Провадження № 1-кп/742/107/17
Єдиний унікальний № 742/2558/15-к
ВИРОК
Іменем України
24 липня 2017 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження № 0000165 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, вдови, працюючої директором КП «Прилуцька міська друкарня», раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що працюючи з 18 вересня 2014 року директором комунального підприємства «Прилуцька міська друкарня» у квітні 2015 року, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, шляхом обману, під час укладення договору оренди частини приміщення друкарні площею 25,34 кв.м. для здійснення підприємницької діяльності з ОСОБА_8 , під приводом відшкодування витрат на розміщення оголошення в засобах масової інформації про намір очолюваного нею, ОСОБА_7 , підприємства, передати в оренду частину нерухомого майна, а саме вищезазначеного приміщення, та відшкодування витрат на оцінку даного нерухомого майна, заволоділа коштами ОСОБА_8 в сумі 1300 грн.
Зазначені дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення категорично заперечує та суду пояснила, що в лютому 2015 року вона, з дозволу управління комунального майна Чернігівської облради вирішила здати в оренду вільні приміщення очолюваного нею підприємства, в зв`язку з чим у приватного підприємства «Експерт» замовила експертну оцінку майна, за що її підприємство провело відповідну оплату виконаних робіт в розмірі 500,00 грн. Десь наприкінці лютого на початку березня 2015 року до неї зателефонувала незнайома жінка, яка цікавилася, чи не здають вони в оренду приміщення. З даною жінкою, як пізніше з`ясувалося це була ОСОБА_8 , вони зустрілися 6 березня 2015 року, і під час зустрічі з`ясувалося, що остання не є суб`єктом підприємницької діяльності, в зв`язку з чим вона рекомендувала їй негайно оформити документи на підприємницьку діяльність та попередила, що їй необхідно буде відшкодувати підприємству понесені ним витрати на експертну оцінку майна та оголошення в засобах масової інформації, на що остання погодилася. Після цього, вона (обвинувачена) надала оголошення в ЗМІ (газета «Деснянська правда») про можливу оренду приміщення, оскільки це є обов`язковою умовою при наданні приміщень в оренду, як і оцінка вартості майна, за друкування якого оплату провело їх підприємство. 6 квітня 2015 року ОСОБА_8 принесла документи на право зайняття підприємницькою діяльністю і вони домовилися про оформлення договору оренди. 15 квітня 2015 року до неї прийшла помічниця ОСОБА_8 , якій вона надала рахунок, на який необхідно було перерахувати кошти в розмірі одномісячної орендної плати (730,00 грн.), як попередню оплату. 17 квітня 2015 року, зранку, до неї зателефонувала ОСОБА_8 і повідомила, що згодна укласти договір і вони домовилися зустрітися після обіду. Після чого вона попередила головного бухгалтера, що сьогодні будуть внесені кошти на відшкодування витрат за експертну оцінку майна та друкування оголошення у ЗМІ. Після обіду до неї прийшла ОСОБА_8 , вони знов оглянули орендоване приміщення і вона передала ОСОБА_8 ключі від нього, та вони підписали договір. Після цього ОСОБА_8 положила їй на стіл 800 грн., а потім ще 3000 грн., з цих коштів вона взяла 1300 грн. з розрахунку оплати вартості витрат за експертну оцінку майна та друкування оголошення у ЗМІ про оренду майна, а решту 2500,00 грн. повернула ОСОБА_8 , після чого остання залишила її кабінет. Потому відразу, до її кабінету зайшли представники правоохоронних органів, обвинуватили її в отриманні хабара та почали проводити слідчі дії.
Винною себе не визнає в повному обсязі, бо діяла в межах своєї компетенції, та у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки відшкодування орендарем понесених орендодавцем витрат передбачено відповідними нормативними актами.
Просить встановити істину по справі, бо така була спровокована працівниками міліції, та випрадати її за відсутністю складу злочину.
Допитана в суді свідок ОСОБА_9 повідомила, що вона працює в міській друкарні з 2009 року бухгалтером. У квітні 2015 року виконувала обов?язки головного бухгалтера. Їй відомо, що друкарня здавала в той час в оренду приміщення, бо вона як бухгалтер допомагала директору займатися даним питанням. Був один претендент на укладання договору оренди приміщення - ОСОБА_8 , але особисто вона її не бачила. Готувалися накази, складався договір оренди для укладання та підписання. Зранку, 17 квітня 2015 року ОСОБА_7 зайшла до них в кабінет та повідомила, що сьогодні повинна прийти ОСОБА_8 (орендар) та принести кошти на відшкодування витрат друкарні на оплату оголошення в газеті в сумі 800 грн. та витрат на оцінку майна в сумі 500 грн. Свідок повідомила бухгалтеру ОСОБА_10 про те, що сьогодні буде виручка як відшкодування за оголошення та оцінку майна, і що їй необхідно буде піти в банк та покласти її на рахунок підприємства. Після обіду, до них в кабінет зайшов чоловік, і сказав, що їх керівника затримано на отриманні хабаря. Після чого, вони зайшли в кабінет директора, де було близько 5-6 невідомих осіб і ОСОБА_7 . Директор мала право отримати кошти, а потім їм принести для документаьного оформлення. До обвинуваченої директором був ОСОБА_11 , та при ньому вона працювала бухгалтером і пам`ятає, що кошти в якості відшкодування за оголошення та оцінку майна приносили орендарі готівкою, яку вона приймала. Таке відшкодування передбачено методикою оренди комунального майна, яке затверджено рішенням Чернігівської обласної ради.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона працює в міській друкарні бухгалтером з 02 квітня 2015 року. 17 квітня 2015 року зранку її попередила ОСОБА_9 (головний бухгалтер) про те, що прийде орендар ОСОБА_12 і сплатить кошти в якості відшкодування за оголошення в газеті та витрати на оцінку приміщення. Вона як бухгалтер-касир при отриманні готівки оформлює первинні бухгалтерські документи, а саме прибутковий касовий ордер. При цьому 17 квітня 2015 року вона не змогла оформити прибутковий касовий ордер за отримання готівки в якості відшкодування за оголошення в газеті та витрати на оцінку приміщення так як готівку в цей день вона не отримала. Того дня, після обіду, до них в кабінет зайшов працівник міліції, та повідомив, що ОСОБА_7 отримала хабар.
Свідок ОСОБА_8 у суді пояснила, що вона шукала приміщення під магазин військової форми. Вона зателефонувала по оголошенню в газеті про здачу в оренду кімнати в Прилуцькій міській друкарні, та домовились про суму в розмірі чи 600 грн. чи 800 грн.. Також обвинувачена їй сказала про необхідність відшкодування оплати експертизи за оцінку майна та оголошення в газеті. Потім коли вона повідомила, що буде орендувати приміщення як ФОП, то орендну плату їй збільшили. Вже мова йшла про начебто 3000, 00 грн. (точно не пам?ятає). Така поведінка ОСОБА_13 її обурила, вона засумнівалася в порядності останньої, та звернулася до правоохоронних органів про вимагання у неї грошей, де написала відповідну заяву. Обвинувачена показувала приміщення, яке її влаштовувало. Потім вона зареєструвалась як ФОП, подала заяву про намір взяти приміщення в оренду. Грошові кошти з написом « ОСОБА_14 » їй вручили працівники міліції для передачі ОСОБА_7 та спорядили її технічними засобами для фіксації передачі грошей. 17.04.2015 у кабінеті обвинуваченої, після підписання договору оренди, вона передала ОСОБА_7 гроші в сумі 3800,00 грн., як компенсацію за оголошення в газеті 800,00 грн. та за оцінку майна 500,00 грн., але обвинувачена відрахувала певну суму, а решту коштів повернула. Після чого вона вийшла з кабінету. При цьому жодних підтверджуючих документів про отримання коштів ОСОБА_7 їй не надала.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що орендарем приміщень міської друкарні являється з 2010 року. Особливістю при здачі в оренду було те, що вартість оголошення та витрати на оцінку майна необхідно було відшкодовувати друкарні. Таке відшкодування проводилось ним шляхом внесення коштів до бухгалтерії. Тоді він також був лише одним претендентом на оренду приміщення.

Допитанй у суді свідок ОСОБА_16 , як начальник відділу орендних відносин та організацій розрахунку управління комунального майна Чернігівської обласної ради повідомив, що обвинувачена при передачі майна в оренду діяла в межах своїх повноважень і відповідно до встановленої практики передачі майна в оренду та відповідних нормативних актів, а саме: відшкодування витрат орендарем за проведення незалежної оцінки орендованого майна передбачено «Методикою оцінки об`єктів оренди», затвердженої постановою КМ України від 10.08.1995 № 629, а відшкодування витрат орендаря за друк оголошення в ЗМІ про можливість оренди майна передбачено Положенням «Про порядок передачі майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області» від 25.03.2011. Оголошення у пресі проводилося з метою вивчення попиту на оренду майна, та коли з бажаючих була лише одна особа, то конкурс не проводиться. Договір оренди був підписаний після повного погодження його умов (надання ними дозволу) з їх управлінням. За період роботи ОСОБА_7 на посаді директора КП «Прилуцька міська друкарня» зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони та жодних нарікань на її рооту в керівництва управління не має.
Свідок ОСОБА_17 як заступник начальника управління комунального майна обласної Чернігівської ради, в суді дав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що у квітні 2015 року працівники міліції запросили її в якості понятої до приміщення служби БЕЗ в м.Прилуки, коли помічалися та вручалися грошові кошти для дачі хабаря, якійсь дівчині. Гроші були в основному купюрами по 200 грн. на суму більше 3000,00 грн., скільки точно не пам?ятає. Тій дівчині також надали техзасоби для фіксування передчі коштів. Після підписання документів, її з іншою понятою повезли до друкарні. Коли вони йшла на 2 поверх, то назустріч їм вибігла дівчина, якій передавали кошти для вручення. У кабінеті директора ОСОБА_7 були вилучені гроші з поміткою «хабар», але сума їх була меншою ніж ті, що вручали дівчині. Обвинувачена вказувала, що гроші вона взяла законно.

