Справа № 467/662/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2017 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка клопотання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.11.2013 року вироком Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст. ст. 307 ч.2; 71 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.07.2014 року невідбуту частину покарання-7 років призначену йому вироком від 26.11.2013 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст. ст. 307 ч.2; 71 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі скоротити наполовину на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», та обчислювати новий строк покарання 3 роки 6 місяців з 19.04.2014 року відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про амністію у 2014 році». Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.03.2016 року згідно Закону України «Про внесення змін до КК України» від 26.11.2015 року зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 05.03.2013 року по 07.03.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України -

про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання засудженого:

В С Т А Н О В И В :
10 липня 2017 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому просить про умовно-дострокове звільнення, в зв`язку з тим, що він хворіє та має батька інваліда.

Початок строку: 22 квітня 2014 року.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.07.2014 року невідбуту частину покарання-7 років призначену йому вироком від 26.11.2013 року Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ст. ст. 307 ч.2; 71 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі скоротити наполовину на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», та обчислювати новий строк покарання 3 роки 6 місяців з 19.04.2014 року відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про амністію у 2014 році». Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.03.2016 року згідно Закону України «Про внесення змін до КК України» від 26.11.2015 року зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 05.03.2013 року по 07.03.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України та Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ.

Таким чином кінець строку 17 жовтня 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України у вигляді умовно-достровкового звільнення від відбування основного покарання.

Засуджений в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.81 КК України, умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Проте, дослідивши особову справу засудженого ОСОБА_4 з якої вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується негативно. Мав 05 стягнень, а саме:

-27.05.2014 р. порушення вимог встановленого порядку відбування покарання , які виражались у порушенні форми одягу, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії ;

-06.06.2014р.- порушення вимог встановленого порядку відбування покарання , які виражались у порушенні форми одягу, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії ;

-30.05.2015р.-виявлено та вилучено металеву пластину; в, за що був поміщений до ДІЗО.

-18.04.2016р.- виявлено та вилучено заточену металеву пластину, за що отримав догану начальника колонії;

-18.05.2016 р.- відсутній на ранковій перевірці, за що отримав догану начальника колонії.

Стягнення на даний час погашені.

За весь період відбування покарання ОСОБА_4 характеризується негативно. Згідно ст. 133 КВК України засуджений визнаний злісним порушником вимог встановленого режиму відбування покарання. Не дотримується ввічливих та правомірних взаємовідносин з персоналом установи. При спілкуванні нахабний, грубий. Не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог.

Крім того, відповідно до висновку комісії колонії від 29.08.2016 року (протокол №25) засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у зверненні до суду з поданням про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

В цілому, аналізуючи весь період відбування покарання засудженим ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі, суд приходить до висновку про неуспішність процесу виховання засудженого ОСОБА_4 і про відсутність можливості ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України. Інших підстав для застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування основного покарання положеннями ст.81 КК України не передбачено. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування ст.81 КК України, тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України, слід відмовити.

Що стосується доводів засудженого про наявність хвороб, що перешкоджають подальшому відбуванню ним покарання, суд вважає за необхідне роз`яснити засудженому наступне.

Згідно ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Розділом VІ «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого Наказом міністерства юстиції України та МОЗ України №1348/5/572 від 15.08.2014 року, встановлено порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, та зазначено, що медичне обстеження таких засуджених здійснюють спеціальні лікарські комісії територіальних органів ДПтС України. Додатками 12,13 до зазначеного порядку затверджено перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання та форму висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

З урахуванням роз`яснень п.5 Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 р. №8, законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених. При цьому у поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу; до подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії; на вимогу суду можуть направлятись також інші матеріали, які мають значення для вирішення питання про звільнення засудженого.

Таким чином, сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне за собою обов`язкового звільнення від відбування покарання, таке звільнення може бути застосоване до тих засуджених, що захворіли на хворобу, яка перешкоджає відбувати покарання за висновком лікарської комісії.
Лише на підставі такого висновку можливо звернутися до суду з відповідним клопотанням, оскільки спеціальна комісія встановлює наявність у засудженого захворювання, визначеного переліком захворювань, які є підставою для подання матеріалів в суд про звільнення засудженого від відбування покарання.
Керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення в порядку ст.81 КК України від відбування основного покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.11.2013 року- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її оголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя: ОСОБА_1