Справа № 183/7520/14
№ 1-кп/183/22/16
В И Р О К
іменем України
27 грудня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000897 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого консультантом ТОВ «ЛЕОН ФОРС», не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :
21 лютого 2009 року близько 22.30 години ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування відносин з ОСОБА_8 прийшов на територію аграрного коледжу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході виниклої між ними словесної сварки у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 лютого 2009 року близько 22.35 години ОСОБА_7 , знаходячись на територію аграрного коледжу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно наніс ОСОБА_8 три удари кулаками обох рук по голові та тулубу. В свою чергу ОСОБА_8 , захищаючись від протиправних дій ОСОБА_7 , схопив його таким чином, що останні впали на землю. ОСОБА_7 після падіння на землю знаходився зверху потерпілого ОСОБА_8 та продовжив наносити удари кулаками рук по голові та обличчю, вчинивши не менше двадцяти ударних травматичних дій. Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи №87/Е тілесні ушкодження у виді: синців навколо обох очей, на спинці носу, обох щоках, тильній поверхні обох передпліч і кисті лівої руки, крововилива в склеру лівого ока, забитої рани на спинці носа, саден на обличчі, кистях обох рук, вогнищеві крововиливи на внутрішній поверхні обох губ, розповсюджений крововилив під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку та обох півкуль мізочка мозку з початковою ексудативною запальною реакцією, крововилив у порожнину шлуночків мозку, набряк м`яких мозкових оболонок півкуль головного мозку.
Тілесні ушкодження у виді синців та саден на обличчі, забитої рани на спинці носу, крововилива в склеру лівого ока, крововиливів на внутрішній поверхні обох губ, крововиливи під м`які мозкові оболонки та в шлуночки головного мозку, у своїй сукупності, по ступеню тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, та такі, що привели до смерті потерпілого ОСОБА_8 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав та пояснив, що 21.02.2009 року близько 22.30 години ОСОБА_9 привіз його з с. Мар`янівка в м. Новомосковськ, з ними була ще дівчина, яку вони підвозили. Вони зайшли до кафе «Династія» поїсти. Дівчина замовила собі келих червоного вина. Зазначив, що алкоголь взагалі не вживає. З кафе ніхто з них не відлучався. Дівчина залишила кафе, а він попросив ОСОБА_9 відвезти його додому. Потім, на наступний день приїхали працівники міліції, забрали одяг але на ньому нічого виявлено не було. Після цього працівники міліції забрали його, повідомили, що він схожий на чоловіка, який вбив людину. Повідомив, що на нього здійснювали фізичний та моральний тиск, внаслідок катувань написав явку з повинною та давав пізнавальні показання. Цивільний позов не визнав.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, суд вважає сформульоване обвинувачення відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України доведеним, на підставі наступних доказів досліджених в судовому засіданні:

- показань потерпілої ОСОБА_5 про те, що 21.02.2009 року о 17.00 годині її син ОСОБА_8 повернувся додому з роботи. Під час вечері у нього задзвонив телефон, телефонувала його колишня дружина. Спочатку ОСОБА_8 розмовляв спокійно, але потім почав нервувати та голосно розмовляти. Після розмови по телефону син попрохав її приготувати йому речі, вдягнувся та пішов з дому на зустріч з кимось. 21.02.2009 року о 21.50 годині син зателефонував їй та просив не зачиняти ворота, сказав, що скоро повернеться. 22.02.2009 року до них додому приїхали працівники міліції та повідомили, що її син помер;

- показань потерпілого ОСОБА_6 про те, що 22.02.2009 року вранці, до нього додому приїхали працівники міліції та повідомили, що його син ОСОБА_8 помер;

- показань свідка ОСОБА_10 про те, що взимку він зі своїм товаришем ОСОБА_11 поверталися додому. Проходячи мимо Аграрного технікуму, він почув, що хтось хрипить. Підійшовши ближче він побачив, що біля дерева сидить чоловік. Вони подумали, що він спить, потормошили його, однак останній не відреагував, після чого викликали швидку допомогу. Пояснив, що обличчя цього чоловіка було опухле, запаху алкоголю від нього він не чув, чоловік весь час хрипів;

- показань свідка ОСОБА_11 про те, що взимку 2009 року він зі своїм товаришем ОСОБА_10 йшов додому, біля Аграрного технікуму вони побачили чоловіка, який сидів біля дерева. Вони подумали, що він спить, намагалися розбудити його, але останній не реагував. Після чого викликали швидку допомогу;

- показань свідка ОСОБА_12 про те, що взимку 2009 року вона була свідком того, як ОСОБА_7 заходив до приміщення кафе «Династія», яке розташоване в м. Новомосковськ в районі ЦРЛ, де вона працювала барменом. Це було вночі, ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння, агресивно настроєний, голосно розмовляв. Одягнений був у светр або кофту білого кольору, на светрі були плями червоного кольору, як від вина. ОСОБА_7 покинув кафе близько 23.30 - 00.00 години;

- протоколу огляду трупа від 22.02.2009 року, в ході проведення якого в приміщенні Новомосковського відділення СМЕ було оглянуто труп ОСОБА_8 на якому виявлені багаточисленні тілесні ушкодження;

- протоколу огляду місця події від 22.02.2009 року в ході проведення якого було оглянуто ділянку місцевості на території аграрного коледжу, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська 236, де на снігу, приблизно в 13 м. від будівлі учбового корпусу виявлена велика кількість плям червоно-бурого кольору, схожих на плями крові, пуста пачка з-під цигарок марки «Честерфілд», шнурок резиновий, грошова купюра номіналом 2 гривні, пуста пачка з-під сірників;

- довідки завідуючого Новомосковським відділенням ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» відповідно якої причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита внутрішньочерепна травма у виді крововиливів під м`які мозкові оболонки та в шлуночки мозку, які привели до здавлення та набряку мозку;

- протоколу впізнання трупу від 22.02.2009 року в ході проведення якого ОСОБА_8 впізнав свого брата ОСОБА_8 ;

- лікарського свідоцтва про смерть №87 від 23.02.2009 року відповідно якого ІНФОРМАЦІЯ_2 на приймальному покої Новомосковської ЦМЛ помер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , причиною смерті якого став набряк та здавлення головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки та в шлуночки головного мозку, закрита внутрішньочерепна травма;

- протоколу відтворення обстановки і обставин події від 05.03.2009 року в ході проведення якого ОСОБА_7 розказав і показав як 22.02.2009 року на території Аграрного технікуму, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- протоколу відтворення обстановки і обставин події від 06.03.2009 року в ході проведення якого ОСОБА_7 розказав і показав як 22.02.2009 року на території Аграрного технікуму, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська 236, ОСОБА_8 намагався нанести йому удари руками, однак він увернувся від його ударів та у відповідь наніс останньому удари в область грудної клітини та обличчя;

- висновку експерта № 87/Е від 21.03.2009 року відповідно якого при експертизі трупу ОСОБА_8 знайдено: синці навколо обох очей, на спинці носа, обох щоках, тильній поверхні обох передпліч і кисті лівої руки, крововилив у склеру лівого ока, забита рана на спинці носа, садна на обличчі, кистях обох рук, вогнищеві крововиливи на внутрішній поверхні обох губ, розповсюджений крововилив під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку та обох півкуль мізочка мозку з початковою ексудативною запальною реакцією, крововилив у порожнину шлуночків мозку, набряк м`яких мозкових оболонок півкуль головного мозку, півкуль мізочка, а також речовини головного мозку, внутрішньо-альвеолярні крововиливи, ділянки емфіземи та дистелектази у легенях, середньокраплева жирова дистрофія печінки, хронічний гепатит, повнокров`я внутрішніх органів, етиловий алкоголь у крові. Тілесні ушкодження у виді синців та саден на обличчі, забитої рани на спинці носа, крововилива в склеру лівого ока, крововиливів на внутрішній поверхні обох губ, крововиливів під м`які мозкові оболонки та в шлуночки головного мозку, у своїй сукупності по ступеню тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечні для життя та приведші до смерті потерпілого. Синці і садна на обличчі, забита рана на спинці носа, крововилив у склеру лівого ока, крововиливи на внутрішній поверхні обох губ, синці в області обох передпліч і кисті лівої руки, садна в області кистей рук заподіяні тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до наступу смерті. Усі тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості. Враховуючи багаточисленний характер тілесних ушкоджень та розташованість їх на різних частинах та поверхнях тіла, вони не могли бути заподіяні потерпілим власноручно. Оскільки тілесні ушкодження знаходяться на обличчі, можливо стверджувати, що під час їх заподіяння потерпілий був звернутий передньої поверхнею тіла до нападника. Тілесні ушкодження у виді синців на тильній поверхні обох передпліч і кисті лівої руки могли з`явитися при самообороні потерпілого. Враховуючи кількість знайдених тілесних ушкоджень, можливо стверджувати, що вони виникли внаслідок не менше двадцяти ударних травматичних дій. Після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг жити короткий проміжок часу, який вираховується десятками хвилин або декількома часами;

- висновку експерта № 87/Е/Д від 21.03.2009 року відповідно якого знайдені у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли з`явитися наслідком дій, які спричинив, а потім показав при відтворенні обстановки та обставин події ОСОБА_7 ;

- протоколу додаткового огляду місця події від 26.02.2009 року в ході проведення якого на території Аграрного коледжу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , між головним учбовим корпусом та приміщенням їдальні виявлено хрестик із білого металу та предмет зовні схожий на радіодеталь, на відстані 1 м від будівлі ЗТП-138 на снігу виявлено краплі червоно-бурого кольору, при вході в під`їзд АДРЕСА_3 та на вхідних дверях до даного під`їзду виявлено сліди червоно-бурого кольору, схожі на кров, біля дверей квартири АДРЕСА_4 даного будинку на висоті 80 см виявлено сліди червоно-бурого кольору, зовні схожі на кров;

- висновку експерта № 155 від 16.03.2009 року відповідно якого - в слідах на купюрі номіналом 2 гривні та в змиві на марлеву серветку, який зроблений між їдальнею та учбовим корпусом, встановлена наявність крові людини, яка можливо належала потерпілому ОСОБА_8 ;

- висновку експерта № 1113 від 18.12.2013 року відповідно якого процес допиту із ОСОБА_7 проведений 05.03.2009 року із застосуванням відеозапису, характеризується наявністю психологічно значимих умов, що відповідають індивідуально-психологічним особливостям комунікативної діяльності підозрюваного. У ході допиту ОСОБА_7 задано переважну кількість відкритих питань, що не створюють умов для орієнтування на їхній зміст. Альтернативні питання мають характер уточнень, що логічно та послідовно сформульовані вслід за повідомленнями ОСОБА_7 та стимулюють його до змістовного розширення розповіді у відповідності з психологічною специфікою процедури слідчої дії. Питання сугестивного характеру не задані в ході допиту. Динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до наступного у відповідності зі змістом повідомлень ОСОБА_7 , поступовим розгортанням сюжетних ліній. Комунікативна тактика допиту є відповідною психологічним закономірностям процесу відтворення, оскільки впорядковує та стимулює активність комунікативної діяльності ОСОБА_7 .

Комунікативна діяльність ОСОБА_7 у процесі допиту характеризується наявністю стійких індивідуально-психологічних особливостей: коливанням діалогової активності, а саме вираженою інформативною розгорнутістю відносно до кримінальної та кримінальної стадій злочину і зменшенням інформативності відносно посткримінальної стадії злочину (а саме завершення бійки із потерпілим та відходу з місця події), схильністю до надання специфічних деталей подій, наявністю ініціативних уточнень, контролем за своєю комунікативною поведінкою, активно-стійким слідуванням логіці свого оповідання. Невербальні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_7 не властиві для проявів вимушеної спонуки до спілкування у ситуації даного допиту та виконують функцію смислового навантаження, відображаючи його ставлення до реконструйованих подій. Прояви психічної діяльності ОСОБА_7 у ході допиту містять достатній комплекс ознак, що за своєю психологічною суттю є «слідами» минулого досвіду, відображеного ОСОБА_7 під час відтворення події злочину.

У поведінці ОСОБА_7 при проведенні з ним зазначеної слідчої дії, констатуються психологічні особливості, що властиві для самостійної дачі показань у ході допиту.

У відеозаписі допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 , проведеного 05.03.2009 року, не констатуються ознаки психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які приймали участь під час проведення слідчої дії;

- висновку експерта № 1115 від 30.12.2013 року відповідно якого у поведінці підозрюваного ОСОБА_7 при проведенні з ним відтворення обстановки та обставин події 05.03.2009 року, констатуються психологічні особливості, що властиві для самостійної дачі показань у ході відтворення обстановки та обставин події.

У відеозапису відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_7 не констатуються ознаки психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які приймали участь у проведенні даної слідчої дії;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 09.08.2014 року за участю свідка ОСОБА_13 в ході проведення якого останній розказав і показав як 21.02.2009 року він бачив як на території Аграрного технікуму двоє чоловіків голосно лаялись та з`ясовували стосунки. Облич даних чоловіків він не бачив, оскільки один з них лежав на спині, а інший, чоловік міцної статури, був розвернутий до нього спиною та наносив удари кулаками по голові чоловікові, який лежав на землі.

Пояснення свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , довідки з обліку ІБД УІТ, графіки роботи ГР ОСЕБ, постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2009 року, акт судово-медичного дослідження № 87 від 21.03.2009 року суд не приймає як докази, оскільки вони не містять в собі жодних обставин на підтвердження вини ОСОБА_7 в обсязі обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, як і обставин на підтвердження невинуватості останнього.

Крім того, суд не приймає як доказ наданий прокурором протокол з`явлення із зізнанням ОСОБА_7 , оскільки в судовому засіданні останній відмовився від нього, зазначивши, що писав з`явлення під тиском з боку працівників правоохоронних органів.

Всі вище перелічені докази, крім зазначених у попередньому абзаці, суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, показаннями наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Судом досліджено версію сторони захисту, відповідно до якої ОСОБА_7 вважає, що не вчиняв даного злочину, оскільки конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 у нього не було, та жодних тілесних ушкоджень він йому не завдавав.

Таку версію суд вважає нічим не обґрунтованою, надуманою, і розцінює такі показання правом обвинуваченого на захист, обраним відповідно до закону та свого розуміння вчинених дій, а також його намаганням уникнути відповідальності за вчинення тяжкого злочину. Вказана версія спростовується дослідженими доказами обвинувачення.

Позицію сторони захисту, що до невизнання своєї вини обвинуваченим, суд вважає неприйнятною і розглядає як намагання ухилитись від відповідальності за інкримінований злочин, оскільки, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд виходить із сукупності всіх обставин справи і бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про усвідомлення обвинуваченим суспільно-небезпечного характеру своїх дій, передбачення їх суспільно-небезпечних наслідків і бажання їх настання, а саме, спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , які призвели до смерті останнього, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні на підставі показань свідків, у сукупності з дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Версію сторони захисту про неналежність та недопустимість, з огляду на положення ст. 87 КПК України таких доказів як: протокол відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_7 від 05.03.2009 року, протокол явки з повинною ОСОБА_7 від 04.03.2009 року, протокол допиту ОСОБА_7 в якості свідка, протокол допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного, у зв`язку з тим, що вони були добуті з порушенням норм КПК України та незаконним шляхом, в результаті фізичного насильства та погроз відносно ОСОБА_7 з боку працівників правоохоронних органів, суд вважає нічим не обґрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 Перехідних положень КПК України допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Від так, враховуючи, те що переважну більшість доказів було отримано на час дії КПК України 1960 року, суд давав їм оцінку саме з огляду на положення які діяли до набрання чинності КПК України 2012 року, який діє сьогодні.

Так, в судовому засіданні було відтворено відеозаписи відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 05.03.2009 року та відеозапис допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного від 05.03.2009 року, на яких ОСОБА_7 читко, ясно та послідовно розповідав обставини скоєння ним злочину, тим більше, в присутності свого захисника, що вказує на те, що будь-яких порушень з боку правоохоронних органів не вбачається, так як і не вбачається здійснення будь-якого чи то фізичного, чи то морального впливу на ОСОБА_7 , що, між іншим також спростовується висновком експерта № 166/Е від 10.03.2009 року відповідно якого яких-небудь тілесних ушкоджень при огляді ОСОБА_7 не знайдено, висновком судово-психологічної експертизи № 1113 від 18.12.2013 року, та висновком судово-психологічної експертизи № 1115 від 30.12.2013 року.

Судом не встановлено порушень кримінально-процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_7 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним умисного тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого за ч. 2 ст. 121 КК України.
При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_7 суд враховує те, що останній за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких з суспільно-небезпечними наслідками у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 , враховуючи те, що ОСОБА_7 вину у скоєному злочині не визнав, легковажно поставився до настання можливих наслідків, думку потерпілих, які наполягали на призначенні обвинуваченому максимально суворого покарання, що у сукупності із обставиною, яка обтяжує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Питання запобіжного заходу під час судового розгляду, не було порушено стороною обвинувачення, з огляду на вимоги КПК України, суд позбавлений можливості самостійно вирішувати питання запобіжного заходу, а тому до набрання рішенням законної сили, він залишається відносно ОСОБА_7 не обраним.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення із ОСОБА_7 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 40 273 гривні 50 копійок, в рахунок моральної шкоди 1 500 000 гривень.
Вирішуючи питання позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди на користь потерпілої, суд враховує документально підтвердженими матеріальну шкоду в сумі 8 706 гривень 50 копійок, в сукупності із встановленою виною ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги. Вирішуючи питання моральної шкоди, суд також враховую доведеність вини ОСОБА_7 в обсязі обвинувачення, враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої, завданих в наслідок протиправних дій ОСОБА_7 , характер немайнових втрат смерть близької людини - сина, стан здоров`я потерпілої та можливість його відновлення, тяжкість вимушених змін в її життєвих стосунках. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду спричинену потерпілому в 1 500 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 9 років.

Зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 05.03.2009 року по 07.03.2009 року включно, на підставі ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8 706 гривень 50 копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500 000 гривень, в іншій частині позивних вимог відмовити.
Речові докази:

- предмети одягу, вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , передані на зберігання ОСОБА_16 вважати повернутими;

- пластикова картка «Home credit bank» НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , пластикова картка «АБВ техніка classic», сувенір у виді фрагмента каменя чорного кольору (талісман), ключ від циліндричного замка, передані на зберігання ОСОБА_8 вважати повернутими;

- пачка з-під цигарок «Честерфілд», шнурок гумовий, коробка з-під сірників, хрестик з білого металу, замок від ланцюжка, радіодеталь, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського МВ знищити;

- купюру номіналом 2 гривні передати в дохід держав;

- змиви на марлевих тампонах, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського МВ знищити;

- два диски з відеозаписом протоколу допиту ОСОБА_7 і відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1