Справа № 638/6762/17>
Провадження № 1-кп/638/670/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000346 від 23 січня 2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, не одруженого, раніше судимого: 27.11.2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 03.03.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком на 1 рік; 12.07.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 301 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 20.02.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно скоїв аналогічний злочин.

22.01.2017 року у першій половині дня ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою особистого вживання, без мети збуту, незаконно придбав у невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 рідину, яка згідно висновку криміналістичної експертизи № 194 від 24.02.2017 року містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, частину якого ОСОБА_5 відразу вжив шляхом самостійного введення внутрішньовенної ін`єкції, а іншу частину зазначеного наркотичного засобу залишив при собі для подальшого особистого вживання без мети збуту, чим незаконно придбав та зберігати при собі медичний шприц одноразового використання з рідиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований.

В той же самий день, а саме 22.01.2017 року о 18.20 годині ОСОБА_5 , знаходячись зі своїм товаришем ОСОБА_7 поблизу будинку № 156 по вул. Клочківська у м. Харкові, під час реалізації введеного на той час у Шевченківському районі м. Харкова оперативного плану «Спираль» був зупинений працівниками патрульної поліції у м. Харкові департаменту патрульної поліції, якими в межах здійснення покладених на них завдань та повноважень під час застосування превентивного заходу, а саме поверхневої перевірки особи, було виявлено у ОСОБА_5 та в подальшому вилучено під час огляду місця події, два медичних шприца одноразового використання ємкістю по 10 мл. кожний, в одному з яких, згідно з висновком криміналістичної експертизи № 194 від 24.02.2017 року знаходиться рідина, масою 4,8726 грам, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, що в перерахунку на суху речовину становить 0,3231 грам, який ОСОБА_5 , діючи повторно з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх протиправних дій, незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України.

21.04.2017 року між сторонами кримінального провадження, прокурором прокуратури Харківської місцевої прокуратури № 1 юрист 1 класу ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Між сторонами узгоджене покарання у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2017 року, призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 21.04.2017 року та призначити покарання, визначене в угоді.
Захисник підозрюваного також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним злочину, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.
Суд, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000346 від 23.01.2017 року, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Відповідно до п. 2 ч.7 ст. 474 КПК України встановлено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Вивчивши зміст поданої угоди про визнання винуватості, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 65 КК України суд при призначенні покаранні особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання. Призначаючи покарання у виді штрафу і визначаючи розмір відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.
Пунктом 2 ч. 7 ст. 474 КПК України встановлено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Зазначеною угодою, покарання ОСОБА_5 узгоджене у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2017 року, призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Суд враховує те, що призначення остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, підозрюваному ОСОБА_5 , який будучи неодноразово засудженим до позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив аналогічний злочин, не відповідає інтересам суспільства, направлених на боротьбу з злочинами проти незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення.
З урахуванням вищевказаного, суд прийшов висновку, що покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком не відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченого ст. 65 КК України, особі підозрюваного, який неодноразово засуджений та повторно скоїв аналогічний злочин, а також невідповідність угоди інтересам суспільства, свідчать про те, що умови укладеної угоди не відповідають вимогам ст. 474 КПК України.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, в тому числі: якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні угоди та повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.314,468,469,471-474 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 юристом 1 класу ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000346 від 23.01.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 0000346 від 23.01.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури № 1 для продовження досудового розслідування в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя