КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/6457/16-к
Провадження № 1-кп/552/36/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черемхово Іркутської області РФ, громадянки України, освіта вища, заміжня, має на утриманні сина 2004 року народження, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, -

встановив:
Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , будучи головою правління (директором) AT «ПТМЗ» та службовою особою, умисно, достовірно знаючи про наявність в організаційній структурі підприємства Служби персоналу та відсутність необхідності у залученні сторонніх осіб до її роботи, в інтересах ОСОБА_6 та за попередньою змовою з останньою, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою розтрати чужого майна, 01.01.2013 року уклав з ОСОБА_6 цивільно-правовий договір № ТМ-004 про надання консультаційних послуг з інвентаризації та аудиту служби по роботі з персоналом, з розробки рекомендацій по удосконаленню та організації роботи служби по роботі з персоналом, що входило до функціональних обов`язків начальника Служби персоналу.
Згідно з частиною 2 Договору вартість послуг за даним договором складала 168 000 грн., оплата вартості послуг здійснювалась щомісячно в національній валюті України шляхом видачі готівки в касі або перерахування коштів на банківський рахунок ОСОБА_6 в сумі 14 000 грн. на підставі підписаних актів приймання-передачі наданих послуг.
Відповідно до п.3.2 вказаного Договору здача-приймання наданих послуг повинна здійснюватись шляхом підписання щомісячно актів приймання - передачі наданих послуг, перед підписанням якого,відповідно до п.3.3 Договору, ОСОБА_6 повинна була передавати ОСОБА_8 результати виконаних нею послуг у вигляді письмового звіту, і тільки після ознайомлення з результатами виконаних послуг ОСОБА_8 повинен був підписувати з ОСОБА_6 акт приймання-передачі наданих послуг.
Так, ОСОБА_6 , будучи службовою особою в силу ч.3 ст.18 КК України, оскільки тимчасово, у період дії Договору з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно- господарські функції на підприємстві за спеціальним повноваженням, якими ОСОБА_6 була наділена повноважною службовою особою підприємства - ОСОБА_8 .
Після чого, ОСОБА_6 надала ОСОБА_8 вищезазначені акти прийому передачі виконаної роботи до Договору, з метою підпису та скріплення печаткою АТ «ПТМЗ».
Далі, у невстановлений час та у невстановленому місці, будучи службовою особою, ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , реалізовуючи умисел на розтрату майна AT «ПТМЗ», власноручно підписав та скріпив печаткою АТ «ПТМЗ» надані та виготовлені ОСОБА_6 означені акти прийому передачі виконаної роботи до Договору про виконання роботи, надавши їм статус офіційного документа, тим самим видав їх та засвідчив повноту виконаних робіт, достовірно знаючи, що послуги надані ОСОБА_6 , відповідно до предмету договору виконані формально, тобто відомості, зазначені в акті, є завідомо неправдивими.
З метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами АТ «ПТМЗ» ОСОБА_6 передала до бухгалтерії AT «ПТМЗ» акти прийому-передачі виконаної роботи до Договору, підписані ОСОБА_8 та скріплені печаткою AT «ПТМЗ» для отримання незаконної винагороди за начебто надані послуги. Загальний розмір винагороди, нарахований ОСОБА_6 за період з 01.01.2013 року по 01.11.2013 року становив 170 800 грн.
Згідно даних бухгалтерського обліку, у період часу з 01.01.2013 року по 01.11.2013 року ОСОБА_6 безпідставно виплачено грошову винагороду в сумі 140 372 грн.
У ході досудового розслідування проведено судову економічну експертизу, згідно висновку якої від 23.09.2015 р., відповідно наданих на дослідження матеріалів встановлено, що виконання цивільно-правового договору № ТМ-004 від 01.01.2013 р. виконавцем ОСОБА_6 документально не підтверджено:
обліком надання консультаційних послуг з інвентаризації та аудиту служби по роботі з персоналом Замовника (журналом обліку наданих консультаційних послуг із зазначенням дати, часу проведення та тематики консультацій, робочими документами);
обліком проведення усних консультацій;
письмовими звітами та рекомендаціями (текстові та графічні матеріали, карти проектів, тощо) за визначеною темою.
Вказаними умисними діями ОСОБА_6 , які виразились у безпідставному підписанні цивільно-правового договору про надання консультаційних послуг з інвентаризації та аудиту служби по роботі з персоналом № ТМ-004 від 01.01.2013 р. з головою правління (директором) AT «ПТМЗ» ОСОБА_8 , та подальшому безпідставному отриманні за ним грошової винагороди без фактичного виконання умов договору, за попередньою змовою з ОСОБА_8 вчинено розтрату майна AT «ПТМЗ» на її користь на загальну суму 140 372 гривні, що у 245 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, тобто у вчинені розтрати чужого майна AT «ПТМЗ» на свою користь шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.
06 липня 2017 року представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 суду надано клопотання про відмову від обвинувачення, згідно якого потерпілий в особі директора АТ «ПТМЗ» ОСОБА_9 повністю та безповоротно відмовляється від обвинувачення у даному кримінальному провадженні, так як не має до ОСОБА_6 жодних претензій. Просить закрити відносно неї кримінальне провадження.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечують проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.3 ст.191 КК України, підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.3 ст.477 КК України обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою, або шкода від якого завдана державним інтересам) КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, якщо воно вчинене особою , яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, в разі якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальних провадженнях у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктом 7 частини 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, керуючись п.7 ч.1, ч.7 ст.284 КПК України, суд -

ухвалив:
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000315 від 19.02.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України закрити в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Скасувати арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2016 року.

Скасувати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляцiйного суду Полтавської областi протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1