Справа № 361/7513/16-к
Провадження № 1-кп/361/391/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
19 липня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4КК України
В С Т А Н О В И В:
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 05.03.2015 № 46 солдат ОСОБА_5 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та згідно наказу №53 від 11.03.2015 призначений на посаду водія-електрика тропосферної радіорелейної станції 2 взводу тропосферного зв`язку 1 центру тропосферного зв`язку 2 польового вузла зв`язку.
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV (далі - Статутів) повинен був свято
і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Згідно з положеннями п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовчий період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч.5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строки проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України від 17.03.2015 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Незважаючи на вищевикладене, солдат ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 04.11.2015 солдат ОСОБА_5 , бажаючи ухилитись від несення обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд, діючи з прямим умислом, не одержавши дозволу відповідного начальника (командира), без поважних на те причин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , в умовах особливого періоду.
16.12.2016 солдата ОСОБА_5 відповідно до статті 191 КПК України було затримано працівниками військової прокуратури Дарницького гарнізону, у зв`язку з чим його злочинну діяльність було припинено.
Отже, солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутнім у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , в умовах особливого періоду. Таким чином, содат ОСОБА_5 у період з 04.11.2015 по 16.12.2016 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, бажаючи ухилитися від несення обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника (командира), без поважних на те причин в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , свої обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки 19.07.2017 року, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 ухвалено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України. Сторони, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 з моменту затримання, тобто з 16.12.2016 і по даний час (7 місяців 2 дні) знахо дячись на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 ) фактично відбув призначене йому покарання вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2015, узгодили покарання за ч.4 ст. 407 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України
Обвинувачений просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та показав, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди та винесення на її підставі вироку.
Згідно зі ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про о визнання винуватості, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам .
Злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, завдав шкоди лише державним чи суспільним інтересам .
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 437 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
З пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.
Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначення обвинуваченому, узгоджене сторонами, покарання.
Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 в самовільному залишенні військової частини , без поважних причин, в умовах особливого періоду, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність і його дії суд кваліфікує: - за ч.4 ст. 407 КК України .
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження застосовано у виді тримання під вартою, з урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд до набрання вироком законної чинності вважає необхідним даний запобіжний захід змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 349, 368, 374, 394, 473, 474,475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цією статтею , у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.
У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання , встановивши йому строк випробовування в три роки . Та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.
Покарання у виді 6 місяців арешту, призначене ОСОБА_5 вироком Броварського міськрайонного суду від 05.10.2015 року - вважати відбутим.
До набрання вироком законної чинності запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, негайно звільнивши його з під варти в залі судового засідання.
Поклавши на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
1)Прибувати до Броварського міськрайонного суду чи Апеляційного суду Київської області за кожною вимогою, в тому числі, переданою телефонним зв`язком ;
2)Не відлучатися без дозволу суду за межі с.Семиполки Броварського району Київської області.
3) Повідомляти суд про зміну свого місця служби чи проживання.
Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі невиконання обов`язків на нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення у 2 розміри мінімальної заробітної плати.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1