УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/2195/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар с/з ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2017 року,
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .
Застосовано до ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановлено по 24 квітня 2017 року включно.
Задовольняючи клопотання, суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , покладається необхідність забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, запобігання спроби переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Суд першої інстанції зазначив, що вказані ризики підтверджуються тим що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальної правопорушення передбаченого ст.187 ч.2 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до правопорушень тяжкого ступеню та за яке законом передбачено покарання у вигляді, позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім цього, на думку суду, слідством здобуто вагомі докази про вчинення підозрюваним вказаного правопорушення. Вказані обстави в сукупності надали підстави суду застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення дієвості кримінального провадження.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати останньому більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту.
Вважає, що ухвала слідчого судді необґрунтована та безпідставна, а тому підлягає скасуванню.
Зазначає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного ОСОБА_8 слід було б застосувати інший альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Посилається на ч.2 ст.177 КПК України, згідно якої, однією з підстав застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених даною статтею. Однак на думку останньої в сторони обвинувачення відсутні достатні докази, що вказували б на причетність ОСОБА_8 до кримінально-караного діяння, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, за підозрою в якому до останнього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а підозра є необґрунтованою.
Зазначає, що в доданих до клопотання матеріалах не надано жодних медичних документів, судово-медичної експертизи на підтвердження того, що потерпілий ОСОБА_10 отримав якісь тілесні ушкодження 28.01.2017 p., адже пройшов значний проміжок часу (майже місяць) з моменту вчинення злочину.
Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення складено 24.02.2017 р. час початку 09 год. 15 хв., час закінчення 09 год. 20 хв. Зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень за №9619 від 27.02.2017 p., про що на протоколі стоїть відмітка зі штампом. Дата внесення в ЄРДР 24.02.2017 р. об 14 год. 45 хв.
Протокол огляду місця події складено 28.01.2017 р. (жодних слідів не виявлено), відомості внесені в ЄРДР 24.02.2017 p., що теж є недопустимим доказом на обґрунтування підозри.
Вважає, що кваліфікація кримінального правопорушення за ч.2 ст. 187 КК України є помилковою. В повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_11 знайшов газовий балончик "Терен -4", що належав потерпілому ОСОБА_10 та почав розприскувати в обличчя потерпілому. Об`єктивну сторону злочину за ст.187 КК України складає напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством або з погрозою застосування такого насильства. Отже, це умисне заподіяння тілесних ушкоджень. Застосування до потерпілого без його згоди наркотичних засобів, отруйних, сильнодіючих речовин (газів) з метою заволодіння його майном потрібно розглядати, як насильство та кваліфікувати його дії за ч.2 ст.186 КК України.
Зазначає, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як бажає активно сприяти слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження задля встановлення істини у справі. В судовому засіданні він підкреслив, що буде виконувати всі процесуальні дії, які необхідні при розслідуванні справи та виконувати інші зобов`язання, які будуть покладені на нього судом.
Стороною обвинувачення не надано ні одного доказу наведених у клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України однак в ухвалі, слідчий суддя посилається на доведеність прокурором наявності даних ризиків.
Вважає, що слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зважив на те, що одного лише зазначення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України в клопотанні слідчого, які не підтверджуються відповідними матеріалами, які суд мав би дослідити недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватися матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями свідків, отриманою інформацією в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій тощо.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Вказує, що ОСОБА_8 раніше несудимий; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має місце проживання в АДРЕСА_2 ; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; за місцем реєстрації характеризується позитивно; військовослужбовець за контрактом в/ч п/п НОМЕР_1 ; за місцем проходження служби характеризується позитивно, має подяки та грамоти за високі спортивні результати та активну участь в житті школи. Тому вважає, що наведені обставини та міцність соціальних зв`язків, дають підстав вважати, що ОСОБА_8 не буде переховуватись від органів досудового слідства та суду.
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При апеляційному розгляді даної апеляційної скарги встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням норм національного та міжнародного законодавства.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді вказаного клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження запобіжного заходу (ст.177, 178, 182, 183, 194 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ґрунтується на фактичних даних, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_10 від 24.02.2017 p.; в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 від 24.02.201p.; в протоколі огляду місця події від 28.01.2017p.; в протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 24.02.2017p.; в протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 24.02.2017 p.; в протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 24.02.2017 p.; в протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 24.02.2017р.; в протоколі пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_10 від. 24.02.2017р.
Крім того, судом першої інстанції встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , покладається необхідність забезпечені виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам застосувавши більш м`який запобіжний захід.
Судом також враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальної правопорушення передбаченого ст.187 ч.2 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до правопорушень тяжкого ступеню та за яке законом передбачено покарання у виді, позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Апеляційний суд вважає, що слідчим доведено існування ризиків, які є підставою для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою. Слідчий суддя в достатній мірі проаналізував всі обставини та досить чітко обґрунтував у своїй ухвалі підстави для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та дійшов правильного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя детально дослідив доводи сторони захисту, які також зазначені в апеляційній скарзі та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який обґрунтовувався тим, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності не притягався, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має місце проживання в АДРЕСА_2 ; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; за місцем реєстрації характеризується позитивно; військовослужбовець за контрактом в/ч п/п НОМЕР_1 ; за місцем проходження служби характеризується позитивно, має подяки та грамоти за високі спортивні результати та активну участь в житті школи, з чим погоджується і Апеляційний суд та вважає, що вказані обставини не зменшують суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 кримінального діяння та не можуть слугувати безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки особисте зобов`язання або домашній арешт не убезпечить ОСОБА_8 від вчинення нових злочинів.
На підставі наведеного, Апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи, у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням вищевикладеного Апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2017 року законна та обґрунтована і підстав для її скасування не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: