Справа № 391/977/14-к .
Провадження №1-кп/383/16/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000135 від 22.05.2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Живанівка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянки України, українки, маючої вищу юридичну освіту, не одруженої, не працюючої, на утриманні дітей не має, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, при наступних обставинах.

01 листопада 2013 року, близько 12:00 год., ОСОБА_5 , яка на той час працювала завідувачем Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, та займалася переоформленням спадщини від померлого родича ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілу ОСОБА_4 у спадковій справі №59/2012, виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (вчинення шахрайства), а саме коштами, які належали потерпілій. Реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме коштами потерпілої, ОСОБА_5 ввівши в оману спадкоємців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 повідомила, що за вчинення нею нотаріальних дій по вказаній спадковій справі, крім інших обов`язкових платежів, останні мають сплатити їй кошти в сумі 6500 грн., на оплату відсотка від оцінки усього переоформленого ними майна.

Після чого, ОСОБА_4 , будучи введеною ОСОБА_5 в оману, розуміючи, що їй необхідно правомірно сплатити гроші у вказаній сумі завідуючій Компаніївською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 та таким чином здійснити обов`язковий платіж для переоформлення права на спадщину, добровільно передала ОСОБА_5 кошти в сумі 6500 грн. ОСОБА_5 кошти в сумі 6500грн. використала у власних потребах, надавши при цьому на вимогу ОСОБА_4 письмову розписку щодо отримання вказаної суми коштів з власним підписом та відтиском печатки Компаніївської державної нотаріальної контори.

Вказаними протиправними умисними діями, спрямованими на заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_5 заподіяла матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 6500 грн., якими розпорядилась на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнала частково та пояснила, що в 2013 році в Компаніївську державну нотаріальну контору, в якій вона працювала завідуючою, звернулась ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 . По закінченню шестимісячного строку вони подали документи, отримали спадщину. В ході оформлення спадщини нею видано вісім свідоцтв про право на спадщину на трьох спадкоємців, які сплатили згідно квитанцій 4700 грн.

Приблизно в кінці січня, лютому 2014 року до неї звернулась ОСОБА_9 з проханням написати скільки вони сплатили за оформлення спадщини. Вона запитала мету її отримання, на що ОСОБА_9 нічого не відповіла. Після чого вона запитала у ОСОБА_9 скільки їй написати з метою виручити її перед податковою. Не отримавши відповіді вона склала довідку, в якій написала про отримання з усіх трьох спадкоємців 6500 грн., вказавши за що отримала кошти та скріпила свій підпис відбитком печатки нотаріальної контори та видала її. Хоча по квитанціям спадкоємцями сплачено 4300 грн., в довідці нею на власний розсуд було вказано 6500 грн., яка не відповідає дійсності, бо хотіла зробити добре діло. Визнає, що склала та надала цю розписку (довідку) про отримання 6500 грн.

Через деякий час до неї зайшов ОСОБА_10 та вимагав віддати гроші, які заплатив. На що вона відповіла, що віддасть гроші лише на вимогу начальника. Через декілька днів до неї приїхала перевірка з обласного управління юстиції за скаргою ОСОБА_10 на те, що крім сплаченим ним офіційних платежів ним також передано готівкою на її вимогу 6500 грн., про що склала довідку.

Зазначені в довідці кошти готівкою в сумі 6500 грн. вона фактично не отримувала та ОСОБА_9 їй ці кошти не надавала.

ОСОБА_9 передала їй особисто лише 1200 грн. в період оформлення спадщини 1 листопада 2013 року за платні нотаріальні послуги за видачу 8 свідоцтв про право на спадщину, які залишила собі. Отримання 1200 грн. не оформляла та до банківських установ вказану суму не вносила. Інших коштів від ОСОБА_11 не отримувала. В 2014 році повернула на вимогу ОСОБА_10 1800 грн.

В останньому слові підтримала захисника щодо перекваліфікації її дій з ч.2 на ч.1 ст.190 КК України через відсутність значної шкоди та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повністю підтверджується дослідженими по справі доказами, зокрема:

розпискою написаною в довільній формі власноручно ОСОБА_5 з відтиском гербової печатки Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, за змістом якої державним нотаріусом Компаніївської державної нотаріальної контори отримано від ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 за оформлення спадщини, державної реєстрації майна (земельної ділянки, житловий будинок, склад) шість тисяч п`ятсот гривень (Т.2 а.с.25). Факт складання та видачі обвинуваченою вказаної розписки не заперечується;

копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №16885158 про реєстрацію 28.01.2014 року державним реєстратором ОСОБА_5 за ОСОБА_10 права власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 32, видане 28.01.2014 року Компаніївською державною нотаріальною конторою (Т.2 а.с.26);

копією дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2014 року за реєстровим №32, виданого державним нотаріусом Компаніївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 . ОСОБА_10 на спадщину, яка складається з приміщення зернового складу «АА1А2», що знаходиться в селищі Компаніївка по вул. Калініна, 1-, загальною площею 1004,05 кв.м. (Т2 а.с.27);

копією квитанції №N07ZK37377 від 01.11.2013 року на суму 119 грн., платник ОСОБА_4 , призначення платежу - ОСОБА_4 держмито (Т2 а.с.30);
копією квитанції №N07ZK37278 від 01.11.2013 року на суму 240 грн., платник ОСОБА_4 , призначення платежу - ОСОБА_4 витяг з державного реєстру прав (Т2 а.с.30);
копією квитанції №N07ZK37415 від 01.11.2013 року на суму 34,00 грн., платник ОСОБА_4 , призначення платежу ОСОБА_4 держмито(Т2 а.с.31);
копією квитанції №N07ZK37247 від 01.11.2013 року на суму 136 грн., платник ОСОБА_4 , призначення платежу ОСОБА_4 пошук нотаріусами відомостей у державному реєстрі прав (Т2 а.с.31);
копією квитанції №N050Х43847 від 19.10.2012 року на суму 153 грн., платник ОСОБА_4 , призначення платежу ОСОБА_4 інформаційна довідка зі спадкового реєстру (Т2 а.с.32);
копією квитанції №N07ZK37320 від 01.11.2013 року на суму 68 грн., платник ОСОБА_4 , призначення платежу ОСОБА_4 витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна (Т2 а.с.32);
копією квитанції №N07ZK37543 від 01.11.2013 року на суму 119 грн., платник ОСОБА_10 , призначення платежу ОСОБА_10 держмито (Т2 а.с.33);
копією квитанції №N07ZK37688 від 01.11.2013 року на суму 120 грн., платник ОСОБА_10 , призначення платежу ОСОБА_10 витяг з державного реєстру прав (Т2 а.с.33);
копією квитанції №N07ZK37651 від 01.11.2013 року на суму 255 грн., платник ОСОБА_10 , призначення платежу ОСОБА_10 реєстрація/дублікат свідоцтва про право на спадщину (Т2 а.с.34);
копією квитанції №N07ZK37606 від 01.11.2013 року на суму 34 грн., платник ОСОБА_10 , призначення платежу ОСОБА_10 витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна (Т2 а.с.34);
копією квитанції №N07ZK37483 від 01.11.2013 року на суму 170 грн., платник ОСОБА_10 , призначення платежу ОСОБА_10 держмито (Т2 а.с.35);
копією квитанції №N07ZK37727 від 01.11.2013 року на суму 68 грн., платник ОСОБА_10 , призначення платежу ОСОБА_10 пошук нотаріусами відомостей у державному реєстрі прав (Т2 а.с.35);
копією квитанції №N07ZK36906 від 01.11.2013 року на суму 238 грн., платник ОСОБА_9 , призначення платежу ОСОБА_9 держмито (Т2 а.с.36);
копією квитанції №N07ZK37054 від 01.11.2013 року на суму 240 грн., платник ОСОБА_9 , призначення платежу ОСОБА_9 витяг з державного реєстру прав (Т2 а.с.36);
копією квитанції №N07ZK37017 від 01.11.2013 року на суму 153 грн., платник ОСОБА_9 , призначення платежу - ОСОБА_9 реєстрація/дублікат свідоцтва про право на спадщину (Т2 а.с.37);
копією квитанції №N07ZK36977 від 01.11.2013 року на суму 34 грн., платник ОСОБА_9 , призначення платежу - ОСОБА_9 витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна (Т2 а.с.37);
копією квитанції №N07ZK37103 від 01.11.2013 року на суму 136 грн., платник ОСОБА_9 , призначення платежу - ОСОБА_9 пошук нотаріусами відомостей у державному реєстрі прав (Т2 а.с.37);
копією квитанції №N07ZK36878 від 01.11.2013 року на суму 68 грн., платник ОСОБА_9 , призначення платежу - ОСОБА_9 держмито (Т2 а.с.38);
копією квитанції №N050Х40981 від 19.03.2013 року на суму 17 грн., платник ОСОБА_9 , призначення платежу - ОСОБА_9 держмито (Т2 а.с.38);
копією відомості обліку коштів, отриманих за додаткові послуги правового характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуги технічного характеру Компаніївської державної нотаріальної контори за березень 2014 року згідно якої Бершадським сплачено 880 грн. за додаткові послуги, вид додаткових послуг спадщина (Т2 а.с.39);
випискою із реєстру за листопад 2013 року про сплату Бершадською по 480 грн. та Бершадським 240 грн. за надання додаткових послуг, вид додаткових послуг спадщина (Т2 зворотна сторона а.с.39);
копією уточненого розрахунку нормативно грошової оцінки земель присадибної ділянки гр. ОСОБА_8 на території АДРЕСА_3 Компаніївської селищної ради Компаніївського району Кіровоградської області, згідно якого проіндексована нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0787 га станом на 01.01.2012 року складає 12600 грн. (Т.2 а.с.41);
копією розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 0,3580 га ОСОБА_8 , згідно якого проіндексована грошова оцінка станом на 01.01.2012 року складає 838 грн. (Т.2 а.с.42);
копією розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 8,1299 га ОСОБА_8 , згідно якого проіндексована грошова оцінка станом на 01.01.2012 року складає 186571 грн. (Т.2 а.с.42);
копією договору про поділ спадщини від 01.11.2013 року укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що частки сторін за договором в спадщині, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 є рівними (по 1/3 частки в праві на спадщину кожному) (Т 2 а.с.43-44);
протоколом отримання зразків для експертизи від 04.06.2014 року зі зразками підписів які додаються до протоколу, згідно якого у ОСОБА_5 були відібрані зразки підпису наступним чином: на 10-ти аркушах формату А-4 ОСОБА_5 державним нотаріусом Компаніївської ДНК кульковою ручкою з барвником синього кольору нанесено у вільному порядку ряд підписів (Т2 а.с.51-61);
протоколом отримання зразків для експертизи від 12.06.2014 року зі зразками почерку які додаються до протоколу, згідно якого у ОСОБА_5 були відібрані зразки почерку наступним чином: на десяти аркушах А4 чорнилами (барвниками) синього, а потім чорного кольорів ОСОБА_5 нанесла текст наступного змісту «Отримано мною ОСОБА_5 державним нотаріусом Компаніївської ДНК від ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ,…» (Т2 а.с.62);
ухвалою слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2014 року про надання тимчасового доступу до речей і документів, які можуть містити охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні Компаніївської державної нотаріальної контори за адресою: Кіровоградська область, селище Компаніївка, вул. Калініна, 21, з можливістю їх вилучення в оригіналах, а саме: журналу обліків відтисків печаток та штампів Компаніївської державної нотаріальної контори, журналу реєстрації звернень, що надійшли під час прийому юридичних та фізичних осіб за 2012-2013 роки до Компаніївської державної нотаріальної контори та оригіналу спадкової справи №59/2012 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Т2 а.с.81-82);
протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15 липня 2014 року, під час проведення слідчої дії у володільця документів завідувача Компаніївської ДНК ОСОБА_12 на підставі ухвали слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2014 року про тимчасовий доступ до речей і документів, проведено ознайомлення та вилучення: оригіналу спадкової справи №59/2012 яка складає витяги, свідоцтва та копії документів на підставі яких вчинено нотаріальні дії на 141 арк.; журнал обліку відбитків печаток та штампів №01-27 на 100 арк., на двох з яких здійснено записи на одному нанесені відтиски печаток; журнал реєстрації звернень, що надійшли під час прийому фізичних та юридичних осіб за 2012-2013 роки, який складає записи нотаріуса (Т2 а.с.83);
ухвалою слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2014 року про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні Головного управління юстиції у Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, місто Кіровоград, пл.. Кірова,1, Будинок Рад, а саме: печатки Компаніївської держаної нотаріальної контори, без можливості її вилучення (Т2 а.с.89-90);
протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19 серпня 2014 року, під час проведення слідчої дії на підставі ухвали слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2014 року про надання тимчасового доступу до речей і документів проведено огляд печатки Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, з якої отримано експериментальні зразки та повернено на зберігання володільцю ОСОБА_13 (Т2 а.с.93);
протоколом отримання зразків для експертизи від 19.08.2014 року під час проведення якого було відібрано зразки відтиску печатки, що використовується Комппаніївською ДНК наступним чином: на форматі паперу А4 з інтенсивним натисканням на 5 аркушах та з помірним натисканням на 5 аркушах паперу формату А4 (Т.2 а.с.94);
експериментальними зразками відтиску печатки Комппаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області з інтенсивним та помірним натисканням (Т2 а.с.95-104);
ухвалою слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12.08.2014 року про надання тимчасового доступу до речей і документів, а саме оригіналів квитанцій про сплату державного мита за переоформлення права на спадщину після померлого ОСОБА_8 спадкоємцями ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які перебувають у володінні Кіровоградської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за адресою: м. Кіровоград, вул. Декабристів, 2/14 (Т2 а.с.110);
висновком експерта судово-почеркознавчої експертизи від 23.07.2014 року №197, згідно якого підпис, розташований у графі «Нотаріус:» розписки про отримання 6500 грн. ОСОБА_5 від ОСОБА_4 без дати, виконаний ОСОБА_5 (Т2 а.с.122-130);
висновком експерта технічної експертизи від 29.08.2014 року №210, згідно якого відтиск кліше круглої гербової печатки Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області у розписці про отримання коштів в сумі шість тисяч п`ятсот гривень без дати нанесений кліше печатки, зразки якої надані в якості порівняльного матеріалу (Т2 а.с.138-142);
посадовою інструкцією завідувача Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, затвердженої начальником Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_14 24.04.2013 року (далі Інструкція), згідно з п. 1.4 якої завідувачу при здійсненні своєї нотаріальної діяльності забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. Згідно п.2 Інструкції на завідувача покладені обов`язки і завдання, зокрема: при вчиненні нотаріальних дій дотримуватись Конституції України, законів України, постанов і розпоряджень Кабінету Міністрів України, наказів та контрольних доручень Міністерства юстиції України і Головного управління юстиції у Кіровоградській області, Положення про державну нотаріальну контору Кіровоградської області, цієї посадової інструкції, Закону України «Про нотаріат», із змінами від 20.11.2012 року №5492-VI, «Правил ведення нотаріального діловодства», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5 із змінами від 20.12.2012 року №1909/5, «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, із змінами від 26.12.2012 року №1951/5, інших нормативних і законодавчих актів (п.2.1 Інструкції); очолювати та організувати роботу державної нотаріальної контори Кіровоградської області (п.2.8 Інструкції) (Т2 а.с.150-158);
положенням про державну нотаріальну контору Кіровоградської області, затвердженого наказом Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 23.04.2013 року №117/07 (далі Положення), згідно з п.п.1.5, 5.12 якого очолює Державну нотаріальну контору завідуючий, який несе персональну відповідальність за організацію роботи Державної нотаріальної контори та за невиконання чи неналежне виконання своїх професійних обов`язків при вчиненні нотаріальної діяльності (Т2 а.с.159-168);
показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що знав ОСОБА_5 давно та до ситуації, що виникла після оформлення спадщини, перебували в дружніх стосунках. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_8 , а тому звернулись для оформлення спадщини. Спочатку подали заяви, сплатити квитанції. При переоформленні були певні проблеми щодо арешту майна батька, проте вони були вирішені. Так в листопада 2013 року він, його сестра ОСОБА_9 та його мати - ОСОБА_4 знову прибули до державного нотаріуса Компаніївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 для продовження оформлення спадщини, що відкрилась у зв`язку із смертю його батька, де ОСОБА_5 повідомила про необхідність сплатити квитанції через банківську установу за оформлення спадщини, а так як коштів із собою в них не було він разом із матір`ю (потерпілою) поїхав до неї додому за коштами, де остання йому передала гроші в сумі 10000 грн., а його сестра ОСОБА_9 залишилась оформляти папери в нотаріальній конторі. Після цього повернувся до нотаріальної контори, де в приміщенні нотаріальної контори передав ОСОБА_9 10000 грн. для здійснення оплат за оформлення спадщини. Після того як його сестра ОСОБА_15 повернулась з нотаріальної контори він дізнався від останньої, що 3500 грн. вона сплатила за реквізитами квитанцій, що надала ОСОБА_5 , а решту 6500 грн. готівкою вона передала ОСОБА_5 на вимогу останньої в якості сплати державного мита, що складає один відсоток від вартості спадкового майна. Оскільки у нього виникли сумніви щодо правильності розрахунків ОСОБА_5 , він поїхав до м. Кіровограда, де у приватного нотаріуса отримав консультацію та дізнався, що спадкоємці першої черги звільнені від сплати державного мита при оформленні спадщини, а державні нотаріуси не мають права отримувати готівкові кошти. Після цього сказав ОСОБА_9 , щоб остання взяла у нотаріуса квитанцію на 6500 грн. Спочатку ОСОБА_5 тривалий час імітувала пошуки квитанцій, а після на вимогу власноручно склала розписку про отримання нею 6500 грн. Після того, як від нотаріуса була отримана розписка про передачу їй 6500 грн., він звернувся до неї з проханням повернути їм кошти. Спочатку ОСОБА_5 пообіцяла повернути кошти через тиждень-два. Дата повернення неодноразово переносилась, а потім взагалі відмовилась повертати. Тоді він звернувся до обласного управління юстиції зі спірного питання. Після перевірки ОСОБА_5 повідомила, що винна не 6500,00 грн., а 1800,00 грн., оскільки на решту суми нею було здійснено платежі за квитанціями, які фактично сплачені спадкоємцями самостійно без урахування переданих ОСОБА_5 6500,00 грн. Кошти в сумі 6500 грн., якими заволоділа ОСОБА_5 , належали його матері ОСОБА_4 . Крім платежів, які були здійснені 01.11.2013 року, до цієї дати ними також неодноразово здійснюватись платежі за квитанціями у зв`язку із оформленням спадщини, суми та дати здійснення яких не пам`ятає.

показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що після смерті батька ОСОБА_8 в липня 2012 року, вони з матір`ю та братом звернулись за оформленням спадщини до ОСОБА_5 , яка працювала завідуючою державної нотаріальної контори, оскільки її раніше знали та перебували з нею в дружніх стосунках, де написали заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом ОСОБА_5 було надано перелік документів які треба зібрати та надати їй. В кінці жовтня-початок листопада 2013 року вона з братом та матір`ю прибули до нотаріуса ОСОБА_5 за викликом останньої за отриманням належних їм документів на спадщину, де остання їй повідомила про необхідність сплати через банк 3500 грн. та 6500 грн. їй особисто. Так як коштів із собою не було брат повіз додому мати де остання дала йому 10000,00 грн. Брат привіз та передав їй в присутності нотаріуса 10000 грн., яку озвучив. З цих 10000 грн., які належали її матері, вона сплатила з урахуванням вартості банківських послуг приблизно 3500 грн. за квитанціями та повернулась до нотаріуса. Крім цього, ОСОБА_5 сказала, що їм додатково необхідно сплатити 6500,00 грн., яка становить один відсоток від успадкованого майна, після цього вона в кабінеті ОСОБА_5 віддала останній квитанції та готівкою гроші в сумі 6500,00 грн. При передачі коштів вони були тільки вдвох. Через декілька днів мати та брат почали хвилюватися, що відсутнє документальне підтвердження отримання ОСОБА_16 коштів, а тому вона знову приїхала до ОСОБА_16 . Тоді остання написала письмову розписку про те, що отримала від ОСОБА_11 кошти у сумі 6500 грн. на оформлення спадщини. Також її брат ОСОБА_17 їздив у м.Кіровоград та отримав консультацію, що нотаріус не мала права брати таких коштів та писати такого виду розписки. Протягом оформлення спадщини сплачувала кошти через банк в різний період часу.

Зі слів брата їй відомо, що вона повернула їм 1800 грн. Суму оцінки успадкованого майна не пам`ятає. Крім того, коли прийшли слідчі вона підрахувала, що 1% від вартості успадкованого майна складає приблизно 4700 грн., тобто менше ніж передані 6500 грн. Сумніви щодо 6500 виникли після того, як віддали ці кошти нотаріусу.
Крім того, свідок ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні в ході додаткового допиту 18.08.2017 року, пояснила, що її мати є пенсіонеркою та успадкувала після смерті ОСОБА_8 тільки будинок, також її мати має земельний пай, який обробляє її син ОСОБА_17 . Чи отримує вона дохід від земельного паю їй не відомо.

показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що після смерті чоловіка звернулися до державного нотаріуса ОСОБА_5 за оформленням спадщини. Чітких дат вона не пам`ятає, проте приїздили до нотаріальної контори неодноразово. В останнє коли приїхали, ОСОБА_5 сказала сплатити 10000 грн. Так як коштів із собою не було син її відвіз додому, де вона передала своєму сину ОСОБА_10 10000 грн. для сплати нотаріусу за оформлення спадщини. Дочка сплатила в банк кошти, а 6500 грн. віддали ОСОБА_5 , про що їй розповіла донька. ОСОБА_5 повернула лише 1800 грн.

Судом критично оцінюються пояснення обвинуваченої в частині того, що така розписка писалась з метою подачі її до податкового органу для зменшення сум оподаткування. Будучи юристом за своїм фахом, маючи вищу освіту та багаторічний досвід роботи в державній нотаріальній конторі, будучи її завідуючою, а отже працюючи з бухгалтерськими чи іншими документами фінансового, звітного чи статистичного характеру, ОСОБА_5 не могла не усвідомлювати, що така розписка для податкового органу не могла мати жодних правових підстав для ненарахування чи зарахування якихось фінансових пільг. Отже, твердження обвинуваченої про безгрошовість виданої нею розписки на суму 6500 грн. суд оцінює як спосіб її захисту від пред`явленого обвинувачення, адже спростовується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_4 , які впевнено стверджують про отримання ОСОБА_5 готівкових коштів в сумі 6500 грн., які належать потерпілій ОСОБА_4 .

Отже, заволодіння ОСОБА_5 готівковими коштами потерпілої в сумі 6500 грн. підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_4 , а також розпискою самої ОСОБА_5 про їх отримання, а тому заперечення обвинуваченою вказаної обставини суд оцінює як спосіб її захисту та судом відхиляються.

З огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_5 протягом 28 років працювала державним нотаріусом, маючи вищу юридичну освіту, була завідуючою Компаніївською державною нотаріальною конторою, тобто мала великий досвід роботи, заволоділа шляхом обману коштами потерпілої ОСОБА_4 , повідомивши неправдиві відомості, що для оформлення спадщини необхідно передати їй кошти в сумі 6500 грн. на оплату відсотка від оцінки усього переоформленого ними майна, та будучи впевнена в безкарності своїх дій видала розписку про отримання від ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 за оформлення спадщини, державної реєстрації майна 6500 грн. скріпивши її печаткою Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області. Сам факт написання ОСОБА_5 розписки та завірення її печаткою державного нотаріуса також свідчить про спрямованість умислу останньої на виклик у потерпілої усвідомлення правомірності передачі їй (нотаріусу) коштів з огляду на виниклі у сім`ї ОСОБА_11 сумнівів щодо законності отримання нотаріусом коштів готівкою.

Вище вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, проте розраховувала на те, що факт обману не буде виявлений потерпілою з огляду на видану ОСОБА_5 розписку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, ґрунтується на сукупності достовірних і узгоджених між собою доказів, які досліджені судом, оцінюючи які за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд з огляду на вище викладене кваліфікує суспільно небезпечні дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно з п. 2 примітки до ст. 185 КК України шкода визнається значною з урахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від 100 до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 6 листопада 2009 року роз`яснено, що вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях винної особи таких кваліфікуючих ознак, як завдання злочином проти власності значної шкоди потерпілому, вчинення таких злочинів у великих чи особливо великих розмірах, суди мають керуватися відповідними положеннями примітки до статті 185 КК.

Відповідно до пункту 2 примітки до статті 185 КК у статтях 185, 186, 189 та 190 КК значна шкода визначається за обов`язкової сукупності двох умов: врахування матеріального становища потерпілого та розміру заподіяних йому збитків. Під час з`ясування матеріального становища потерпілого суди мають у кожному конкретному випадку брати до уваги такі обставини, як соціальний стан потерпілого, його працездатність, розмір заробітної плати та інші доходи, кількість членів сім`ї, наявність на його утриманні малолітніх, хворих, непрацездатних тощо. При цьому слід мати на увазі, що значною шкодою визнається така, якою потерпілому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 5 Підрозділу 1 розділ ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За правилами підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу, сума податкової соціальної пільги визначена у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» у 2013 році установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1147 гривень.

Отже, у 2013 році, в якому було вчинено злочин, сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для цілей застосування кримінального законодавства в частині кваліфікації кримінальних правопорушень складала 573 грн. 50 коп. (1147 гривень (прожиткового мінімуму для працездатної особи у розрахунку на місяць) ? 50% = 573,50 грн.).

Таким чином, відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України у 2013 році шкода визнається значною, якщо потерпілому спричинені збитки на суму від 100 н.м.д.г., що у 2013 році дорівнювало 57350 грн. до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2013 році дорівнювало 143375 грн.

Відповідно до вимог зазначених законів заподіяна потерпілій ОСОБА_4 шкода у розмірі 6500 грн. не є значною, а тому дії обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно перекваліфікувати з ч. 2 на ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

З огляду на зазначене довідка виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Компаніївського району №2305 від 03.08.2017 року про те, що ОСОБА_4 проживає одна, та довідка Бобринецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України від 03 серпня 2017 року про розмір пенсії ОСОБА_4 , що відкриті стороні захисту в порядку доповнення судового розгляду (Т4 а.с.83, 84), не є визначальними для вирішення питання щодо значної шкоди за відсутності мінімального розміру збитків в сумі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян при застосуванні ст. 190, п. 2 примітки до ст. 185 КК України, а тому в даному випадку вказані довідки на кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.1 ст. 190 КК України не впливають.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд керуючись вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинила злочин невеликої тяжкості, умисний, закінчений. За місцем проживання характеризується позитивно, не одружена, на обліку у лікарів: психіатра і нарколога не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає часткове добровільне відшкодування потерпілій завданого кримінальним правопорушенням шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачуваної ОСОБА_5 судом не встановлено.

З огляду на перераховані обставини, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах передбачених санкцій статті у виді обмеження волі, зважаючи на особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, її відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують покарання - часткове добровільне відшкодування потерпілій завданого кримінальним правопорушенням шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання. За вказаних обставин, розміру завданої шкоди, яка в повному обсязі не відшкодована, суд переконаний у відсутності підстав для застосування відносно ОСОБА_5 положень ст.ст. 75, 69 КК України. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Однак, згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкція ч.1 ст.190 КК України передбачає максимальне покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років. Відповідно ч.2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що подія злочину мала місце 01 листопада 2013 року, тобто на час розгляду справи сплинув передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України трьохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, який сплинув 01 листопада 2016 року.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України, судом також бралось до уваги, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що з моменту порушення початку досудового розслідування ОСОБА_5 ухилялась від досудового слідства чи суду або до закінчення зазначеного строку вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин, а тому суд приходить до висновку, що трьохрічний строк давності у даному випадку не зупинявся та не переривався.

Згідно ч.5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 374 КПК України, якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку.

Судом враховується, що згідно цивільного позову, потерпіла просить стягнути з обвинуваченої саме неповернуту різницю коштів - 4700,00 грн. (6500 1800 = 4700) та процесуальні витрати в сумі 3500грн. (Т3 а.с.200).

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 56 КПК України потерпіла має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину повністю доведена. Розмір завданого потерпілій матеріальної шкоди обвинуваченою є таким, що ґрунтується на встановлених судом обставинах справи. Отже, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4700,00 грн. підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2017 року залишено без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч.1 ст. 118 ЦПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У відповідності до ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню:

на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні: судово-почеркознавчої експертизи №197 від 23.07.2014 року в сумі 983,84 грн. (Т2 а.с.120); технічної експертизи документа №210 від 29.08.2014 року в сумі 491,92 грн. (Т2 а.с.137), а всього 1475 грн. 76 коп.
на користь потерпілої документально підтверджені процесуальні витрати на правову допомогу в розмірах 3500 грн. за участь представника на досудовому слідстві та в Компаніївському районному суді Кіровоградської області (Т1 а.с.131), 3000 грн. за участь в апеляційному суді Кіровоградської області, 3000 грн. за участь в Компаніївському районному суді Кіровоградської області, 3000 грн. за участь в апеляційному суді Кіровоградської області (Т4 а.с. 87) та 3500 грн. за участь в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області (Т4 а.с. 88), а всього на загальну суму 16000 грн.

Речові докази: журнал реєстрації звернень, що надійшли під час прийому фізичних та юридичних осіб Компаніївської ДНК № 02-47; журнал обліку відбитків печаток та штампів Компаніївської ДНК №01-27; спадкова справа до майна померлого ОСОБА_8 , 21.07.2012 року №59/2012, передані для організації подальшого зберігання завідувачу Компаніївської державної нотаріальної контори (Т 2 а.с.175), у відповідності до ст. 100 КПК України підлягає залишенню завідувачу Компаніївської державної нотаріальної контори.
Речовий доказ розписка ОСОБА_5 в довільній формі про отримання коштів в сумі 6500 грн., залишена при матеріалах кримінального провадження №0000135 (Т2 а.с.25), у відповідності до ст.100 КПК України підлягає залишенню при кримінального провадження № 0000135 від 22.05.2014 року (судова справа №391/977/14-к).

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирались.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4700 грн. в якості компенсації матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 документально підтверджені процесуальні витрати на правову допомогу в загальній сумі 16000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 1475 грн. 76 коп.

Речові докази, після набрання цим вироком законної сили: журнал реєстрації звернень, що надійшли під час прийому фізичних та юридичних осіб Компаніївської ДНК № 02-47; журнал обліку відбитків печаток та штампів Компаніївської ДНК №01-27; спадкова справа до майна померлого ОСОБА_8 , 21.07.2012 року №59/2012, передані для організації подальшого зберігання завідувачу Компаніївської державної нотаріальної контори (Т2 а.с.175), у відповідності до ст. 100 КПК України залишити за належністю завідувачу Компаніївської державної нотаріальної контори.
Речовий доказ - розписка ОСОБА_5 в довільній формі про отримання коштів в сумі 6500 грн., залишена при матеріалах кримінального провадження №0000135 (Т2 а.с.25), у відповідності до ст.100 КПК України залишити в матеріалах кримінального провадження №0000135 від 22.05.2014 року (судова справа №391/977/14-к).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, прокурору та представнику потерпілої.

Суддя ОСОБА_1