Допитана в суді свідок ОСОБА_19 дала покази аналогічні поясненням свідка ОСОБА_18 .

Згідно клопотання директора КП «Прилуцька міська друкарня» ОСОБА_7 № 1 від 23.01.2015, адресованого заступинку начальника управління комунального майна Чернігівської обласної ради ОСОБА_17 вбачається, що ОСОБА_7 просить надати дозвіл на передачу в оренду частину приміщень друкарні по АДРЕСА_2 (т.2 а.п.82, 208).

Листом № 03-82 від 31.01.2015 управління комунального майна обласної ради надало дозвіл на передачу в оренду приміщень, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що по вул.Ярмарковій, 47 в м.Прилуки. У листі, крім того, звернуто увагу на необхідність дотримання вимог Положення про порядок передачі майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в оренду, затвердженого рішенням обласної ради від 25.03.2011 (т.2 а.п.83).
Згідно рахунок-фактури та акту здачі-прийняття робіт від 18.03.2015 підтверджується вартість експертної оцінки нерухомості проведеної ПП «Експерт», замовленої КП «Прилуцька міська друкарня» в розмірі 500,00 грн. (т.2 а.п.177).
Договором щодо надання інформаційних послуг, актом прийняття-здачі наданих послуг від 24.03.2015, рахунком № 109 від 24.03.2015 та платіжним дорученням № 649 від 26.03.2015 підтверджується проплата Прилуцькою міською друкарнею 872,10 грн. редакції газети «Деснянська правда» за публікацію оголошення про здачу в оренду нежитлових приміщень друкарні (т.2 а.п.182-186).
Згідно відповідного оголошення в газеті (як з?ясувалося в суді) «Деснянська правда» вказувалося про намір КП «Прилуцька міська друкарня» передати в оренду нежитлові приміщення в будівлі по АДРЕСА_2 . Заяви про оренду приймаються до 10.04.2015 (включно) т.2 а.п.84.
У своїй письмовій заяві від 06.04.2015 ФОП ОСОБА_8 звертається до директора КП «Прилуцька міська друкарня» ОСОБА_7 з проханням орендувати приміщення в будівлі друкарні площею 25.34 кв.м. по АДРЕСА_2 (т.2 а.п.187).
Наказом директора КП «Прилуцька міська друкарня» ОСОБА_7 № 16 від 14.04.2015 з ФОП ОСОБА_8 , як з єдиним претендентом, визнано право на укладення договору оренди нежитлового приміщення в друкарні (т.2 а.п.176).
Про укладення договору оренди між орендодавцем КП «Прилуцька міська друкарня» в особі директора ОСОБА_7 та орендарем ФОП ОСОБА_8 нежитлового приміщення, площею 25,34 кв.м. в будівлі друкарні по АДРЕСА_2 свідчать відповідний підписаний договір, акт прийому-передачі в оренду майна та розрахунок розміру орендної плати від 14.04.2015 (т.1 а.п.188-195).
Згідно підпункту 5.1.16. Договору оренди передбачено обов?язок саме орендаря ОСОБА_8 сплатити послуги з проведення незалежної оцінки об?єкта оренди (т.2 а.п.188-193), що узгоджується з умовами Типового договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженого рішенням Чернігівської обласної ради від 30.09.2011 (т.1 а.п.30-31).
З протоколу прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.04.2015 вбачається, що ОСОБА_8 повідомляє про вимагання в неї неправомірної вигоди в розмірі 3000,00 грн. директором КП «Прилуцька міська друкарня» ОСОБА_7 за надання оренди приміщення, а також за підписання договору оренди (т.2 а.п.110).
Згідно витягу з кримінального провадження № 0000165 від 15.04.2015 внесено до ЄРДР відомості стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України, яка отримала неправомірну вигоду від ОСОБА_8 в сумі 1300,00 грн. (т.2 а.п.109).
Постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 16.04.2015 вирішено провести спеціальний слідчий експеримент шляхом огляду, помітки та вручення ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 3000,00 грн. для подальшої передачі ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди (т.2 а.п.204-205).
Згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 17.04.2015 вбачається, що ОСОБА_8 вручено 3800,00 грн. для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_7 (т.2 а.п. 115-118).
Згідно протоколу освідування особи від 17.04.2015 вбачається, що на підставі постанови про проведення освідування особи від 16.04.2015, проведено освідування ОСОБА_7 , в результаті якого при проведенні змивів та огляді правої та лівої рук при освітленні ультрафіолетом на долонях рук виявлено яскраве свічення (т.2 а.п.119-121).
Згідно протоколу обшуку від 17.04.2015, узаконеного ухвалою слідчого судді Новозаводського райсуду м.Чернігова від 20.04.2015, проведеного у службовому кабінеті ОСОБА_7 на 2-му поверсі приміщення за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, крім того, що у верхній шухляді робочого столу виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1300,00 грн. чотирьма купюрами номіналом 200,00 грн., та одну курюру номіналом 500 грн, серійні номери на яких співпадають з серійними номерами грошових купюр, вручених ОСОБА_8 які під дією променів ультрафіолету мали яскраве свічення (т.2 а.п.122-134, 206-207).
По криміальному проваденню згідно постанови від 19.06.2015 визнано та приєднано речові докази, в тому числі, грошові кошти в сумі 1300,00 грн., вилучені під час обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_7 (т.2 а.п.137-139).

