 66 копійок, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Він же, 15 серпня 2016 року, приблизно о 11-45 годині, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , в гостях у ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_12 зайшов до будинку перевдягнутися, викрав із тумбочки, яка розташована на вищевказаному подвір`ї, мобільний телефон марки «Apple» модель «15», (imei 1: НОМЕР_7 , іmеі 2: НОМЕР_8 ), вартістю 669 гривень 17 копійок, який належить ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невірним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ст.185 ч.2 КК у виді 2 років позбавлення волі, за ст. 190 ч.2 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч.1 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. Виключити з вироку суду покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн., призначеного ОСОБА_8 відповідно до ст. 71 ч.1 КК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор вказує, що хоча судом при призначені покарання і було взято до уваги, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимості у встановленому законом порядку не погашені, вчинив злочинів проти власності середньої тяжкості, негативно характеризується за місцем мешкання. Цим обставинам судом не надано належної оцінки, тому суд безпідставно призначив обвинуваченому надто м`яке покарання.
Прокурор зауважує, що ОСОБА_8 раніше неодноразово був засуджений за вчинення аналогічних злочинів до покарання у виді позбавлення волі: 15.02.2007 р - 4 роки 2 місяці, 14.05.2010 - 4 роки 6 місяців, 30.07.2010 - 5 років 3 місяці, після звільнення з місць позбавлення волі 08.05.15 р. знову вчинив нові умисні корисні злочини, що свідчить про зневажання обвинуваченого до діючих в державі законів та патологічної схильності до протиправної поведінки.
Зазначає, що суд безпідставно призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків за ст. 71 ч. 1 КК України, вказавши, що покарання в виді штрафу в дохід держави у розмірі 510 гривень, призначене за вироком Старобешівського районного суду Донецької області від 14.05.2010 р. слід виконувати самостійно. На думку прокурора, судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, оскільки відповідно до ст. 80 ч.1 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк: 2 роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Враховуючи, що з моменту набрання вказаним вироком законної сили до ухвалення вироку Приморським райсудом м. Маріуполя минуло більше 2 років, вирок Старобешівського райсуду Донецької області в частині покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. не було виконано, то, ОСОБА_8 звільняється від відбування цього покарання. Тому призначення покарання за сукупністю вироків з застосуванням застосування ст. 71 ч.1 КК України є помилковим.
Вислухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, обвинуваченого, який заперечував проти апеляції прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора колегія суддів виходить з наступного. За вимогами ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах встановлених в санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом обвинуваченому не відповідає вимогам ст. 65 КК України, є надто м`яким та не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 та особі обвинуваченого. Суд, при призначенні покарання повною мірою не врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, які віднесено до умисних, середньої тяжкості корисних злочинів, кількість злочинних епізодів. Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого судом обгрунтовано визнано щире каяття, обтяжуючою покарання рецидив злочинів.
Суд, призначаючи покарання не зважив, на те, що обвинувачений неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, судимості у встановленому законом порядку не погашені, знову вчинив злочинів проти власності середньої тяжкості, негативно характеризується за місцем мешкання, будучі працездатною особою, не працює.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає доцільним призначити обвинуваченому більш суворе покарання, тому вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням нового вироку по справі згідно положень ст. 407, 420 КПК України.
Колегія суддів вважає слушними і апеляційні твердження прокурора в тій частині, що суд помилково при призначенні ОСОБА_8 покарання застосував ст.71 ч.1 КК України та призначив покарання за сукупністю вироків. Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора в тій частині, що слід керуватися положеннями ст. 80 ч.1 КК України, за якою особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк: 2 роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Положення ст. 80 ч.1 КК України не були додержані судом першої інстанції при ухваленні вироку. З матеріалів справи вбачається, що вироком Старобешівського районного суду Донецької області від 15.02.07 р. (а/с -151-154) ОСОБА_14 було засуджено за ст. 186 ч.3, 71 КК України до покарання в виді 4 років 2 місяців позбавлення волі та за ст. 296 ч.1 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання в виді штрафу в дохід держави в сумі 510 грн. Таким чином, з моменту набрання вказаним вироком законної сили до ухвалення вироку Приморським райсудом м. Маріуполя 26.12.16 р., минуло більше 2 років, вирок Старобешівського райсуду Донецької області від 15.02.07 в частині виконання покарання у виді штрафу не було виконано, тому, колегія суддів вважає, що обвинувачений звільняється від відбування цього покарання.
Керуючись ст. 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Вирок Приморського райсуду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року постановлений стосовно ОСОБА_8 - скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 призначити покарання за ст. 185 ч.2 КК України в виді 2 років позбавлення волі, за ст. 190 ч.2 КК України в виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_8 призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 30 серпня 2016 року до 21 березня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок Приморського райсуду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року постановлений стосовно ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що тримається під вартою протягом цього строку з дня отримання копії вироку.

Судді: