Справа № 182/4576/15-к
Провадження № 1-кп/0182/39/2017
У Х В А Л А
Іменем України
30.06.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2014 року за №0004143 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`є-Дмитрівка, Софіївського району, Дніпропетровської області,

громадянина України, із середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в :
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження №0004143 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою ще на строк не більше 60 днів. При цьому прокурор посилався на те, що обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини та ризики які були які були під час обрання запобіжного заходу досі наявні. Зокрема обвинувачений намагався здійснити тиск на свідків та потерпілих у провадженні навіть перебуваючи за гратами. Крім того, він не має постійного місця проживання в межах міста Нікополя, його дружина проживає окремо і самостійно виховує дитину.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки зі своєю цивільною дружиною, яка виховує його сина. Він буде проживати разом зі своєю цивільною дружиною. Крім того, він сумлінно виконував процесуальні обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді і не може будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого та його захисника.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість подальшого судового розгляду у їх відсутність.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_5 .

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі. В рішенні Європейського суду від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, зазначено, що для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання за адресою своєю цивільної дружини, яка виховує їх спільного малолітнього сина. В провадженні допитані потерпілі та свідки, які не були очевидцями жодного інкримінованого злочину, що виключає можливість здійснення тиску на цих осіб. Очевидна і відсутність суспільного інтересу до вказаного провадження та резонансу подій, викладених в обвинувальному акті. Таким чином, ризики, на які посилається прокурор є не доведеними. До того ж в судовому засіданні в черговий раз оголошено перерву за клопотанням прокурора для погодження позиції перед виступом у судових дебатах.

Тому, обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і забезпечить розгляд кримінального провадження по суті.

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки:

1. Не відлучатися з 19.00 год. до 07.00 год. наступної доби, з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу суду,

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду,

3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, тобто до 27 серпня 2017 року, включно.

Копію ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт направити начальнику Дніпропетровської УВП Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4).

Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та прокурору для здійснення контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1