Справа № 545/1293/17
Провадження № 1-в/545/326/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у м. Полтава у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви заперечував з тих підстав, що засуджений ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав та просив задовольнити.

Представник адміністрації у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 29.11.2016 року за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 21.06.2016 року по 29.11.2016 року. Початок строку покарання: 10.02.2016 року.
Таким чином, на момент звернення до суду з поданням, ОСОБА_4 відбув ? строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристик засудженого, які знаходяться в матеріалах особової справи, зокрема, від 28.02.2017 року (а.с.81) ОСОБА_4 характеризується посередньо. Згідно з протоколом №4 від 28.02.2017 року комісією Божковської виправної колонії №16 постановлено відмовити засудженому ОСОБА_4 в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не став на шлях виправлення.

Проте характеристика від 02.06.2017 року на засудженого ОСОБА_4 є виключно позитивною.

З матеріалів особової справи вбачається, що протягом строку відбуття покарання до засудженого застосовувалось 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1