Справа № 642/255/17
Провадження 1-кп/642/228/17
ВИРОК

Іменем України

16 березня 2017 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000535 від 15.02.2016, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської обл., Дергачівського р-ну, смт. Вільшани, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, раніше судимого:

1). 28.11.2011 Дергачівським райсудом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ст. 75 КК України до 1 року;

2). 22.07.2013 Дергачівським райсудом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України штраф 2000,00 гривень;

зареєстрованого: АДРЕСА_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд
в с т а н о в и в :

14.02.2016 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою і в групі з особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, знаходячись поблизу будинку № 90 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, підійшли до потерпілого ОСОБА_4 , після чого особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, від чого останній упав на землю. Вказана особа, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите заволодіння чужим майном, почала нишпорити по кишенях потерпілого ОСОБА_4 та із правої внутрішньої кишені останнього дістав гаманець, який матеріальної цінності для потерплого не має, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень, з правої передньої кишені брюк дістав мобільний телефон Самсунг В220, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4153 від 29.07.2016 року 270 грн. 00 коп., та пакет, в якому знаходились дві пари окулярів, термос, зарядний пристрій до мобільного фону та ліхтарик, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. ОСОБА_6 , в свою чергу, реалізуючи свій злочинний намір, тримав потерпілого ОСОБА_4 за руки, щоб той не чинив опір.

Після чого, ОСОБА_6 та інша особа, заволодівши майном потерпілого ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 570 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 14.02.2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин він йшов зі своїм знайомим по вул. Полтавський шлях в м. Харкові. Він пішов вперед і коли обернуся побачив, що його знайомий звалив потерпілого на землю та забрав у нього пакет з речами. Він участі у грабежі не приймав і заздалегідь не домовлявся зі своїм знайомим про скоєння злочину.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі) у потерпілого ОСОБА_4 підтвердилась у судовому засіданні такими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 14.02.2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин він знаходився у своєму будинку по АДРЕСА_3 . Після чого пішов додому до місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_4 . З собою потерпілий взяв пакет чорного кольору, в який поклав документи на домоволодіння по АДРЕСА_3 , дві пари окулярів, зарядний пристрій до мобільного телефону і ліхтарик, у внутрішню ліву кишеню куртки поклав гроші в сумі 300 гривень та мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі бордового кольору з сім картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_1 . Потерпілий йшов пішки в бік ринку «Казка», де звернув на вул. Полтавський шлях і пішов пішки в сторону Південної залізниці. Проходячи повз будинок № 94 по вул. Полтавський Шлях побачив як на зустріч йдуть двоє раніше незнайомих хлопців років приблизно по 20-25, один з яких вищий, другий нижчий на зріст. Коли вони порівнялися, хлопець (той що вище) попросив у нього запалити. Коли потерпілий зупинився, щоб дістати цигарки, відчув один удар кулаком спереду в обличчя, ударив його високий хлопець, який попросив цигарку. Після чого вони удвох повалили потерпілого на землю. Коли він впав, то хлопець, який його вдарив, почав розривати куртку і лізти у внутрішню кишеню, дістав звідти гаманець і почав нишпорити по кишенях, діставши мобільний телефон, забрав пачку сигарет. Другий хлопець, ОСОБА_6 , тримав його за руки. Після цього хлопець, який нижчий на зріст, забрав пакет з його майном та вони удвох побігли по вул. Полтавський шліх наверх.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що приблизно в середині лютого 2016 він зустрів на вокзалі свого знайомого ОСОБА_6 , який познайомив його з ОСОБА_8 . Вони всі разом почали розпивати спиртні напої на знімній квартирі по АДРЕСА_1 . На ранок він виявив пропажу свого телефону. Оскільки йому потрібно було спілкуватися з матір`ю, ОСОБА_6 запропонував йому покористуватися його телефоном. ОСОБА_6 витягнув з телефону свою сім карту і віддав йому телефон «Самсунг» бордового кольору. Через деякий час вказаний телефон був вилучений працівниками поліції.

Вина обвинуваченого також підтверджуються:

- заявою потерпілого ОСОБА_4 від 14.02.2017 року про те, що приблизно о 20-30 год. біля дому по вул. Полтавський шлях, 90 в м. Харкові, двоє невідомих хлопців відкрито заволоділи його мобільним телефоном, речами, документами та грошовими коштами;

- фактом впізнання потерпілим ОСОБА_4 серед інших пред`явлених осіб ОСОБА_6 як особу, яка разом з іншим чоловіком нанесла йому тілесні ушкодження та заволоділа його майном, забравши грошові кошти у сумі 300 грн., мобільним телефоном, зафіксованим в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 22.07.2016 року;

- даними слідчого експерименту від 11 січня 2017 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 , показав місце і детально розповів про обставини заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та заволодіння його майном - мобільним телефоном та грошима, а також ілюстративного матеріалу до протоколу слідчого експерименту план-схемою до протоколу;

- протоколом огляду місця події від 16.03.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон «Самсунг» бордового кольору і пояснив, що цей телефон йому дав в користування його знайомий ОСОБА_6 ;

- фактом впізнання потерпілим ОСОБА_4 належного йому мобільного телефону «Samsung» SGH-В 220, імеі НОМЕР_2 , яким заволоділи особи 14.02.2016 під час нападу на нього;

- даними огляду речового доказу - мобільного телефону «Samsung» SGH- В 220, імеі НОМЕР_2 та визнанням його речовим доказом згідно з постановою від 11.01.2017 року;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 4153 від 29.07.2016 року, проведеної ХНДЕКЦ, згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону «Samsung» SGH-D 220, становить 270 гривень;

- даними протоколу одночасного допиту обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 , в ході проведення якого вони детально розповідали про обставини заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та заволодіння його майном: мобільним телефоном та грошима;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 30 від 13.01.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на теперішній час ознак психозу не виявляє, виявляє ознаки розумової відсталості легкого ступеня з порушенням поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не приймав участі у скоєні кримінального правопорушення, спростовуються вищенаведеними доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 , даними слідчого експерименту за його участі, достовірність яких не викликає у суду сумнівів.

Суд вважає, що невизнання вини ОСОБА_6 є обраним ним способом захисту.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, тому суд його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого судом встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наявність тяжких наслідків, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, враховуючи думку потерпілого, який наполягав на призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 треба визначити в межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до п. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення прав особи, при цьому моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні доведено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_6 завдано моральних страждань шляхом заподіяння фізичного болю потерпілому.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 263 грн. 88 коп. суд стягує з обвинуваченого на користь держави у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 11.01.2017 року.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, а саме: з 11.01.2017 року, зарахувавши до строку відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк утримання в слідчому ізоляторі до набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 спричинену матеріальну шкоду в сумі 1000 ( одну тисячу) грн. 00 коп., та моральну шкоду в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Речовий доказ - мобільний телефон «Samsung» SGH-В 220, імеі НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити в користуванні останнього.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 263 грн. 88 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді тримання під вартою у Харківської установи виконання покарань № 27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, потерпілому негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1