Справа № 308/7898/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю слідчого прокуратури ОСОБА_5 , апелянта ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.11.2016 року.

Даною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 26.12.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000001.

З постанови слідчого вбачається, що 18.02.2013 року Свалявським районним судом за наслідками розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України винесена постанова про проведення службового розслідування з приводу пояснень ОСОБА_6 . З його пояснень слідує, що 16.06.2012 року він прибув у місто Свалява для зустрічі зі своїм другом, останній на зустріч не вийшов, він глибокої ночі вирішив пішки повертатись у м. Мукачево через с. Драчино.

Йдучи по правій частині дороги до нього з боку м. Сваляви під`їхав автомобіль, з якого вийшли двоє осіб, як він пізніше дізнався, це були працівники Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які силою заштовхали його в автомобіль, при цьому застосували відносно нього фізичне насильство та відвезли його у Свалявський РВ УМВС України у Закарпатській області, де у вестибюлі органу внутрішніх справ ОСОБА_9 наніс удар йому в потилицю, а ОСОБА_8 , застосовуючи фізичне насильство, змусив його написати пояснення, що він вчинив крадіжку з монастиря с. Драчино Свалявського району.

17.06.2014 року йому Свалявським районним судом призначено адміністративне стягнення у виді 5 діб арешту.

Під час відбування даного адміністративного стягнення до нього приходили працівники Мукачівського МВ, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які застосували відносно нього фізичне насильство.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000001 за ч.1 ст. 365 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області ознак складу вказаного злочину на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 26.12.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000001. Свої вимоги мотивував тим, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи. Вказує на те, що попередні постанови слідчого про закриття кримінального провадження неодноразово скасовувались у зв`язку з неповнотою розслідування та не виконанням працівниками прокуратури ухвали слідчого судді про скасування постанови слідчого про закриття провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.11.2016 року. Апелянт просить прийняти нове рішення, яким скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 26.12.2014 року про закриття кримінального провадження. Звертає увагу суду на те, що він скаржився на незаконні методи впливу працівників Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області та працівників Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області, однак в оскаржуваній постанові зазначено про відсутність ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України в діях працівників лише Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області. Натомість щодо працівників Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області рішення не прийнято. Крім того, слідчим прокуратури Закарпатської області не було допитано всіх працівників міліції, які застосовували незаконні методи слідства та прізвища яких він вказував у скаргах. Зазначає, що слідчим не допитано оперуповноваженого ОСОБА_12 , що свідчить про неповноту та необ`єктивність при розгляді провадження. Крім того, ОСОБА_6 заявляв про те, що оперуповноважений ОСОБА_13 погрожував йому розправою та вбивством, однак за даний фактом процесуальне рішення прокурора не було прийнято. Вважає, що оскільки слідчим суддею не прийнято до уваги вказані обставини справи, то оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту ухвали слідчого судді від 22.11.2016 року, основні доводи апеляційної скарги , пояснення заявника ОСОБА_6 та його захисника , які підтримали подану апеляційну скаргу , пояснення слідчого , який вважає скаргу безпідставною, а ухвалу слідчого-судді обґрунтованою, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

18.02.2013 року Свалявським районним судом за наслідками розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України винесена постанова про проведення перевірки показань обвинуваченого з приводу застосування до нього недозволених методів слідства співробітниками Свалявського РВ та Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області.

За наслідками проведення досудового розслідування старший слідчий слідчого відділу прокуратури Закарпатської області виніс постанову , якою кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000001 за ч.1 ст. 365 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях працівників Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області ознак складу вказаного злочину на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як рішення слідчого , викладене у формі постанови, так і рішення слідчого судді у формі ухвали повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення , прийняте на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами.

Тобто , обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Вмотивованість рішення передусім свідчить про переконання в достовірності зібраних та досліджених доказів, на яких ґрунтуються висновки стосовно всіх питань, які необхідно вирішити під час ухвалення (постановлення) рішення.

З наданих матеріалів вбачаться , що слідчий прийшов до переконання , що ним не здобуто доказів того, що до заявника ОСОБА_6 застосовувалися недозволені методи слідства та співробітниками міліції наносилися йому побої чи заподіювали тілесні ушкодження.

З вказаними висновками слідчого погодився і слідчий суддя.

Колегія суддів приходить до переконання , що висновки слідчого та слідчого судді є передчасними, оскільки слідчим прокуратури не досліджено всіх обставин кримінального провадження та здійснено безпосереднього дослідження доказів.
Так , слідчим з 2013 року не допитано особу на яку вказує ОСОБА_6 як співробітника карного розшуку Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_12 , який в ІТТ Свалявського РВ УМВС України наносив йому побої. З цього приводу не встановлено і не допитано лікаря який здійснював виїзд в ІТТ Свалявського РВ УМВС України для надання медичної допомоги ОСОБА_6 ..
Крім того, постанова слідчого містить перелік проведених слідчих дій та здобутих відомостей, однак, в ній відсутній аналіз здобутих доказів у їх сукупності.
Слідчим проводилася перевірка показань ОСОБА_6 , щодо незаконних дій службових осіб Свалявського РВ та Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області із зазначенням конкретних прізвищ , однак , процесуальне рішення за наслідками досудового розслідування прийнято лише , щодо службових осіб Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області без вказівки на рішення слідчого щодо кожної особи, в залежності від встановлених обставин та здобутих доказів.
До завдань кримінального провадження стаття 2 КПК України відносить насамперед захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень. Оскільки кримінальним правопорушенням можуть бути порушені права і свободи фізичної особи, права особи юридичної (різних її організаційних форм), в результаті чого їм буде завдана шкода у різних видах її прояву, то держава в особі уповноважених нею органів зобов`язана їх захистити. Власне, захист від кримінальних правопорушень, пов`язаних з посяганням на життя і здоров`я, особисту свободу, честь і гідність, майно, інші права та законні інтереси людини і громадянина, на майнові чи особисті немайнові (ділова репутація) права та інтереси юридичних осіб всіх форм власності, а також на інтереси суспільства й держави і становить зміст провадження у кримінальних справах.
Таким чином, діяльність слідчого у конкретному кримінальному провадженні повинна бути спрямована на збирання (формування), перевірку й оцінку доказів, а також висуненню ними на підставі необхідної та достатньої сукупності доказів певних правових тез із відповідним обґрунтуванням у процесуальних рішеннях по кримінальному провадженню.

Однак, колегією суддів встановлено, що слідчим в порушення вимог ст. 2 КПК України , зроблено передчасні правові висновки , не дано оцінки зібраним доказам окремо та у їх сукупності, визначаючи їх належність, допустимість і достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, у тому числі , про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України , за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляції знайшли своє підтвердження , що зумовлює скасування ухвали слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 407 КПК України , апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.11.2016 року та постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 26.12.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000001 , за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України .

Копію ухвали апеляційного суду направити прокурору Закарпатської області для відома та виконання.

Судді: