Справа № 397/1634/16-к
н/п : 1-кп/397/46/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2017 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в сел. Олександрівка Кіровоградської області в залі судових засідань Олександрівського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000551 (судове провадження №397/1634/16-к н/п 1-кп/397/46/17) по обвинуваченню ОСОБА_3 , 1982 року народження, місяця серпня числа 15, уродженця ст. Нова Висунь Казанківського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта - базова середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28 жовтня 2016 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік, в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.185 КК України,

-за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за скоєння кримінальних правопорушень, відповідальність за які пердбачено ст. 185 КК України, тобто повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи ранішке судимим за вчинення кримінальних правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.185 КК України, 07 жовтня 2016 року близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, таємно, умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, перийшовши в домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , яке розташроване в АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ, оскільки з дозволу потерпілої користувався колодязем, який розташований у дворі домоволодіння, таємно викрав металобрухт вагою 52 кг., завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 176 грн. 80 коп.. Викраденим він розпорядився на власний розсуд.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке предбачено ч.2 ст. 185 КК України.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Зі згоди учасників судового провадження, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи докази, щодо обставин, які ніким не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України - доведена.

Суд також вважає, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, так як він 07 жовтня 2016 року, повторно, як такий, що був раніше засуджений за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 , завдавши тим самим останній матеріальну шкоду на суму 176 грн. 80 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний під час судового розгляду, вину в скоєнні крадіжки металобрухту у потерпілої ОСОБА_7 визнав повністю, суду пояснив, що в 2016 році, точної дати він не пам`ятає, за місцем свого проживання він вживав спиртні напої зі своїми товаришами. У них закінчилися спиртні напої і він вирішив викрасти металобрух у своєї сусідки, куди він ходив брати воду із колодязя, а тому бачив там металобрухт. Його друзі залишилися у нього в хаті. А він пішов у двір сусідки, звідки викрав металобрух, який вранці здав на приймальний пункт. Вага металобрухту була близько 50 кг. Скільки коштів він за нього отримав, він не пам`ятає. В скоєнному він розкаюється.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження як в показах обвинуваченого, так і в показах потерпілої, яка суду пояснила, що 07 жовтня 2016 року ввечері вона чула як гавкала у дворі собака, вважала, що хтось із сусідів прийшов по воду до колодязя, який знаходиться у її дворі. Оскільки собака продовжувала гавкати, вона пізніше вийшла на двір та виявила, що з двору викрадено металева коробка, яка стояла біля колодязя. Вона ходила до приймального пункту, де виявила викрадену у неї металеву коробку і їй сказали, що її приніс ОСОБА_8 . Майно їй повернуто, претензій вона до обвинуваченого не має.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні ним кримінального правопорушення, відповідальність за яке пердбачено ч.2 ст. 185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості скоєнного; обставини справи; особистість обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно ст. 12 КК України, ним скоєно злочин середньої тяжкості.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є його щире каяття.

Згідно ч.4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Згідно ч.2 ст. 185 КК України кваліфікуючою ознакою злочину є вчинення злочину повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином суд вважає за необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_3 обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину повторно.

Інших обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом - не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 є повнолітнім (а.к.п.51), за місцем проживання компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє (а.к.п.52), на диспансерному обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, здоровий (а.к.п.53), раніше судимий (а.к.п. 54, 55).

ОСОБА_3 був засуджений вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2011 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки (а.к.п. 54). На обліку Олександрівського РВ КВІ перебував з 13 січня 2012 року. 14 січня 2014 року знятий з обліку Олександрівського районного відділу КВІ у зв`язку з закінченням випробувального терміну (а.к.п. 58).

Крім того обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2016 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік (а.с.п. 45). Тобто по даному кримінальному провадженню ним скоєно кримінальне правопорушення до винесення вищевказаного вироку. Тому, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , необхідно застосувати вимоги ч.4 ст. 70 КК України, та призначити йому, шляхом поглинення менш сувогоро покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів, оскільки даний злочин ним скоєно 07 жовтня 2016 року, тобто до постановлення 28 жовтня 2016 року попереднього вироку.

Суд вважає, що, хоча ОСОБА_3 є особою раніше судимою, але , враховуючи те, що він щиро розкаявся в скоєнному, від вчиненого не настало будь-яких тяжких наслідків, тому для виправлення та перевиховання його необхідним та достатнім може бути покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд вважає за необхідним, згідно ст. 100 КПК України, вирішити долю речових доказів , а саме металевий предмет зовні схожий на підставку, виготовлений саморобним способом, (а.к.п. 31, 32), який передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_7 (а.к.п. 33) залишити в користуванні останньої.

Потерпілою ОСОБА_7 під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про відшкодування шкоди до обвинуваченого не пред`являвся.

Керуючись ст.369, ст. 370, ст. 371,ст. 373, ст. 374 КПК України суд -,

у х в а л и в в и р о к :
Визнати винними та засудити ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України , з урахуванням вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2016 року, шляхом поглинення менш сувогоро покарання більш суворим, остаточно призначити йому покарання, за сукупністю злочинів, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, під час наглядової пробації, зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Строк відбуття міри покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: металевий предмет зовні схожий на підставку, виготовлений саморобним способом, який передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити в користуванні останньої.

В ході досудового та судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_9