Справа № 357/1089/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1301/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 08.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
потерпілого: ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2016 яким,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, маючого на утриманні одну малолітню дитину 2003 року народження, працюючого водієм ПАТ «Білоцерківський автобусний парк», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10 051 (десять тисяч п`ятдесят одна) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вироком вирішено питання речових доказів по справі.

В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з вироку суду, 12 грудня 2015 року, приблизно о 21 годині 35 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом зі своїм товаришем ОСОБА_11 знаходився біля входу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 . В цей час до магазину мали намір зайти раніше не знайомі з обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 присіли біля вхідних дверей, ОСОБА_12 висловив прохання до них звільнити прохід. У зв`язку з цим між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 і ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_7 з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 скористався гострим колюче-ріжучим предметом, який зберігав при собі, та умисно наніс ним один удар у грудну клітину ОСОБА_9 .

У результаті нанесеного удару ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітини справа, крові та повітря в правій плевральній порожнині, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скаргзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вказаний вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання застосувавши до нього положення ст. 75 КК України, призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що він є єдиним годувальником у сім`ї, має на утримані двох дітей, крім того являється потерпілим 4 категорії від аварії на Чорнобильській АЕС, має захворювання на гіпертонію, про що свідчать надані ним довідки.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурор та представник потерпілого ОСОБА_10 просять апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, потерпілого та його представника, які вважають рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_13 було вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у справі доказах та учасниками судового провадження не оспорюється.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження та правова кваліфікація дій обвинуваченої ніким не оспорюється, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.
Стосовно доводів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого з приводу пом`якшення призначеного йому покарання, то, на думку апеляційного суду вони є необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку, суд належним чином вмотивував рішення про призначення обвинуваченому покарання, в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі, взявши до уваги те, що обвинувачений по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, відшкодував потерпілому частину завданого збитку, думку потерпілого, який вважає, що що обвинувачений має понести покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, суддею місцевого суду вірно зроблено висновок про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, що на думку апеляційного суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Порушень кримінального процесуального закону під час судового розгляду кримінального провадження, які можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Головуючий:
Судді: