Дата документу 19.05.2017 Справа № 554/3833/17
Провадження №1-кс/554/3485/2017
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2017 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні №0000164 від 13.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, і погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області юристом першого класу ОСОБА_5 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням. На обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Полтавської області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2017 за №0000164, розпочатого за фактом вимагання службовими особами управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції неправомірної вигоди від ОСОБА_6 у вигляді грошових коштів в сумі 2 000 гривень.

14.05.2017 року за підозрою у вчиненні службового злочину в порядку ст.208 КПК України затримано інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Полтава департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця громадянина України. Під час проведення особистого обшуку затриманого останій добровільно видав мобільний телефон "HUAWEI KII-L21" у силіконовому чохлі.

14.04.2017 ОСОБА_7 затримано в прядку ст..208 КПК України та наступного дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно даних електронної декларації розміщеної в інтернеті «declarations.com.ua/declaration/nacp_3fb2d67c-6733-46b9-81ec-7722a6078a8a» поданої ОСОБА_7 за 2016 рік, останній не має у власності нерухоме майно.

Водночас, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №87011535 від 15.05.2017 за ОСОБА_7 з 28.04.2006 року зареєстровано право приватної власності на 1/3 частину квартири (реєстраційний АДРЕСА_1 .

Слідчий вказує, що підставами для арешту майна у вигляді 1/3 частини нерухомого майна за реєстраційним №14615934, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 є забезпечення конфіскації майна як виду покарання за вчинене кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

Враховуючи, що сторона обвинувачення довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, може бути відчужене іншими особами, а тому, з метою забезпечення арешту майна дане клопотання розглядається в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Із клопотання вбачається, що 12.05.2017 року приблизно о 23 годині інспектором роти № 3 батальону УПП у м.Полтаві ОСОБА_7 та інспектором цього ж підрозділу ОСОБА_8 , які здійснювали патрулювання, був зупинений автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 .

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №223953 від 13.05.2017 року про порушення останнім п.25 Правил дорожнього руху України та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_6 ключі від належного йому автомобіля та став вимагати від останнього грошові кошти у сумі 2000 грн. за повернення вказаних ключів та вирішення питання про не притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

14.05.2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітися біля торгівельного комплексу «Метрополітен». При особистій зустрічі ОСОБА_7 порадив ОСОБА_6 при розгляді справи про адміністративне правопорушення у суді не з`являтись до суду, посилаючись на хворобу, і таким чином уникнути адміністративної відповідальності, а грошові кошти передати чоловіку на ім`я ОСОБА_9 , який зараз йому зателефонує, прийде на зустріч і поверне ключі від автомобіля. Потім, о 12 годині 50 хвлин підійшов ОСОБА_10 та ОСОБА_6 передавостанньому, який діяв за дорученням ОСОБА_7 , неправомірну вигоду для останнього в сумі 2000 грн., а ОСОБА_10 передав ОСОБА_6 ключ від автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 . Тим самим, ОСОБА_7 довів злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 .

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2017 року за №0000164.

14.05.2017 року о 14 годині 25 хвилин ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

15.05.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №87011535 від 15.05.2017 року за ОСОБА_7 з 28.04.2006 року зареєстровано право приватної власності на 1/3 частину квартири (реєстраційний АДРЕСА_1 . Право власності на вказане нерухоме майно по 1/3 частині також мають ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Крім того, слідчим доведено, що вищевказане нерухоме майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено конфіскацію майна.

За вказаних слідчим у клопотанні обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, та розумних підозр вважати, що вказане нерухоме майно може бути відчужено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженню №0000164 від 13.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частину нерухомого майна за реєстраційним №14615934, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , а саме 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення конфіскації майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС першого слідчого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1