Провадження № 1-кп/127/304/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 02.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008764 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Хмільницького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Агрофірма «Уланівська», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Водій ОСОБА_4 02.11.2016 року, близько 11:05 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «КАМАЗ 53212», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в лівій смузі проїзної частини вул. Київської в м. Вінниці в напрямку виїзду з міста, в районі електроопори №200, перед розміткою нерегульованого пішохідного переходу, по якій проїзну частину справа-наліво перетинала пішохід та перед якою в правій смузі попутного напрямку зупинився автомобіль, в свою чергу не зменшив швидкість та не зупинився, а продовжив рух внаслідок чого з необережності допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1887 від 19.12.2016 року «у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма - забій головного мозку середнього ступеню, переломи кісток основи та склепіння черепа (правої скроневої і правої тім`яної кісток), внутрішнє-черепні крововиливи - субдуральний крововилив у скроневій ділянці зліва, субарахноїдальний крововилив в тім`яно-скроневій ділянці зліва; закриті переломи акроміального кінця лівої ключиці без зміщення і акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням. Зазначені вище тілесні ушкодження у ОСОБА_5 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності могли виникнути в строк ДТП, вказаний, у "Постанові" про призначення судово-медичної експертизи - 02.11.2016 року і за ступенем тяжкості належать:
- відкрита проникаюча черепно-мозкова травма - забій головного мозку середнього ступеню, переломи кісток основи та склепіння черепа (правої скроневої і правої тім`яної кісток), внутрішнє-черепні крововиливи субдуральний крововилив у скроневій ділянці зліва, субарахноїдальний крововилив в тім`яно-скроневій ділянці зліва - до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом кісток склепіння і основи черепа являється небезпечним для життя в момент заподіяння;
- закриті переломи акроміального кінця лівої ключиці без зміщення і акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням - до середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я».
Водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п. 18.4 - «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, то рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , відповідно до висновку судової авто-технічно експертизи №962а від 15.12.2016 року, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду повідомив, що він їхав з вантажем на робочому автомобілі «КАМАЗ» з м. Вінниці. Він рухався в лівій смузі по вул. Київській в м. Вінниці та не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, в результаті наїхав на потерпілу ОСОБА_5 . В подальшому викликали карету швидкої допомоги. Він надавав кошти потерпілій, яка лікувалась в сумі 16000 гривень, проте розписки є лише на 14000 гривень. Вказані кошти йому надали на підприємстві де він працюває як матеріальну допомогу.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що вона перетинала дорогу на нерегульованому пішохідному переході по вул. Київській на зупинці «Водоканал». Коли вона почала рух, то зупинився автомобіль «Богдан» та водій їй махнув рукою, щоб вона переходила. Коли пройшла повз цей автомобіль, то її збив інший автомобіль, а далі вона нічого не пам`ятає, лише опритомніла в лікарні. Претензій до обвинуваченого не має.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 02.11.2016 року в ЄРДР зареєстровано відомості, згідно яких 02.11.2016 року, близько 11:05 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 53212», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині, вул. Київської в м. Вінниці, в напрямку виїзду з міста, в районі електроопори № 200 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу справа наліво по напрямку руху автомобіля. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1887 від 19.12.2016 року належать до тяжких.
Висновком експерта №1887 від 19.12.2016 року підтверджено, що на підставі вивчення медичної карти стаціонарного хворого № 12197/12038 МКЛ ШМД м. Вінниці, рентген знімків № 33494 від 02.11.2016 р., № 33504 від 02.11.2016 року, № 6728 від 11.11.2016 року, даних комп`ютерних томографій голови № 17627 від 02.11.16р., №17961 від 23.11.2016 року, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма забій головного мозку середнього ступеню, переломи кісток склепіння і основи черепа (правої скроневої і правої тім`яної кісток), внутрішнє-черепні крововиливи субдуральний крововилив у скроневій ділянці зліва; закриті переломи акроміального кінця лівої ключиці без зміщення і акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням.. Вказані ушкодження у ОСОБА_5 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідають строку ДТП, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 02.11.2016 року, за ступенем тяжкості належать: - відкрита проникаюча черепно-мозкова травма забій головного мозку середнього ступеню, переломи кісток основи та склепіння черепа (правої скроневої і правої тім`яної кісток), внутрішнє-черепні крововиливи субдуральний крововилив у скроневій ділянці зліва, субарахоїдальний крововилив в тім`яно-скроневій ділянці зліва - до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом кісток склепіння черепа являється небезпечним для життя в момент заподіяння; - закриті переломи акроміального кінця лівої ключиці без зміщення і акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням до середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.