Згідно висновку експерта № 555(х) від 22.05.2015 з ілюстративною таблицею до нього, вбачається, що на наданих на експертизу: марлевих тампонах, згідно постанови про призначення експертизи, зі змивами з лівої та правої руки ОСОБА_7 та на грошових коштах в сумі 1300,00 грн. та на поверхні прозорого полімерного пакету типу «файл» виявлено нашарування люмінесцентних спеціальних хімічних речовин (люмінофорів) з жовто-зеленим кольором люмінування.
Спеціальні хімічні речовини (люмінофори) з жовто-зеленим кольором люмінесценції, виявлені на вищевказаних об"єктах, за сукупністю фізико-хімічних властивостей мають спільну родову належність з речовиною з контрольного зразку з жовто-зеленим кольором люмінесценції (т.2 а.п.141-147).
Відповідно до протоколу про проведення контролю за вчиненням злочину від 20.04.2015, що був проведений на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Чернігівської області від 16.04.2015 у службовому кабінеті СДСБЕЗ Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області в присутності понятих проводився огляд та помітка грошових коштів у сумі 3800,00 грн., які були надані ОСОБА_8 для подальшої їх передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_7 (т.2 а.п.148-149).
Згідно протоколу про результати аудіо-, відеоконторолю особи від 20.04.2015, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 16.04.2015, зафіксовано факт отримання директором КП «Прилуцька міська друкарня» ОСОБА_7 неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за укладення договору оренди приміщення (т.2 а.п.150, т.3 а.п.197-199).
Ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 16.04.2015 надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із застосуванням технічних засобів з метою фіксації протиправної діяльності ОСОБА_7 в ході якої зафіксовано факт передачі 1300,00 грн. (протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_7 від 20.04.2017 з з переглянутим у судовому засіданні відеозапису на мікро SD 4 GB інв. № 4/230т) т.3 а.п.197-199, т.2 а.п.135, 150).
Згідно протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів та переглядом у судовому засіданні відеозйомки вбачається, як ОСОБА_8 неодноразово пропонувала, намагалася залишити (поклала на стіл) гроші, але ОСОБА_7 відраховує певну суму коштів, а решту повертає (т.2 а.п.135, 208-209).

Заслухавши покази обвинуваченої, свідків, дослідивши докази, долучені до матеріалів кримінального провадження його учасниками, суд вважає достовірно встановленими наступні обставини.
Так, 23 січня 2015 року ОСОБА_7 , як директор комунального підприємства, звернулася з листом до вищого керівництва, а саме до заступника начальника управління комунального майна Чернігівської обласної ради, про надання дозволу на передачу в оренду вільних приміщень підпорядкованого їй підприємства в кількості п`яти приміщень. Листом № 03-82 від 31 січня 2015 року управління комунального майна Чернігівської облради надало їй дозвіл на передачу майна в оренду. Після чого, в газеті «Деснянська правда» було дано оголошення про намір передачі майна в оренду, що є обов`язковою умовою при передачі майна в оренду. За розміщення відповідного оголошення, підприємство, на підставі договору, провело оплату в сумі 872,10 грн. У березні 2015 року обвинувачена замовила експертну оцінку майна підприємства в ПП «Експерт» для визначення вартості майна, що підлягає передачі в оренду, оскільки це також є обов`язковою умовою при передачі майна в оренду, і за виконання даних робіт, а саме звіту про оцінку майна, їх підприємство сплатило виконавцю робіт 500,00 грн. У подальшому, перед укладенням (підписанням) договору оренди, ОСОБА_7 неодноразово повідомляла ОСОБА_8 про необхідність відшкодування КП «Прилуцькій міській друкарні» витрат, пов?язаних із розмішенням оголошення в ЗМІ про передачу майна в оренду, та з проведенням оцінки об?єкту оренди. 17.04.2015 після підписання необхідних документів з приводу договору оренди, ОСОБА_8 намагалася передати (поклала на стіл) ОСОБА_7 3800,00 грн., проте остання відрахувала 1300,00 грн. необхідних для відшкодування друкарні витрат, понесених із оголошенням у ЗМІ та оцінкою майна, а решту коштів повернула ОСОБА_8 ..
Аналізуючи всі надані та досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
При вирішенні даної справи суд, крім того враховує, що організаційні відносини, пов?зані з передачею в оренду майна, яке перебуває в комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання вищевказаного майна, регулюються Законом України «Про оренду державного і комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ з послідуючими змінами та доповненнями (далі Закон). Відповідно до ст.7 Закону ініціатива щодо оренди майна може виходити як від фізичних чи юридичних осіб, які можуть бути орендарями, так і від орендодавців.
Частиною 4 статті 9 Закону передбачено здійснення процедури вивчення попиту на об?єкт оренди шляхом розміщення в офіційних ЗМІ та на веб-сайтах оголошення про намір передати майно в оренду. У разі якщо за результатами вивчення попиту на об?єкт оренди подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником.
Статтею 11 Закону передбачено, що оцінка об?єкта оренди передує укладенню договору оренди та здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України від 10.08.1995 № 629 (далі Методика оцінки об?єктів оренди). Відповідно до п.2 Методики послуги з проведення незалежної оцінки об?єкта оренди сплачує орендар.

Порядок передачі майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в оренду регулюється також Положенням, затвердженим рішенням Чернігівської обласної ради від 25.03.2011 (далі Положення).
Пунктом 11 Положення про порядок проведення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженого рішенням Чернігівської обласної ради від 25 березня 2011 року (із змінами від 30.09.2011) передбачено, що умовами конкурсу, крім того, є компенсація орендарем витрат орендодавця на здійснення незалежної оцінки об?єкта оренди та витрат на публікацію оголошення про конкурс.
Одним із основних доказів, на який посилається прокурор є покази свідка ОСОБА_8 , проте остання в судовому засіданні підвердила, що ОСОБА_7 завчасно попереджала її про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з передачею майна в оренду, а саме - 500 грн. за оголошення в газеті та 800 грн. за оцінку орендного майна, що передбачено вищевказаними нормативними актами.
Право директора КП «Прилуцька міська друкарня» отримувати кошти від імені та в інтересах підприємства узгоджується з положеннями Статуту друкарні (п.7.5.) т.1 а.п.25-29.
Кошти до каси ОСОБА_7 не встигла передати, оскільки до її кабінету через кілька хвилин після того, як вийшла ОСОБА_8 , зайшли працівники правоохоронних органів, що і не дало їй змоги здати кошти в касу.
Більше того, ОСОБА_7 зранку 17.04.2015 попередила працівників бухгалтерії про те, що того дня, від ОСОБА_8 мають надійти кошти на відшкодування витрат за експертну оцінку майна та за подачу оголошення у ЗМІ про оренду майна, що беззастережно підтвердили в суді свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Також різниця в розмірі 72,10 грн. між фактично проплаченими Прилуцькою міською друкарнею коштами (872,10 грн.) за публікацію оголошення в газеті та коштами (800,00 грн.), які отримала ОСОБА_7 від орендаря може бути виставлена в будь-який момент після звірки з ОСОБА_8 , в рамках виконання господарської операції між двома суб`єктами комерційної діяльності, без обмеження в часі та не потребує строку для проведення такої компенсації.

Свідки ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , які працюють на керівних посадах в управлінні комунального майна Чернігівської обласної ради упевнено вказують, що ОСОБА_7 при передачі майна в оренду діяла в межах своїх повноважень у відповідності до нормативних актів та встановленої практики передачі майна в оренду.
Всі сумніви щодо доведеності винуватості, якщо їх неможливо усунути, повинні трактуватися на користь обвинуваченого.
Також доводи обвинувачення в тому, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вартість послуг з оцінки всієї будівлі «Прилуцька міська друкарня» площею 1453,60 кв.м. становить 500,00 грн. заволоділа коштами в якості відшкодування витрат на оцінку орендованого ОСОБА_8 приміщення площею 25,34 кв.м. не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Для визначення вартості площі приміщення необхідно визначити вартість всієї будівлі згідно вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 року № 629 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 січня 2003 року № 3), а саме оцінка об`єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об`єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати.

Тобто, для визначення вартості одного квадратного метра орендованого приміщення визначається варість всієї будівлі в якому знаходиться це приміщення.

В матеріалах провадження є достатньо доказів того, що із запропонованих ОСОБА_8 3 800 грн. ОСОБА_7 взяла лише 1300,00 грн., що відповідає вартості понесених підприємством витрат на оцінку майна та друк оголошення, а решту коштів в сумі 2500,00 грн. негайно повернула ОСОБА_8 , тобто маючи реальну можливість заволодіти коштами ОСОБА_8 в сумі 2500,00 грн., остання не використала таку можливість, і такі її дії свідчать про те, що вона діяла виключно в межах чинного законодавства, яке регулює передачу майна в оренду.

За місцем проживання та роботи ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно (т.2 а.п.100-102, 151, 155-156, т.1 а.п.20), на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т.2 а.п.152, 153), вперше притягується до кримінальної відповідальності (т.2 а.п.154).

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст.7 КПК України, загальними засадами кримінального провадження крім інших є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
В статті ст.17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Також, відповідно вимог ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюватися лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Отже, з урахуванням викладеного вище, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження в ході судового розгляду, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів її участі у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, а судом не встановлено.
В такому разі, суд вважає за необхідне, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст.62 Конституції України виправдати ОСОБА_7 за відсутності в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Речові докази: грошові кошти в сумі 1300,00 грн. (4 купюри по 200 грн. 1 купюра 500 грн.), вилучені під час обшуку службового кабінету ОСОБА_7 необхідно передати Головному управлінню Національної поліції України в Чернігівській області; решту доказів залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Процесуальні витрати в сумі 1152,00 грн., пов`язані з проведенням по справі хімічної експертизи, необхідно віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370-371, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати невинуватою за ч.1 ст.190 КК України та виправдати у зв?язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
Речові докази: грошові кошти в сумі 1300,00 грн. повернути Головному управлінню Національної поліції України в Чернігівській області (квитанція № 016899); копію заяви ОСОБА_8 від 06.04.2015, заяву ОСОБА_8 про надання можливості орендувати приміщення від 06.04.2015, копію паспорту, копію індентифікаційного номеру, копію витягу з Реєстру платинків єдиного податку, копію виписки з ЄДРПО на ОСОБА_8 та договір оренди приміщення від 14.04.2015 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати в сумі 1152,00 грн., пов`язані з проведенням по справі хімічної експертизи, необхідно віднести на рахунок держави.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити виправданій, адвокатам, прокурору.

Головуючий: ОСОБА_20