У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люта, Великоберезнянського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо- спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм навантажувачом у Перечинському лісохімічному комбінаті, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

запобіжного заходу у виді домашнього арешту, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000181, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.10.2016 року.

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, 23 жовтня 2016 року близько 13 години 20 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Megane» реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою сполученням «Київ-Чоп» в с. Холмок по вулиці Свободи зі сторони міста Ужгород у напрямку міста Чоп, неподалік будинку №73, не оцінив дорожню обстановку та будучи самовпевненим, розраховуючи на свій незначний досвід, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, здійснюючи маневр повороту ліворуч з головної дороги на другорядну дорогу вулиці Молодіжна в с. Холмок, Ужгородського району, не надав перевагу у русі зустрічному транспортному засобу у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Fabia» реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який в той час рухався зі сторони м. Чоп у напрямку м. Ужгорода, після чого від удару автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_1 розвернуло за годинниковою стрілкою, де він задньою частиною контактував із передньою частиною автомобіля марки «Renault Sandero» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , яка в той час знаходилася на вулиці Молодіжна, що в с. Холмок, Ужгородського району. В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Renault Megane» реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_1 ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1104 від 08.12.2016 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому тазу (по типу метелика) без зміщення, розриву сечового міхура, ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної підшкірної гематоми лівої надбрівної дуги, закритої травми грудної клітки, двобічної нижньо-дольової (застійна) пневмонії. Тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_10 в момент їх заподіяння були небезпечними для життя і за цією ознакою згідно п 2.1.3 (к, л, н, о) «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1122 від 14.12.2016 отримав тілесні ушкодження у вигляді : політравми, перелому лобкових та сідничних кісток, ЗЧМТ, струсу головного мозку, тупої травми живота, розриву сечового міхура, часткового розриву мембранозної частини уретри, гіповолемічного шоку III ступеня, двосторонньої післятравматичної нижньо-дольової пневмонії з правобічним гемотораксом. Тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_11 в момент їх заподіяння були небезпечними для життя і за цією ознакою згідно п 2.1.3 (к, л, н, о) «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

З матеріалів клопотання вбачається, що 26 січня 2017 року гр. ОСОБА_7 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, винним себе не визнав. Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 ; висновком судово-медичної експертизи №1104; висновком судово-медичної експертизи № 1122; висновком транспортно-трасологічної експертизи №10/271; протоколом проведення слідчого експерименту з пояснення водія ОСОБА_7 ; протоколом проведення слідчого експерименту з пояснення водія ОСОБА_8 . Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_7 , вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може безперешкодно виїхати за межі України, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також, наявність в матеріалах кримінального провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

Підозрюваний ОСОБА_7 після роз`яснення змісту клопотання не заперечили проти задоволення такого.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких,за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, наявні достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, безперешкодно виїхати за межі України, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люта, Великоберезнянського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо- спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм навантажувачом у Перечинському лісохімічному комбінаті, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період доби з 22.00 по 06.00 годину.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язок прибувати прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП України в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 28 березня 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1