НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2570/17
Провадження № 1-кп/0182/489/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2016 року за №0004120 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комунізму, Бугунського району, Чимкентської області, Республіки Казахстан, громадянина України, азербайжданця, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 04.03.2009 року Нікопольським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч. 3, 309 ч. 1, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

- 05.11.2013 року Індустріальним районним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно із ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року не відбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 16 днів скоротити на 1/2 до 9 місяців 8 днів. 07.11.2014 року звільнився умовно достроково на не відбутий строк 2 місяці 20 днів,

за правовою кваліфікацією ст.185 ч.3 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2016 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 , проходячи повз будинок АДРЕСА_3 побачив, що паркан на території вищевказаного домоволодіння відсутній та двері до приміщення літньої кухні, що є іншим приміщенням, знаходяться у відчиненому стані, та в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного приміщення, яке належить ОСОБА_5

13.12.2016 року приблизно о10.20 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, увійшов на територію приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де через незачинені двері, проник в приміщення літньої кухні, звідки діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів викрав гучномовець, вартість якого відповідно висновку експерта від 08.02.2017 року №380 станом на 13.12.2016 року складає 450 гривень, металевий автомобільний підйомник вагою 21 кг., вартість якого відповідно до висновку експерта від 08.02.2017 року №380 станом на 13.12.2016 року складає 103,53 грн., металевий автомобільний підйомник вагою 21,5 кг., вартість якого відповідно висновку експерта від 08.02.2017 року №380 станом на 13.12.2016 року складає 106 грн. та належить потерпілому ОСОБА_5 чим спричинив матеріальний збиток потерпілому на загальну суму 659,53 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явися, однак надав заяву в якій просив проводити судове засідання без його участі. Нових доказів суду не надавав та не оспорював докази зібрані під час досудового розслідування. Цивільний позов потерпілим не заявлений.
В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою провину і пояснив, що раніше він працював на подвір`ї потерпілого ОСОБА_5 . В грудні у нього захворіла цивільна дружина та йому терміново потрібні були гроші. Знав про те, що в будинку, який належить ОСОБА_5 ніхто не проживає і господар використовує його для зберігання різних предметів. При цьому на подвір`я домоволодіння вільний доступ, оскільки є лише хвіртка, паркану немає, а приміщення будинку ніколи не зачиняється на замок. Він прийшов зранку на подвір`я, зайшов через двері у будинок та викрав різні деталі металеві і гучномовець. Усе викрадене приніс у двір до матері і ліг спати. Зрозумів, що скоїв крадіжку та викрадені речі треба повернути, але боявся господаря. Ввечері з`явилися співробітники поліції разом з ОСОБА_5 та вилучили викрадені ним предмети. В скоєному розкаюється, оскільки розпочав нове життя, перебуває в цивільному шлюбі і його дружина чекає на народження їх спільної дитини. Просить надати йому шанс і не позбавляти його волі.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

З огляду на викладене, вважаю, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, давав правдиві покази, має місце постійного проживання і реєстрації, за яким задовільно характеризується, перебуває у шлюбних відносинах і працює на сезонних роботах. Суд приймає до уваги позицію потерпілого, який відмовилася від участі у судовому розгляді провадження і не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого. Крім того, цивільний позов у провадженні не заявлено. Враховуючи викладене, вважаю, що достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого буде покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75,76 КК України. Обставин, що обтяжують вину не встановлено. Цивільний позов не заявлено. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 124,349, 370,371,374,376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробовуванням терміном на два роки. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обрано. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 190 гривень.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: підйомники для легкового автомобіля у кількості 2шт, гучномовець, каструлю з запчастинами, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1