Справа № 303/7460/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/248/17 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2017.
Цим вироком:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новокарчино Єнісейського району Красноярського краю Російської Федерації, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, із середньою спеціальною освітою, не судимий, засуджений:
- за ч.1 ст.115 КК України на 08 (вісім) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 16.09.2016.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, період перебування ОСОБА_8 під вартою з 16.09.2016 до вступу вироку в законну силу зараховано у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 - тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 16.09.2016.
Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, 15.09. 2016, близько 22 год. 10 хв., ОСОБА_8 знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час вживання алкогольних напоїв разом із власником квартири - ОСОБА_12 , та своєю матір`ю - ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку із ОСОБА_12 .. У ході сварки, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх кримінальну караність та можливість настання наслідків у вигляді смерті людини, бажаючи настання саме таких наслідків, взяв із полиці серванту ніж, яким завдав ОСОБА_12 два удари в життєво важливі органи, а саме в грудну клітку, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва та різаної рани грудної клітки зправа. Від отриманих ножових поранень, ОСОБА_12 упав на підлогу, а ОСОБА_8 , продовжуючи насильницькі дії,
з великою силою завдав лежачому на підлозі ОСОБА_12 не менше п`яти ударів скляною пляшкою з пивом ємкістю 0,5 л., та дерев`яною кухонною дошкою по голові, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани чола зправа та чотирьох забійно-рваних ран лівої чоло-скроневої області, а також множинні удари затиснутими в кулак руками та ногами по верхніх та нижніх кінцівках ОСОБА_12 .. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці пригоди.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить вирок суду від 15.02.2017 - скасувати, постановити новий, яким ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років. Указує, що в мотивувальній частині вироку, у посиланні на висновок експерта № 1951 від 21.09.2016, суд помилково вказав ініціали обвинуваченого « ОСОБА_14 ». Крім того, указує, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Судом не враховано, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, який належить до злочинів проти життя та здоров`я особи. Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання, не звернув увагу, та не надав оцінки обтяжуючій обставині - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд взагалі не надав оцінки характеристиці ОСОБА_8 , що характеризує його з негативної сторони, згідно якої останній перебуває на обліку, як сімейний насильник. Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд врахував щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину. Проте, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості злочину, те що ОСОБА_8 умисно заподіяв численні ножові ушкодження потерпілому під час конфлікту з неприязних відносин, на ґрунті пияцтва, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, завдавав удари ножем у життєво важливі органи потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажав настання таких наслідків. Суд обгрунтовано прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не можливе без ізоляції його від суспільства, проте призначив покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через його м`якість.
Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційної скарги, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
У відповідності до ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Частина 1 статті 421 КПК України визначає, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке покарання тільки у випадку, якщо за цими підставами апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий або його представник.
Як установлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.
Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги ст. 65 КК України, згідно якої при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Ухвалюючи рішення про призначення ОСОБА_8 покарання суд належним чином не мотивував, які обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що приводять до висновку про можливість застосування саме такого виду та розміру покарання, і таке рішення суду не можна визнати обґрунтованим.
Отже, зазначене свідчить про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, таке покарання не можна вважати достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому вирок у частині призначення обвинуваченому покарання підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора до часткового задоволення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 цього Кодексу відносяться до особливо тяжких злочинів, характер та локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, їх кількість, обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння; дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставину, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Керуючись вимогами кримінального закону про те, що винній особі має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення, апеляційний суд уважає, що обвинувачений ОСОБА_8 є суспільно небезпечною особою, і його виправлення повинно відбуватися в умовах ізоляції його від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, що передбачена ч.1 ст.115 КК України, і таке покарання буде справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» №2046-УІІІ від 18.05.2017, що набрали законної сили з 21.06.2017, з урахуванням вимог ч.2 ст.5 КК України, апеляційний суд уважає за необхідне, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 16.09.2016 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.374, 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, апеляційний суд,-
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.115 КК України у позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції від 26.11.2015) з урахуванням ст.5 цього Кодексу обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання зарахувати час перебування його під вартою з 16.09.2016 по 20.06.2017 - включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: