Справа № 336/1937/17
Провадження № 1-кп/336/228/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 від 19.02.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.05.2005 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 23.06.2008 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 03.12.2009 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Бердянського міського районного суду Запорізької області від 23.06.2008 року та остаточно призначено покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 25.01.2016 року з Вільнянської ВК Запорізької області № 20,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
19.02.2017 року приблизно о 09 годині 34 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись по АДРЕСА_3 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав зі столу мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Samsung» модель GT E1182; s/n НОМЕР_1 в корпусі чорно-сірого кольору (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ) вартість якого, згідно висновку від 22.03.2017 року суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «НОТАРІУС», що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 166556/14 від 07.07.2014 року складає 500 гривень 00 копійок, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У підготовче судове засідання надійшла угода про примирення від 21.06.2017 року, укладена між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої, сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся. Також, вказаною угодою визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки передбачені пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, що передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з частиною 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 частини 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Відповідно до частини 1 статті 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог статті 471 Кримінального процесуального кодексу України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов не заявлений, витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 21.06.2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Згідно із правилами статей 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, а саме:

-мобільний телефон марки «Samsung» модель GT E1182, що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній за належністю;

-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження автомийки, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального кодексу України до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1