Згідно з посвідченням водія ОСОБА_4 має право керування транспортними засобами та в момент ДТП був тверезий, що підтверджується висновком №1511 від 04.11.2016 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та шкідливість реакції.
З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0108630 вбачається, що цивільно правова відповідальність ПРАТ «Уланівський Агромаш» застрахована, забезпечений ТЗ - автомобіль марки «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії полісу з 02.11.2016 року по 01.11.2017 року включно.
Згідно наказу № 07-к від 24.01.2005 року, видаткових накладних від 02.11.2016 року та протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00039-00097-16, ОСОБА_4 працює водієм ТОВ «Агрофірма «Уланівська», ДТП сталось під час виконання ним своїх трудових обов`язків на службовому автомобілі «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 .
Постановою про приєднання до справи речового доказу від 02.11.2016 року автомобіль марки «КАМАЗ 53212», д.н.з. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у справі та передано на майданчик для тримання тимчасово затриманих транспортних засобів Вінницької філії ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурси» за адресою м.Вінниця вул. Генерала Арабея 17.
Згідно письмових розписок ОСОБА_7 , остання отримала від ОСОБА_4 14 000 грн. Згідно письмової розписки ОСОБА_7 від 22.11.2016 року, остання претензій до ОСОБА_4 не має так як, він допомагав під час лікування доньки ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною.
Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказу справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 02.11.2016 року він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом внаслідок чого наїхав на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала дорогу по нерегульованому пішохідному переходу, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма - забій головного мозку середнього ступеню, переломи кісток основи та склепіння черепа (правої скроневої і правої тім`яної кісток), внутрішнє-черепні крововиливи - субдуральний крововилив у скроневій ділянці зліва, субарахноїдальний крововилив в тім`яно-скроневій ділянці зліва; закриті переломи акроміального кінця лівої ключиці без зміщення і акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням. ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення злочину, місце, час дорожньо-транспортної пригоди за його участю та такі показання повністю узгоджуються з письмовими доказами у справі, якими підтверджено всі обставини ДПТ та наслідки для потерпілої у виді заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта. Таким чином, показання ОСОБА_4 , потерпілої та подані суду письмові докази є належним та допустимим доказами у справі, які є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно довідок Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка та ВОНД СОЦІОТЕРАПІЯ ОСОБА_4 на обліках у вказаних закладах не перебуває.
Відповідно до довідок Хмельницької центральної районної лікарні ОСОБА_4 на диспансерних обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
З характеристики № 107 від 12.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в с. Уланові Хмільницького району Вінницької області, зауважень з боку виконкому сільської ради не має, громадського порядку не порушує, скарг в сільську раду на його ім`я не надходило.
Відповідно до характеристики на водія ТОВ «Агрофірма «Уланівська» ОСОБА_4 за час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, не допускав порушень дисципліни.
Згідно вимоги про судимість від 22.12.2016 року, обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив необережний тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнав, частково відшкодував завдану моральну шкоду, на даний офіційно працює, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавленням волі без призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений працює водієм, є особою передпенсійного віку, за фахом водій, а тому призначення вказаного додаткового покарання позбавить його можливості працювати за забезпечувати себе.
В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 вину визнав, розкаявся у вчиненому, офіційно працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний злочин та вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином з ПрАТ СК «Уніка», а саме матеріальної шкоди в сумі 12986,95 гривень та моральної шкоди в сумі 5000,00 гривень і відшкодування з ТОВ «Агрофірма «Уланівська» на її користь моральну шкоду, завдану злочином в сумі 95000 гривень, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Судом на підставі досліджених доказів встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_4 під час вчинення злочину перебував в трудових відносинах з ТОВ «Агрофірма «Уланівська», автомобіль «КАМАЗ 53212», належить вказаному товариству, злочин вчинений під час виконання трудових обов`язків.
В той же час з доказів у справі вбачається, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Агрофірма «Уланівська» застрахована, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого визначена в сумі 100000,00 гривень, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого 200000,00 гривень.
З цивільного позову потерпілої вбачається, що нею заявлено вимогу до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 12986,95 гривень, яка являється витратами на лікування.
Понесення потерпілою витрат на лікування у вказаній сумі підтверджено чеками про придбання лікарських засобів.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.
За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.
Згідно п.1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Вимогами ст. 1194 ЦК України, якою врегульовано відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи викладене, суд вважає зазначену вимогу обґрунтованою та стягує з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» матеріальну шкоду завдану злочином в сумі 12986,95 гривень (витрати на лікування, які як встановлено з чеків на лікарські засоби придбано під час лікування потерпілої).
При вирішенні позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить з того, що ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1167 ЦК України)
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вказані приписи Закону та приймаючи до уваги те, що висновок судово-медичної експертизи, докази лікування потерпілої, безумовно, підтверджують завдання фізичних страждань потерпілій, суд дійшов висновку, що заподіяння моральної шкоди ОСОБА_5 є доведеним та завдана моральна шкода потерпілій має відшкодовуватись відповідно до Закону.
Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Судом встановлено, що розмір шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілої становить 12986,95 гривень, тобто з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» підлягає стягненню 649,33 грн. моральної шкоди.
Зазначені вимоги Закону свідчать про необґрунтованість вимоги потерпілої про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» 5000,00 гривень моральної шкоди, оскільки з вказаного відповідача підлягає стягненню в якості моральної шкоди лише 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з приписів п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» згідно яких, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Потерпілою на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначено, що внаслідок ДТП вона отримала численні ушкодження, змінила звичний спосіб життя, не може тривалий час працювати, займатися улюбленою справою, лікується до теперішнього часу для відновлення свого стану здоров`я.
Суд вважає вказані доводи обґрунтованими та звертає уваги при цьому на той факт, що характер отриманих нею травм підтверджує її страждання, оскільки в неї внаслідок ДПТ наявна нейропатія язико-глоткового нерву, струс головного мозку, наслідки перенесеної ЗЧМТ.
Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Виходячи з обсягу моральних страждань, які зазнала потерпіла та ступень вини обвинуваченого, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілій значно перевищує визначений ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в сумі 649,33 грн.
Так, потерпілою заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди з ТОВ «Агрофірма «Уланівська» в сумі 95000, 00 гривень. Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений добровільно сплатив 16000,00 гривень, виділених йому роботодавцем для компенсації шкоди потерпілій. В зв`язку з чим, розмір вимог потерпілої про відшкодування моральної шкоди суд зменшує на зазначену суму.
Враховуючи сукупність наведеного, виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, на підставі ст. 1172 ЦК України, суд стягує з відповідача ТОВ «Агрофірма «Уланівська» моральну шкоду в розмірі 75000,00 гривень, за виключенням 649,33 грн., які слід стягнути з страхової компанії.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі в сумі 703,68 гривень.
Також, вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 65-67, 286 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 703,68 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задоволити частково.
Стягнути з ПрАТ СК «Уніка» на користь ОСОБА_5 12986,95 гривень матеріальної шкоди.
Стягнути з ПрАТ СК «Уніка» на користь ОСОБА_5 649,33 гривень моральної шкоди.
Стягнути з ТОВ «Агрофірма «Уланівська» на користь ОСОБА_5 74350, 67 гривень моральної шкоди.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме автомобіль марки « «КАМАЗ 53212», д.н.з. НОМЕР_1 переданий на майданчик для тримання тимчасово затриманих транспортних засобів Вінницької філії ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурси» за адресою м.Вінниця вул. Генерала Арабея 17 повернути ТОВ «Агрофірма «Уланівська».
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: