Справа № 134/1407/16-к
Провадження №11-кп/772/245/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Суддя-доповідач: ОСОБА_2 ,
Судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2016 р. № 0000222 за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_5 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року, яким затверджено угоду про примирення, укладену 16 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 , на підставі якої,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с.Серби Кодимського району Одеської області, місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, заняття - не працює, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами
за участю секретаря: ОСОБА_8 ,
прокурора: ОСОБА_9 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
потерпілого: ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року затверджено угоду про примирення, укладену 16 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 , на підставі якої ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 26 червня 2016 року близько 04 години, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , з трьома пасажирами на задньому сидінні та одним пасажиром на передньому сидінні, рухаючись по вул. А. Долейка в смт. Крижопіль , Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху керованого автомобіля під час входження у поворот на вул. 9 січня в смт. Крижопіль, внаслідок чого вищевказаним автомобілем здійснив зіткнення з парканом церкви по вул. 9 січня в смт. Крижопіль, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 , який перебував на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно із Висновком судово-медичної експертизи №064 від 06.07.2016 у ОСОБА_6 виявлено рубець на носі, іммобілізація правого плеча, у вигляді гіпсової іммобілізації правого плечового суглобу починаючи з наплічної ділянки, з переходом на плече та передпліччя і доходячи до променево-пястного суглобу. При проведенні судово-медичної експертизи встановлено наявність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді закритої тупої травми правого плеча. Закритий перелом правого плеча в середній третині без зміщення відламків. Вказані ушкодження утворилися внаслідок дії тупого (их) твердого (их) предмета (ів), які діяли з достатньою силою в ділянку правого плеча з переду назад та з права на ліво, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень і ймовірно мали переважаючу контактуючу поверхню, як при контакті з виступаючими частинами салону автомобіля, так і при падінні з автомобіля на тверде покриття, правим плечем об асфальтоване покриття. Всі ушкодження могли утворитися в строк та за умов ДТП, яка мала місце 26.06.2016. Рубець на носі утворився в результаті загоєння поверхневої забійної рани, і за своїми ознаками відноситься до легких тілесних ушкоджень. Закрита тупа травма правого плечового поясу у вигляді закритого перелому правого плеча в середній третині, спричинила тривалий понад три тижні (21 день) розлад здоров`я і за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до Висновку авто-технічної експертизи №599а від 22.08.2016 у дорожній ситуації, що склалася, можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 забезпечувалась відповідністю його дій п.12.1 Правил дорожнього руху, при умові постійного контролю за рухом. У дорожній ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, таким чином ОСОБА_7 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
16 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 укладена угода про примирення, згідно із якою ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Сторони погодилися на визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначення покарання ОСОБА_7 у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Прокурор, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при затвердженні угоди про примирення у даному кримінальному провадженні, не перевірив її на відповідність вимогам КПК України тобто, не виконавши вимоги ч.7 ст. 474 КПК України, ухвалив незаконний вирок, який підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
При цьому, прокурор вказує на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, не врахував роз`яснення п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» де зазначено, що укладення угоди про примирення не допускається у кримінальних провадженнях де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом ХІ КК України, тобто у злочинах проти безпеки руху та експлуатації транспорту, до яких віднесено злочин, передбачений ст.286 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора непідлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України , суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи прокурора про те, що затверджена вироком суду угода про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 , не відповідає п.3 ч.7 ст.474 КПК України, оскільки умови цієї угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб , що суд першої інстанції не врахував того, що у даному кримінальному провадженні, безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси, а спричинена потерпілому шкода, що є лише проявом посягання на основний об`єкт, тому укладення угоди про примирення є недопустимим, колегія суддів вважає безпідставними, такими, що суперечать нормам кримінального та кримінального процесуального закону.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила, що 16.09.2016р. під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України, була укладена угода про примирення, якою сторонами було узгоджено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено два види угод, один з яких - угода про примирення між потерпілим та підозрюваним
Угода про примирення укладається між потерпілим та підозрюваним ,обвинуваченим.
Угоду про примирення може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, а також у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ініціювати укладення угоди про примирення має право лише потерпілий чи підозрюваний, обвинувачений. Домовлятися стосовно укладення угоди про примирення можуть також захисник, представник потерпілого, законний представник або інша особа, погоджена сторонами, за винятком слідчого, прокурора або судді.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений скоїв злочин який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
16.09.2016 року потерпілий підозрюваний склали угоду про примирення, згідно зі ст..469 КПК України, узгодили вид і міру покарання.
Суд першої інстанції отримавши обвинувальний акт щодо обвинуваченого і угоду про примирення, перевірив вимоги ст..471 КПК України, з`ясував обставини зазначені у п.4,7ст.474 КПК України і затвердив угоду про примирення, укладену 16.09.2016р. між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 .
Колегія суддів погоджується з рішенням суду, оскільки воно не суперечить вищезазначеним вимогам закону.
У Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», на яку посилається прокурор, у п.2 4, 7, теж зазначено про необхідність дотримання вимог ст..468 -471 КПК України.
Щодо п.19 названої постанови, де зазначено, що приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди суд, крім зазначеного вище, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
В цій частині слід зазначити, що 31 березня 2016р. у постанові Верховного Суду України за №5-27 кс 16 викладена правова позиція щодо укладення угод про примирення між потерпілим та підозрюваним /чи обвинуваченим/ у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.286 КК України, де у п.19 зазначено, що угода про примирення, за фактичних обставин наведених у справі, які є аналогічним кримінальному провадженню за оскаржуваним вироком, не суперечить інтересам суспільства і у ній повною мірою забезпечено баланс інтересів учасників примирення для цілей норм частини третьої статті 469 і пункту 7 ст.474 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, а також виходячи з вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де зазначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, затвердивши угоду про примирення, укладену 16.09.2016р. між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 , визнавши ОСОБА_7 винним у пред`явленій йому підозрі за ч.1 ст.286 КК України, і, призначивши узгоджене сторонами покарання, взяв до уваги, що у цій угоді повною мірою забезпечено баланс інтересів учасників примирення, правильно застосував закон, і ухваливши законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, тому підстав для скасування ухваленого рішення, як того просить прокурор, не вбачається.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_5 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року щодо ОСОБА_7 . за ч. 1 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню № 0000222 залишити без задоволення.
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року щодо ОСОБА_7 . за ч. 1 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню № 0000222 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до касаційного суду на протязі 3-х місяців.
Судді:

з оригіналом згідно суддя ;