Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/626/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0001089 стосовно ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.06.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андіжон Шахар Республіки Узбекистан, громадянина Узбекистану, з повною вищою освітою, який не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживав по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09.09.2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2, 3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутого покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.09.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 місяців.

Зараховано ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 26.09.2016 року по день набрання даним вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання про долю речових доказів по справі.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за таких обставин.

Так, 27 серпня 2015 року близько 17.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля вхідних дверей магазину «Оптовичок», який розташований за адресою: вул. Димитрова,9, селища Димитрове міста Олександрії, Кіровоградської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії не помітні сторонніми особами, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно викрав велосипед моделі «Україна», вартістю 600 грн., який стояв біля стінки даного магазину та належить ОСОБА_9 .

Після цього, з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичну кваліфікацію своїх дій, просить вказаний вирок суду змінити та зарахувати йому на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення не з 26.09.2016 року, а саме з 08.09.2015 року.

Вказує на те, що судом першої інстанції, на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання невідбутого покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 09.09.2015 року, призначено йому остаточне покарання по вироках від 09.09.2015 року та 08.06.2017 року 3 роки 7 місяців позбавлення волі, однак йому помилково не зараховано у строк відбуття покарання майже цілий рік перебування його під вартою.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який повністю підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного та просив її задовольнити, а вирок суду в цій частині змінити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами кримінального провадження під час судового розгляду і ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

Тому, суд першої інстанції провівши судове слідство у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, а тому правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, що він раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого злочину, на шлях виправлення не став, а також врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому покарання у виді позбавлення волі.

Тобто вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Перевіркою апеляційних доводів обвинуваченого встановлено, що вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року і яким до ч.5 ст. 72 КК України внесено зміни, з урахуванням яких визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в межах даного кримінального провадження № 0001089 запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування не обирався (т.3 а.к.п.16).

Лише 14 вересня 2016 року Олександрійським міськрайонним судом у підготовчому судовому засіданні винесено ухвалу про етапування засудженого ОСОБА_8 з Кіровоградської виправної колонії № 6 до Кіровоградської установи виконання покарань № 14 з метою забезпечення участі останнього у судовому розгляді даного кримінального провадження № 0001089. Як видно з долученого до матеріалів справи повідомлення, яке надійшло від начальника Кіровоградської УВП № 14, ОСОБА_8 був етапований із Кіровоградської ВК № 6 та прибув до Кіровоградської УВП № 14 - 26.09.2016 року (т.3 а.к.п.36).

Як передбачено п.«д» абз.2 ч.5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається також строк перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 перебуває в умовах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді по даному кримінальному провадженню лише з 26.09.2016 року та до набрання даним вироком законної сили, а тому відповідно до вимог п.«д» абз.2 ч.5 ст. 72 КК України суд першої інстанції правильно зарахував йому вказаний період у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.06.2017 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4