Справа № 752/6392/17
Провадження по справі № 1-кс/752/2583/17

У Х В А Л А
31.03.2017 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту у вигляді тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном,а саме квартирою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.01.1998 р., № 17, зареєстрованого в Бюро 19.02.1998 р., в книзі д.613-174 за реєстровим № 7229на користь єдиного спадкоємця ОСОБА_4 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ).
Обґрунтовуючи клопотання зазначено про те, 18.01.2017 року Голосіївським районним управлінням поліції ГУ Національної поліції у м.Києві порушено кримінальне провадження №000381 за ознаками злочину передбаченого ст.356 (самоправство) Кримінального кодексу України.

Громадянка ОСОБА_7 в кінці грудня 2016 року вчинила самоправні дії, які виразилися в тому, що вона самовільно, всупереч встановленому законом порядку, обманним шляхом, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, незаконно заволоділа чужим майном, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

Внаслідок скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_4 заподіяна шкода в особливо великому розмірі понад 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень, у вигляді позбавлення ОСОБА_4 права володіння, користування та розпорядження спадковим майном - вищевказаного об`єкту нерухомості - квартири та права володіння, користування та розпорядження майном, яке знаходилось у квартирі (меблі, побутові прилади, речі домашнього вжитку, а також понад п`ять банківських карток з різних банківських установ ОСОБА_5 , на загальну суму грошових коштів понад 300 000 (триста тисяч гривень).

Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 , на праві особистої приватної власності не являлась спільним майном подружжя.
Після розірвання в 2012 році шлюбу з ОСОБА_7 , поділу спільного майна подружжя не відбулося.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, та зроблено відповідний актовий запис № 18881.
ОСОБА_5 був рідним батьком ОСОБА_8 , про що свідчить свідоцтво про народження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, та внесено відповідний актовий запис № 1469.
На день смерті ОСОБА_8 перебувала на території королівства Норвегії. Про смерть батька ОСОБА_4 дізналась від доньки, ОСОБА_9 . За життя батька донька ОСОБА_9 доглядала батька, купувала ліки та продукти харчування, оплачувала комунальні послуги.
На момент купівлі вищевказаної квартири ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_7 , але рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2012 року, по справі №2601/12778/12 шлюб, зареєстрований 12.01.1991 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом №60 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було розірвано і ОСОБА_7 з квартири ОСОБА_5 виїхала та повернулась до своєї квартири за іншою адресою. На вищевказану квартиру у вигляді поділу спільного майна подружжя ніколи не претендувала, так як знала, що ОСОБА_5 , купив дану квартиру на грошові кошти, які він мав до шлюбу з ОСОБА_7 .
Після отримання повідомлення про смерть батька ОСОБА_8 прибула до Києва і встановила, що ОСОБА_7 , яка мала ключі від квартири її батька взнавши,що останній помер у лікарні, повернулась до квартири ОСОБА_5 і фактично її захопила.
Розуміючи той факт, що фактично ОСОБА_7 незаконно заволоділа чужим майном, а саме вищезгаданою квартирою, більш того, привласнила усе майно котре знаходилось в цій квартирі, а також кредитні картки з грошами на рахунках, серед іншого правовстановлюючі документи на квартиру, а саме договір купівлі-продажу квартири, ОСОБА_4 звернулась до нотаріальних органів із заявою про вступ у спадщину за законом, як єдиний спадкоємець першої черги після смерті її батька ОСОБА_5 .
Довідкою від 16.12.2016 року №278 ОСОБА_4 повідомили, що за адресою АДРЕСА_2 проживає і прописаний з 18.09.2012 року лише ОСОБА_5 . Тобто за цією адресою не проживає і не прописані інші колишні співмешканці, або їх родичі.
16 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 була відкрита спадкова справа та внесено відповідні данні про реєстрацію в спадковому реєстрі.
23 грудня 2016 року КВ-2016 №51762 інформаційною довідкою Комунальне підприємство Київської міської ради, Київське міське бюро технічної інвентаризації повідомило, що згідно з даними Бюро, кв. АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Київського міського нотокругу 06.01.1998 р., №17, зареєстрованого в Бюро 19.02.1998 р., в книзі д.613-174 за реєстровим №7229.
4 січня 2017 року для врегулювання даної ситуації за допомогою кур`єрської служби на адресу ОСОБА_7 направлена письмова вимога про повернення з незаконного користування, володіння житлового приміщення (квартири), яке є спадковим майном ОСОБА_4 ..

На сьогоднішній день, ОСОБА_7 на нашу вимогу ніяк не відреагувала та у визначений строк (до 13 січня 2017 року) так і не звільнила і не передала законному представнику (адвокату) ОСОБА_4 , квартиру АДРЕСА_1 , інше майно (банківські (кредитні) картки та матеріальні цінності (меблі, побутову техніку та інше).

На даний момент ОСОБА_4 не має можливості користуватись вказаною квартирою, як спадкоємець по закону.
У судове засідання адвокат не з`явився надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, виходячи з наступного.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.170 КПК України накладення слідчим суддею арешту на майно застосовується для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов).
Згідно ч.3 ст.171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В даному випадку підставою необхідності арешту вищевказаної квартири є наявність кримінального провадження, з якого вбачається наявність заподіяння матеріальної шкоди спадкоємцю ОСОБА_4 .
Метою арешту майна є забезпечення потерпілому та цивільному позивачеві ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок скоєного кримінального правопорушення.
Розмір заподіяної ОСОБА_4 з урахування вартості квартири, майна, яке знаходиться в даній квартирі та грошових коштів на банківських картках, які в свою чергу також знаходились в даній квартирі перевищує понад 700 000 (сімсот тисяч)гривень.
Згідно вимог ст.170 КПК України, арешту у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження підлягає майно, яке може знаходитись як в підозрюваного, обвинуваченого,засудженого так і в третіх осіб.
На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.170, 171,172 173 Кримінального процесуального Кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт у вигляді тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном,а саме квартирою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.01.1998 р., № 17, зареєстрованого в Бюро 19.02.1998 р., в книзі д.613-174 за реєстровим № 7229на користь єдиного спадкоємця ОСОБА_4 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ).
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя