21.06.2017 Єдиний унікальний № 371/226/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп/371/ 31 /17
У Х В А Л А

21 червня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду кримінальне провадження № 0000064, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миронівка, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, не депутата, не одруженого, раніше судимого Миронівським районним судом Київської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Миронівського районного суду Київської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 06 червня 2017 року в судовому засіданні оголошено перерву до 21 червня 2017 року, у яке викликано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

У судове засідання свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча згідно розписок, які містяться у справі (а.с. 141-142), вони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 327 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, заслухавши думку учасників судового провадження, суд призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка.
Із змісту норм ст. ст. 140, 142, 327 КПК України вбачається, що суд має право постановити ухвалу про привід свідка у випадку коли він був викликаний у встановленому КПК України порядку, однак на судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини свого неприбуття. Рішення про здійснення приводу приймається під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.
З огляду на те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викликались судом у встановленому КПК України порядку, однак на судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини свого неприбуття, для повноти та неупередженості судового розгляду, суд вважає за необхідне застосувати до цих свідків їх примусове супроводження до суду (привід) на наступне судове засідання.
Згідно з ч. 1 ст. 143 КПК України виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції.
За приписом ч. 1 ст. 139 КПК України якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився на виклик суду, не повідомивши про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, на нього не з`явилися, про причини неявки не повідомили, з метою їх спонукання до виконання процесуальних обов`язків передбачених ст. 66 КПК України, суд вважає за необхідне накласти на них грошове стягнення у розмірі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах кримінального провадження відсутні докази отримання свідком ОСОБА_9 повістки про виклик на судове засідання, тому на підставі ст. 327 КПК України, суд вважає за необхідне здійснити її судовий виклик на наступне судове засідання.

Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 10 лютого 2017 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 квітня 2017 року.
Обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив із того, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
До такого висновку слідчий суддя дійшов виходячи з того, що ОСОБА_5 є особою, яка вироком Миронівського районного суду Київської області від 18 листопада 2016 року була засуджена за вчинення умисних злочинів проти власності (ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 289 ч.1 КК України). Будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, він знову обвинувачується у вчиненні нового умисного корисливого злочину.
Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії обраного під час досудового слідства запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 10 травня 2017 року.
Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії обраного під час досудового слідства запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 21 червня 2017 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Оскільки 21 червня 2017 року спливає строк дії обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд повинен розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В судовому засіданні прокурор висловив думку щодо необхідності продовжити ОСОБА_5 , обраний під час досудового слідства, запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні дані, які вказують про зменшення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений, його захисник щодо необхідності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили та надали клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисту поруку його брата ОСОБА_10 .

Заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні дані, які свідчать про зменшення ризику можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), встановлених слідчим суддею під час досудового слідства, з огляду на те, що будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, перебуваючи на іспитовому терміні, він знову обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину проти власності.
Зважаючи на те, що обвинувачений згідно обвинувального акту постійного місця проживання не має, не працює, не одружений, що також було встановлено слідчим суддею під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу (а.с. 42-44), суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризику вчинення обвинуваченим нового злочину.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та зменшить ризик можливого вчинення ним нових злочинів.
Клопотання обвинуваченого та його захисника про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисту поруку брата обвинуваченого ОСОБА_10 , який є адвокатом та депутатом Миронівської районної ради Київської області сьомого скликання задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.
Частиною 2 ст. 180 КПК України передбачено, що кількість поручителів визначає суд. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
Особа поручителя не викликає у суду особливої довіри, зважаючи на те, що він є рідним братом обвинуваченого, а тому з огляду на те, що вироком Миронівського районного суду Київської області від 18 листопада 2016 року обвинувачений засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 1 та 2 ст. 185 а також ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, звільненого від відбування покарання з двохрічним іспитовим строком, за правилами ст. 78 КПК України, у випадку доведення вини у вчиненні нового інкримінованого обвинуваченому злочину, він може бути зацікавленим щоб обвинувачений уник покарання за скоєне (попереднім вироком). При цьому грошове стягнення передбачене ч. 5 ст. 180 КПК України, на думку суду не є перешкодою для ухилення обвинуваченого від покладених на нього процесуальних обов`язків та можливого покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 110, 135, 139, 140, 143, 177, 183, 201, 327, 331, 369 - 372, 392 КПК України, -
У Х В А Л И В :

1.У задоволенні клопотання обвинуваченого про заміну раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку його брата ОСОБА_10 відмовити.

2.Продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 18 серпня 2017 року.

3.В судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000064, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, оголосити перерву до 15 години 00 хвилин 19 липня 2017 року.
4. Здійснити на судове засідання, яке відбудеться о 15 годині 00 хвилин 19 липня 2017 року примусовий привід свідка ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

5.Здійснити на судове засідання, яке відбудеться о 15 годині 00 хвилин 19 липня 2017 року примусовий привід свідка ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

6.Доручити Миронівському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області виконання цієї ухвали в частині здійснення приводу свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на судове засідання, яке відбудеться о 15 годині 00 хвилин 19 липня 2017 року.
7.Визнати неявку свідка ОСОБА_7 на судове засідання 21 червня 2017 року неповажною, накласти на неї грошове стягнення у виді 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 800 (вісімсот) гривень, які підлягають стягненню на користь Держави Україна.

8.Визнати неявку свідка ОСОБА_8 на судове засідання 21 червня 2017 року неповажною, накласти на нього грошове стягнення у виді 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 800 (вісімсот) гривень, які підлягають стягненню на користь Держави Україна.

9.Здійснити судовий виклик свідка ОСОБА_9 .

10.Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та потерпілому, надіслати свідкам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

11.Роз`яснити свідкам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що вони мають право подати клопотання про скасування ухвали в частині накладення на них грошового стягнення, навівши доводи поважності причин неявки на судове засідання та неповідомлення про причини неявки на нього. Клопотання подається до суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

12.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1