Справа № 640/9737/17
н/п 1-кс/640/5162/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" червня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
26.06.2017 слідчий СУ ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_1 , а саме автомобіль "MERCEDES-BENZ VITO 112" р.н. НОМЕР_1 , який на теперішній час знаходиться у збереженні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 24.06.2017, приблизно о 17.00, в районі 480 км + 500 м автошляху «Київ-Харків-Довжанський», сталося зіткнення а/м «Мерседес Віто», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 з а/м «Фольцваген Пасат В4», р.н. НОМЕР_2 (Литовська реєстрація), під керуванням ОСОБА_6 , з послідуючим зіткненням а/м «Мерседес Віто», р.н. НОМЕР_1 , з а/м «Опель Вектра» під керуванням ОСОБА_7 . В результаті ДТП водії а/м «Фольцваген Пасат В4» ОСОБА_6 та а/ м «Опель Вектра», ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, а також пасажир а/м «Опель Вектра» ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер в лікарні.
24.06.2017 у період часу з 19.03 до 20.30 на автошляху «Київ-Харків-Довжанський», старшим слідчим Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, майором поліції ОСОБА_10 проведений огляд місця події, у ході якого встановлено, що автомобіль "MERCEDES-BENZ VITO 112" р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від контакту з автомобілем "Volkswagen Passat" р.н. НОМЕР_2 , та автомобілем «Opel Vektra» р.н. НОМЕР_3 а саме: пошкодження передньої частини, правого переднього крила, лівої передньої двері, лівого переднього колеса, лобового скла, правого переднього колеса, задніх дверей, переднього лівого диску.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України автомобіль "MERCEDES-BENZ VITO 112" р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Старшим слідчим Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, майором поліції ОСОБА_10 в ході огляду місця події 24.06.2017, вилучено автомобіль "MERCEDES-BENZ VITO 112" р.н. НОМЕР_1 , який є речовим доказом та з метою збереження речових доказів відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю "MERCEDES-BENZ VITO 112" р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику м. Харкова для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Згідно зі сводоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль "MERCEDES-BENZ VITO 112" р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_1 .
Сторона обвинувачення зазначає, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку ОСОБА_5 , який заінтересований у результатах кримінального провадження як безпосередній учасник ДТП.
В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно рапорту слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 29.06.2017, нею було повідомлено ОСОБА_5 , про те, що 29.06.2017 о 10.30 год. буде розгляд клопотання про арешт його автомобілю, але останній відмовився бути присутнім на засіданні, пояснивши, що погано себе почуває (а.с. 11).
Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
24.06.2017 з 19.09 год. до 20.30 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в районі 480 км + 500 м автошляху «Київ-Харків-Довжанський», проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.06.2017 вилучено майно, зазначене в даному клопотанні слідчого (а.с. 7-15).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання транспортного засобу на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль "MERCEDES-BENZ VITO 112" р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , належить ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля "MERCEDES-BENZ VITO 112" р.н. НОМЕР_1 - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1