17.02.2017 Справа № 644/124/17
У Х В А Л А
іменем України
17 лютого 2017 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
представника Харківської виправної колонії № 43 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції подання в.о. начальника Харківської виправної колонії № 43 та голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шебекіне Бєлгородської області РФ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого: 08.04.2002 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 353 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 08.11.2006 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 14 днів, засудженого 30.05.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.02.2012 року по 14.06.2012 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 09.02.2012 року.

Кінець строку відбування покарання 04.10.2018 року,-

в с т а н о в и в:

В.о. начальника Харківської виправної колонії № 43 та голова спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова внесли в суд подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 посилаючись на те, що він відбув 3/4 частини призначеного судом покарання, а саме: 5 років 4 місяці 13 днів, не відбута частина покарання складає: 1 рік 7 місяців 17 днів.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 за час свого перебування в колонії, характеризується позитивно, до праці ставиться добре. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 4 рази за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Має 20 стягнень, які погашені в установленому законом порядку. Вину у скоєнні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся.

З подання вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання призначене вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.05.2012 року за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, за яким йому призначене покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.05.2012 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у новій редакції, строк попереднього ув`язнення з 09.02.2012 року по 14.06.2012 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Згідно розпорядження суду вирок від 30.05.2012 року набрав законної сили 14.06.2012 року. Строк відбування покарання засудженому рахується з 09.02.2012 року.

В клопотанні зазначено, що існують підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 , передбачені ст. 81 КК України так як він відбув більше 3/4 строку призначеного за вироком покарання, а також сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні подання ХВК № 43 підтримав.

Представник адміністрації установи виконання покарань ХВК № 43 ОСОБА_4 подання та доводи наведені в його обґрунтування підтримав.

Прокурор вважав подання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, вважаючи що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став.

Суд, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, представника адміністрації колонії , засудженого, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.05.2012 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. На підставі ст. 69 КК України засудженому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно розпорядження суду вирок від 30.05.2012 року набрав законної сили 14.06.2012 року. Строк відбування покарання засудженому рахується з 09.02.2012 року, з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за даним кримінальним провадженням.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.05.2012 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України у новій редакції, строк попереднього ув`язнення з 09.02.2012 року по 14.06.2012 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

На час розгляду клопотання засуджений відбув 3/4 частини призначеного судом покарання.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно наданої Харківською виправною колонією № 43 Управління Державної пенітенціарної служби у Харківській області особової справи, ОСОБА_5 неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, за час відбування покарання в Петрівській виправній колонії № 49 допускав порушення встановленого порядку відбування покарань, за що 20 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, не працевлаштований, до робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що відсутність заохочень та стягнень у засудженого на час звернення до суду з поданням не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання засудженим режиму відбування покарання.

Доводи подання про можливість застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, з урахуванням перевірених матеріалів особової справи засудженого, суд не вбачає підстав для задоволення подання ХВК № 43.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання в.о. начальника Харківської виправної колонії № 43 та голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1