Справа № 357/85/17
У Х В А Л А
26 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коржі Баришівського району Київсько області, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 21.12.1995 року Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 141 ч. 2, 46-1 КК до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2) 02.12.1996 року Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 81 ч. 3, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.07.1998 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 22 дні; 3) 12.05.2000 року Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 16.04.2003 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 7 днів; 4) 5.04.2005 року Баришівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. 14.11.2006 року невідбутий строк покарання замінено на обмеження волі, ст. 82 КК України; 5) 25.03.2008 року Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 395, 70, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. 24.02.2010 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі, ст. 82 КК України. Звільнений 4.08.2010 року із заміною на 240 годин громадських робіт; 6) 12.02.2014 року Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 7) 29.01.2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 8) 8.02.2016 р. Баришівським районним судом Київської області за ст. 190 ч.2,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, штраф 850 грн. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.04.2016 р. вирок приведено у відповідність. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 8.02.2016 р. по 13.04.2016 р., початок строку покарання 15 травня 2015 р., кінець строку 16 липня 2019 р., про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

У С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, мотивоване тим, що за час відбування покарання у БВК № 35 своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, стягнень не має, має два заохоченя, в установі характеризується позитивно. Має на утриманні малолітню дитину інваліда дитинства, яка потребує його моральної та матеріальної підтримки.

Суд, заслухавши ОСОБА_5 , який просить клопотання задовольнити, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приєднанні до клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути змінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Із характеристики наданої Білоцерківською ВК № 35 на ОСОБА_5 випливає, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо. Він не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи.

Згідно витягу з протоколу № 3 від 18.01.2017 р. комісією Білоцерківської ВК № 35 ОСОБА_5 відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у зв`язку з тим, що має недостатній ступінь виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 за вироком від 8.02.2016 р. Баришівського районного суду Київської області за ст. 190 ч.2,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, штраф 850 грн.

Із довідки стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_5 , наданої Білоцерківською ВК № 35 витікає, що ОСОБА_5 раніше сім разів засуджувався. Суд виявляючи до нього гуманізм: двічі звільняв його від відбування покарання з випробуванням (за вироками 1995,2014), двічі він був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково (за вироками 1996,2000), двічі до нього застосовувалась заміна невідбутого покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі (за вироками 2005,2008), але не зважаючи на це ОСОБА_6 щоразу, через деякий час, знову вчиняв нові умисні злочини.

Вищевказане свідчить, що ОСОБА_5 для себе належних висновків не робить, на шлях виправлення не бажає ставати, оскільки на свободі вчиняє нові злочину, а тому на переконання суду, він не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, оскільки представляє суспільну небезпеку, відносно нього не досягнуто у теперішній достатнього ступеня виправлення, який би унеможливлював вчинення ним нових злочинів.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що відносно ОСОБА_5 , який неодноразово судимий, у теперішній час не досягнута мета покарання, передбачена ст. 50 КК України, а саме запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів, він не став на шлях виправлення, який би давав підставу суду вважати, що він не вчинить нового злочину, а тому він ОСОБА_5 не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Відповідно до ст. 82 КК України особа, що відбуває покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання .

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,82 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області