АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/268/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 618/55/16-к
Категорія: ч.2 ст.125 КК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0002732 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_10 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 14 вересня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Водяне Дворічанського району Харківської області, громадянку України, із повною середньою освітою, пенсіонерку, неодружену, раніше не судиму, яка зареєстрована та фактично проживає : по АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 гривень. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Як встановив суд 29 жовтня 2015 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , маючи намір на навмисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході обопільної сварки, нанесла потерпілій ОСОБА_11 один удар внутрішньою стороною долоні лівої руки по обличчю в область носу, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді перелому кісток носа в середній третині без особливого зміщення з наявністю синців в області верхніх повік обох очей.
Після чого ОСОБА_9 продовжуючи свої злочинні дії нанесла, принесеною з собою дерев`яною палицею, ОСОБА_11 , один удар в область ліктьового суглобу лівої руки та один удар в область колінного суглобу лівої ноги, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_11 , легкі тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин по внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині з наявністю на його тлі синця.
В апеляційній скарзі потерпіла просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неповнотою дослідження фактичних обставин кримінального провадження, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, а також неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді арешту на строк 6 місяців та задовольнити цивільний позов потерпілої в повному обсязі і стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 20000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 13026 гривень 52 копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги апелянт зазначила, що суд при призначенні покарання не врахував наявність обтяжуючої покарання обставини, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, що перебувала в безпорадному стані, а також належним чином не мотивував причини призначення обвинуваченій покарання у вигляді мінімально можливого розміру штрафу. Всі ці перелічені обставини, на думку потерпілої, говорять про неповноту судового розгляду, необґрунтованість вироку, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Крім того, суд не врахував обставини вчинення злочину, відношення обвинуваченої до скоєного нею злочину та його наслідків. Також у своїй скарзі апелянт вказує, що суд не навів обґрунтувань та не мотивував своє рішення, щодо часткового задоволення цивільного позову потерпілої.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу потерпілої в повному обсязі, думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність вироку районного суду, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу потерпілої належить задоволити частково з наступних підстав.

Апеляційні доводи потерпілої та її представника в частині необґрунтованості та невмотивованості вироку, що пов`язані з неповним та однобічним дослідженням фактичних обставин, на думку колегії суддів, мають істотне значення для висновків суду при призначенні покарання і вирішенні цивільного позову.

Зокрема, обставини, що пов`язані з безпорадним станом потерпілої ОСОБА_11 в момент посягання, були повідомлені суду, залучені до матеріалів кримінального провадження, про що свідчить низка копій документів про наявність встановленої групи інвалідності та отримання потерпілою відповідного виду пенсії (арк.. 55-56).

Вказані обставини, всупереч вимогам ст. 370, п.2 ч.3 ст. 374 КПК України та п.6 ч.1 ст. 67 КК України, не зазначені та не оцінені судом у вироку, хоча такі відомості мають істотне значення для висновків суду стосовно події злочину і призначення покарання та вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. При цьому належить врахувати, що суд, розглядаючи цивільний позов, не погоджуючись з вимогами потерпілої, не дотримався вимог ч.6 ст. 22 КПК України, яка зобов`язує його, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, а саме відомості звукозапису судових засідань не містять даних про роз`яснення судом потерпілій можливості клопотати про призначення судової експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків або шкоди немайнового характеру, що передбачається нормами ч.1 та п.6 ч.2 ст. 242, ч. 1 ст. 332 КПК України.

Разом з тим, встановлені при апеляційному розгляді порушення, свідчать на користь доводів потерпілої щодо неповноти, невідповідності висновків суду, зазначених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що передбачені ст. 409, ч.2 ст. 410, п.2 ч.1 ст. 411 КПК України як підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 п. 2, ст. 411 ч. 1 п.3 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження та вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України щодо змісту мотивувальної частини обвинувального вироку не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.2, 15,16 ч.1 ст.7 КПК України - законність, змагальність сторін, безпосередність дослідження доказів.

З метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду саме цих загальних засад кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_9 в суді першої інстанції.
Разом з цим, колегія суддів, досліджуючи апеляційні доводи потерпілої ОСОБА_11 , з урахуванням наведеного, дійшла висновку про часткове задоволення її апеляційних вимог, а саме в частині скасування оскаржуваного вироку, оскільки призначення нового судового розгляду процесуально унеможливлює ухвалення судом апеляційної інстанції нового вироку, тобто на підставі норм ч.1 ст.420 КПК України.

Решту апеляційних доводів потерпілої, колегія суддів вважає передчасними, оскільки згідно ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

Оскільки будь-який запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 в межах цього кримінального провадження не обирався, а сторони не заявляли відповідних клопотань при апеляційному розгляді, колегія суддів відповідно до вимог ч.4 ст.176 КПК України позбавлена процесуальної можливості вирішувати це питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, п.6 ч.1 ст.ст.407, п.п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 п. 2, ст. 411 ч. 1 п.3 , 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 задоволити частково.

Вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 14 вересня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_9 - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4