Справа № 1-21/10
Провадження № 1-в/535/12/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Котельва клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про дострокове зняття судимості, мотивуючи його тим, вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10. 2010 року його визнано винним за ч.2 ст. 368 КК України з призначенням йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади у правоохоронних органах строком на 2 роки, з конфіскацією ? частини майна, яке є власністю засудженого. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04.06.2013 року замінено невідбуду частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком 2 роки 4 місяці 14 днів. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.03.2014 року його звільнено умовно-достроково від основного покарання на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 14 днів (виправних робіт з відрахуванням щомісяця на користь держави 20% заробітку) та на 2 роки додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади у правоохоронних органах. Після умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, своєю поведінкою довів виправлення, у зв`язку з чим просить суд винести рішення про дострокове зняття з нього судимості, посилаючись також на те, що на момент його звільнення була чинна редакція Кримінального кодексу України за якою допускалось зняття судимості за усі злочини після закінчення половини строку погашення судимості.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був повідомлений у встановленому законом порядку. У судовому засіданні від 01 червня 2017 року, ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічно зазначеним в ньому обставинам.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №16 від 26.12.2003 року "Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості", в яких вказано, шо дострокове зняття судимості застосовується до особи, яка відбула покарання у виді обмеження або позбавлення волі, в той час як ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14.11.2013 року ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання у виді обмеження волі виправними роботами. Умовно- достроково від відбування покарання ОСОБА_4 звільнили саме від виправних робіт, а не від покарання у виді позбавлення чи обмеження волі. Крім того, вважає, що під час судового розгляду, дослідженими документами, які характеризують особу засудженого не встановлено обставин, про те що ОСОБА_4 зразковою поведінкою та зразковим ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, та думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Судом встановлено, що вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10. 2010 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 368 КК України з призначенням йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади у правоохоронних органах строком на 2 роки, з конфіскацією ? частини майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04.06.2013 року замінено невідбуду частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком 2 роки 4 місяці 14 днів.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14.11.2013 року замінено невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців 6 днів обмеження волі відносно основної міри покарання на цей же строк виправними роботами з вирахуванням щомісячно на користь держави 20% заробітку.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.03.2014 року, яка набрала чинності 03.04.2014 року, його звільнено умовно-достроково від основного покарання на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 14 днів (виправних робіт з відрахуванням щомісяця на користь держави 20% заробітку) та на 2 роки додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади у правоохоронних органах.

Після умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, про що свідчить довідка - вимога УІП ГУНП в Полтавській області від 12.06.2017 року №1379.

Таким чином, на день розгляду клопотання з дня умовно-дострокового звільнення минуло більше 3 років, тобто більше половини строку погашення судимості.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КК України зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.

Згідно з ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 368 КК України, за вчинення якого ОСОБА_4 був засуджений відноситься до категорії тяжких злочинів. Пунктом 8 ст. 89 КК України передбачено, що особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, визнаються такими, що не мають судимості, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного і додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового)

Таким чином, строки погашення судимості згідно з ч. 3 ст. 90 КК України обчислюються з дня дострокового звільнення ОСОБА_4 тобто з 26.03.2016 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_4 після умовно-дострокового звільнення, зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, що вбачається з досліджених характеристик як з місця проживання так і з місця роботи на посаді юристконсульта комунальної установи Сумської міської клінічної лікарні №5, де він пропрацював до 22.03.2016 року, а з 18 червня 2015 року зареєструвався як фізична особо-підприємець, ким працює і на даний час надаючи юридичні послуги та правову допомогу. Має постійне зареєстроване місце проживання, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Наведене свідчить, що ОСОБА_4 після відбуття покарання у виді позбавлення волі зразковою поведінкою, своєю громадською позицією і бажанням сумлінно працювати довів своє виправлення, а тому є усі передбачені законом підстави для дострокове зняття з нього судимості за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 29.10. 2010 року.

Суд вважає, що заміна засудженому покарання у вигляді позбавалення волі на обмеження волі, а потім на виправні роботи, через короткотривалі проміжки часу, свідчить про те, що ОСОБА_4 дійсно зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Тому при вирішення клопотання засудженого ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості суд застосовує положення статі 91 КК України, яка діяла до 14.10.2014 року, та яка надавала право на зняття судимості по відбуттю не менше половини строку погашення судимості за будь-яке кримінальне правопорушення, зазначене у ст. 89 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 89-91 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання про дострокове зняття судимості засудженого ОСОБА_4 задоволити.

Достроково зняти з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимість згідно вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2010 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня проголошення через суд першої інстанції.

Суддя