АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

4 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав і інтересів власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000291 від 24.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 ч. 2, ст. 27 ч. 5 ст. 364 ч. 2, ст. 27 ч. 3 ст. 205 ч. 1 КК України, задоволено клопотання слідчого в ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на виявлені та вилучені під час обшуку 02.03.2017 року у офісі ТОВ "Євро-Транс Україна", розташованого на 4 поверсі №424 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в ході яких виявлено та вилучено документи і речі, перелік яких зазначено в резолютивній частині ухвали слідчого судді.

Згідно ухвали суду, вирішуючи питання про задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором та накладання арешту на вказане майно, суд врахував вимоги, передбачені ст. 170 КПК України та дійшов висновку, що існують достатні правові підстави для арешту майна. Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_5 , яка діє у захист прав і інтересів власника майна ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт посилається на те, що клопотання слідчого було розглянуто з порушенням строків ч. 6 ст. 173 КПК України.

Крім того вказує, що на даний час у кримінальному провадженні відсутні особи, яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000291 від 24.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.

07.03.2017 р. слідчий в ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене під час обшуку 02.03.2017 року у офісі ТОВ "Євро-Транс Україна", розташованого на 4 поверсі №424 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в ході яких виявлено та вилучено документи і речі, а також грошові кошти, перелік яких зазначено у клопотанні.

13.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено частково.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було вислухано доводи слідчого, представника власника майна, а також власника майна, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, наявність даних про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000291 від 24.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 ч. 2, ст. 27 ч. 5 ст. 364 ч. 2, ст. 27 ч. 3 ст. 205 ч. 1 КК України, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на виявлені та вилучені під час обшуку 02.03.2017 року у офісі ТОВ "Євро-Транс Україна", розташованого на 4 поверсі №424 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в ході яких виявлено та вилучено документи і речі, перелік яких зазначено в резолютивній частині ухвали слідчого судді, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав і інтересів власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 р и с я ж н ю к