Справа № 727/2447/17
Провадження № 1-кп/727/148/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Шевченківський райсуд м. Чернівці в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження № 0000360 відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернівці, громадянки України, українки, з середньою освітою, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину,інваліда 3-ї групи загального захворювання, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, у невстановлений слідством місці та при невстановлених слідством обставинах, придбала «Субутекс» - медичний препарат, який використовується для лікування наркозалежних за програмою замісної підтримуючої терапії та містить у своєму складі бупренорфін, який відповідно до таблиці № 2 списку № 1 постанови КМУ від 06.05.2000 № 770 є наркотичним засобом обіг якого обмежено та зберігала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому 13.02.2017 року обвинувачена ОСОБА_6 маючи не меті умисел на незаконну передачу наркотичного засобу в Державну установу «Чернівецька УВП № 33», що розташована в м. Чернівці, пл.. Соборна, 6, знаходячись за місцем свого проживання, під час збирання продуктової передачі таємно, для забезпечення ефективності своєї злочинної діяльності, перетерла декілька таблеток білого кольору «Субутексу» з літерними позначеннями « ОСОБА_7 » на порошкоподібну речовину та сховала їх у середину 10 станків для гоління.

Далі, 14.02.2017 р. обвинувачена ОСОБА_6 здійснила незаконне перевезення наркотичного засобу до приміщення Чернівецької УВП № 33, де приблизно о 15.00 год., незаконно передала наркотичний засіб, попередньо таємно сховавши його в 10 станках для гоління, та поставила у вміст продуктової передачі, яку у свою чергу передала на ім`я ув`язненого ОСОБА_8 . При цьому, обвинувачена ОСОБА_6 достовірно знала, що Державну установу «Чернівецька УВП № 33» являється режимним об`єктом з особливим правовим статусом.

В подальшому, цього ж дня о 15.20 год., під час огляду продуктової передачі, яка надійшла від обвинуваченої ОСОБА_4 , ув`язненому ОСОБА_8 працівниками Державну установу «Чернівецька УВП № 33» в середині станків для гоління, які входили у вміст даної продуктивної передачі, виявили та вилучили порошкоподібну речовину, яка згідно висновку експерта № 101-Х від 28.02.2017 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, загальна маса якого становить 0,0197 г.

03 березня 2017 року між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість в цьому під час судового провадження.

Крім цього, при укладенні угоди про визнання винуватості сторони узгодили обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення за ст. 307 ч. 2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) років без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, за ст.309 ч.2 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачена та його захисник розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст. 473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.1 п.1) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.1) КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачена відмовилася від здійснення прав, передбачених ст.474 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена та його захисник підтвердили факт визнання винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду і призначення ОСОБА_4 покарання, обумовлене в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого її обвинувачують, та роз`яснено її права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчинених обвинувачуваною злочину за ст. 307 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором, обвинуваченою та захисником.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, всі обставини справи, дані про її особу, те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем свого проживання, вину свою визнала повністю та розкаялася у вчиненому, що є підставою для застосування ст. 69 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 і захисником ОСОБА_5 від 03 березня 2017 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину за ст. 307 ч.2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки ОСОБА_4 повинна періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не має право виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 65 копійок.

Речові докази по справі бупренорфін вагою 0,0197 грам, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ГУ НП в Чернівеьцій області знищити.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: