Провадження №: 1-кп/752/261/17
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

19.01.2017 р. м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши підготовче судове засідання за кримінальним провадженням № 0007440 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вендичани, Могилів-Подільського р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 358 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :

До Голосіївського районного суду м. Києва передано вищевказаний обвинувальний акт.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 31.10.2016 року, яка укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 та узгоджена міра покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В підготовчому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Захисник та обвинувачений підтримали думку прокурора.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом та дослідивши зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні останньої, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди якщо умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та/або закону.

Згідно з ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається формулювання підозри та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 формулювання підозри викладено наступним чином: у вересні 2015 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_3 , на пропозицію чоловіка на ім`я ОСОБА_7 (більш точні анкетні дані якого в ході досудового розслідування не встановлено), виник злочинний умисел направлений на перереєстрацію на своє ім`я суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, а саме: ТОВ «СІЛТІ» код () в органах державної влади за грошову винагороду, в розмірі 4000 тисяч гривень, що місячно, без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного товариства.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в денний час доби, у вересні 2015 року, з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 (більш точні анкетні дані якого в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в офісному приміщенні невстановленого в ході досудового розслідування нотаріуса, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи наміру придбавати та приймати статутний капітал ТОВ «СІЛТІ» код (), засвідчив своїм підписом документ, який видаються та посвідчуються засновником ТОВ «СІЛТІ» код () та приватним нотаріусом, який посвідчує факти, що мають юридичне значення та надають певні права, а саме: статут ТОВ «СІЛТІ» код (), затверджений протоколом №4 Загальних Зборів Учасників Товариства від 24 вересня 2015 року в новій редакції, до якого були внесені завідомо неправдиві відомості.
Також, ОСОБА_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, після підписання статуту ТОВ «СІЛТІ» код () збув, тобто передав, за грошову винагороду у розмірі 4000 тисячі гривень, щомісячно, вищевказаний статут чоловіку на ім`я ОСОБА_7 (більш точні анкетні дані якого в ході досудового розслідування не встановлено).
Статут ТОВ «СІЛТІ» код () підписаний ОСОБА_3 , як нібито учасником зазначеного підприємства, і переданий ним з метою використання іншими особам, був наданий чоловіку на ім`я ОСОБА_7 (більш точні анкетні дані якого в ході досудового розслідування не встановлено) до відділу Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві, на підставі якого проведено державну перереєстрацію ТОВ «СІЛТІ» код ().
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права, з метою використання його іншою особою та збут такого документа.

Однак, виходячи з описаних в даній угоді відомостей, які прокурор вважає встановленими, прокурор описує внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання документів, які містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору за попередньою змовою групою осіб. Тобто описує склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 205-1 КК України.
У зв`язку з чим, суд, не вдаючись до аналізу доказів по даному кримінальному провадженню, оскільки ні текст обвинувального акту, ні текст угоди про визнання винуватості не містить доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 , приходить до висновку, що викладене в угоді про визнання винуватості формулювання підозри не відповідає зазначеній після її викладення правовій кваліфікації.

Дослідивши дану угоду про визнання винуватості суд також прийшов до висновку, що при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор не врахував положення ст. 470 КПК України, а саме: при укладенні угоди відсутній будь-який зв`язок з викриттям більшої кількості кримінальних правопорушень, їх запобіганні, виявленні чи припиненні.

Крім того, згідно із ст. 474 КПК України, суд вбачає в угоді очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе угодою зобов`язань, оскільки, як вказано у обвинувальному акті та в угоді, обвинувачений ОСОБА_3 не працює, а тому у суду відсутні дані яким чином буде виконано покарання у вигляді штрафу.
У зв`язку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 від 31.10.2016 року укладена всупереч вимогам КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 314-317, 469, 471, 474 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У затвердженні угоди про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 від 31.10.2016 року - відмовити.

Кримінальне провадження № 0007440 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 1 ст. 358 КК України - повернути до Київської місцевої прокуратури № 1 для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя