Справа № 405/2268/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , старшого слідчого ВРЗЗС СУ Гунп в Кіровоградській області ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні слідчих дій

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання, в обґрунтування якої зазначив, що при матеріалах кримінального провадження 0002269 від 25.02.2017 року наявний протокол обшуку від 24.02.2017 року, проведений за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00 год. до 21.20 год.

Разом з тим, слідчим, у протоколі обшуку від 24.02.2017 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00 год. до 21.20 год. було вказано, що обшук проводився за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за адресою вказаною в ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2017 року.

Вказуючи про допущену слідчим фальсифікацію у протоколах обшуку, враховуючи відмову слідчого в задоволенні клопотання про призначення у вказаному кримінальному провадженні судово- почеркознавчої експертизи документів, адвокат з даною скаргою звернувся до суду.

Адвокат у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими, посилаючись на обставини, вказані в скарзі, скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий та прокурор у судове засідання з`явилися, надали пояснення, згідно з якими в задоволенні скарги просили відмовити.

Заслухавши адвоката, слідчого та прокурора, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що 10.04.2017 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого у кримінальному провадженні 0002269 від 25.02.2017 року ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 з клопотанням про проведення судово- почеркознавчої експертизи документів з викладенням низки питань, необхідних для вирішення експертом.

За наслідками розгляду зазначеного клопотання адвоката, 12.04.2017 року старшим слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій.

Відмову в задоволенні клопотання адвоката у судовому засіданні слідчий мотивував тим, що під час обшуку було з`ясовано, що фактично обшук проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в протоколі обшуку, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження й зазначену цю адресу. Але в іншому протоколі обшуку помилково було зазначено, що обшук проводився за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо:
1) встановлення причин смерті;
2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;
3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;
4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;
5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України.
6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Разом з тим, слідчим суддею відзначається, що доводи сторони захисту про необґрунтованість бездіяльності слідчого щодо не призначення у вказаному кримінальному провадженні судово- почеркознавчої експертизи документів повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.

Таким чином, з`ясувавши зазначені в скарзі обставини слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги представника - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні слідчих дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1