Справа № 314/655/17
Провадження № 1-в/314/347/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Канівське, Запорізький район, Запорізька область, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1). 08.08.1990 року Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 140, ст. 42, ст. 46-1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою на 2 роки.
2). 25.09.1991 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ст. 208, ст. 42, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
3) 03.06.1997 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від відбування покарання 14.09.1998 року на підставі ЗУ «Про амністію».

4) 13.07.2005 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 70, ст. 14 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 16.06.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 10 днів.

По даній справі засудженого: 06.02.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.04.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 24.12.2013 року по 11.03.2014 року,із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Початок строку: 24.12.2013 року, кінець строку: 09.10.2018 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації ОСОБА_5 дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 24.03.2014 року по 16.06.2016 року перебував на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), з 16.06.2016 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 09.02.2017 року відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має п`ять заохочень.

Засуджений ОСОБА_3 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд звільнити засудженого ОСОБА_3 так як вважає, що він своєю поведінкою довів виправлення.
Прокурор ОСОБА_4 подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 24.03.2014 року по 16.06.2016 року перебував на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), з 16.06.2016 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 09.02.2017 року відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має п`ять заохочень, на виробництві установи не працевлаштований, але з 06.03.2016 року за власним бажанням та без оплати праці працевикористовується днювальним у відділенні для засуджених, які хворіють на туберкульоз, до праці ставиться сумлінно, поставленні перед ним завдання виконує вчасно та якісно. Згідно п. 5 ст. 118 КВК України з 06.03.2016 року по теперішній час залучається без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також до поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставитися сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, відвідує бібліотеку установи, підвищує свій освітній рівень шляхом самоосвіти, приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання начальника державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2014 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.04.2016 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 7 місяців 3 дні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

06.03.2017