Справа № 296/1699/17
УХВАЛА
Іменем України
07 березня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,
внесеного в межах кримінального провадження № 0000136, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.28, ч.2 ст.342 КК України, з приводу чого слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000136, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.10.2016 р..
В ході досудового розслідування було встановлено, що 06.11.2016 близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Олевськ Житомирської області, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленою слідством особою, з метою викрадення людини, визначивши об`єктом злочинного посягання фізичну свободу мешканця м. Олевськ Житомирської області ОСОБА_15 .
В подальшому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленою слідством особою, діючи відповідно до попередньої злочинної домовленості з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи об`єднаними єдиним злочинним планом, відомим всім учасникам групи, спрямованим на досягнення злочинної мети, а саме викрадення ОСОБА_15 , 07.11.2016 близько 02 години 00 хвилин перебуваючи в автомобілі «Форд Транзит Конект», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до невстановленого слідством місця на території м. Хмельницький, де зустрілись з потерпілим ОСОБА_15 ..
Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи проти волі потерпілого ОСОБА_15 та застосовуючи до нього фізичну силу з метою подолання його опору, помістили ОСОБА_15 до вантажного відділення автомобіля «Форд Транзит Конект», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Разом з цим, перебуваючи у салоні автомобіля ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленою слідством особою, діючи відповідно до попередньої злочинної домовленості з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з метою попередження можливості ОСОБА_15 чинити опір або втекти, зв`язали зап`ястки його рук мотузкою, чим позбавили останнього можливості вільно залишити салон автомобіля, а також можливості чинити опір, що заподіяло потерпілому ОСОБА_15 фізичних страждань через утримання його в умовах, не придатних для перебування людини, зокрема позбавлення просторової орієнтації, тим самим викравши останнього.
Подолавши таким чином здатність ОСОБА_15 до опору та позбавивши його можливості вільно пересуватися, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленою слідством особою, діючи відповідно до попередньої злочинної домовленості і відома ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , викравши ОСОБА_15 та незаконно утримуючи його у вантажному відділенні вказаного автомобіля «Форд Транзит Конект», у період часу з 2 по 7 годину 07.11.2016, перевезли потерпілого до ділянки місцевості автодороги «Київ-Ковель», розташованої на межі Рівненської та Житомирської областей, на територію рекреаційного пункту, де продовжили утримувати ОСОБА_15 у зв`язаному стані протягом тривалого часу, що супроводжувалось завданням йому фізичних страждань.
В той час, коли викраденого ОСОБА_15 перевозили з території Хмельницької області на територію Житомирської області, в цей же день, близько 03 години з м. Біла Церква Київської області, діючи відповідно до попередньої злочинної домовленості, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перебуваючи в автомобілі «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 та продовжуючи свої злочинні дії направлені на викрадення ОСОБА_15 виїхали назустріч ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленій слідством особі.
Разом з цим, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , рухаючись автодорогою «Київ-Ковель» у напрямку до м. Ковель Волинської області, на місце зустрічі з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленою слідством особою, а саме ділянки місцевості автодороги «Київ-Ковель», розташованої на межі Рівненської та Житомирської областей, на територію рекреаційного пункту, забрали з м. Олевськ Житомирської області ОСОБА_9 , який також діяв за попередньою змовою групою осіб з метою реалізації спільного злочинного умислу пов`язаного з викраденням ОСОБА_15 ..
Після цього, у період часу з 8 до 9 години 07.11.2016 зазначені вище особи зустрілися на ділянці місцевості автодороги «Київ-Ковель», розташованої на межі Рівненської та Житомирської областей, на територію рекреаційного пункту, де діючи узгоджено та спільно, пересвідчившись у тому, що їхні дії залишаються непоміченими сторонніми особами, із застосуванням фізичної сили, витягнули потерпілого ОСОБА_15 з вказаного автомобіля «Форд Транзит Конект», де спільно завдали останньому тілесні ушкодження шляхом нанесення численних ударів руками та ногами по голові та тулубу потерпілого, в результаті чого спричинили рани тильної поверхні лівої кисті, садна голови та тулуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.
Крім цього, ОСОБА_5 , за допомогою невстановленого слідством спецзасобу, а саме пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями, здійснив постріл в ділянку лівої сідниці ОСОБА_15 , в результаті чого заподіяв останньому вогнепальну рану, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що також призвело до сильного фізичного болю, а як наслідок фізичних страждань.
Після цього, вказані особи, побоюючись за настання більш тяжких наслідків, які могли настати в результаті заподіяння потерпілому ОСОБА_15 вогнепального поранення, вирішили підшукати особу з медичною освітою, яка б могла надати медичну допомогу останньому, при цьому такі дії зазначених вище осіб мали прихований характер, з метою недопущення їх викриття сторонніми особами.
З цією метою, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, сіли до автомобіля «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 та поїхали до м. Олевськ Житомирської області, а ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишились на вказаному місці, де знову помістили потерпілого ОСОБА_15 , якому були спричинені вищевказані тілесні ушкодження, від яких останній відчував сильний фізичний біль, до вантажного автомобіля «Форд Транзит Конект» та продовжили його утримувати попри волю останнього у зв`язаному, за кисті обох рук, стані, при цьому своєю присутністю позбавляли його можливості вільно пересуватися та залишити вантажне відділення автомобіля.
Злочинні дії вказаних осіб 07.11.2016 близько 09 години 30 хвилин були викриті працівниками Головного управління Національної поліції в Житомирській області, якими були вжиті заходи щодо припинення вчинюваного злочину, звільнення потерпілого та затримання осіб, що його вчиняли, в той час коли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 знаходились поблизу зазначеного автомобіля «Форд Транзит Конект», а ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 знаходились в салоні вказаного автомобіля продовжуючи утримувати у його вантажному відділенні потерпілого ОСОБА_15 ..
Так, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомивши, що їхні злочинні дії викриті працівниками Національної поліції, спробували втекти з місця вчинення злочину, однак були затримані на ділянці місцевості поблизу 245 км. автодороги «Київ-Ковель», а у ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які також усвідомили факт викриття їхніх злочинних дій, виник умисел на здійснення спроби втечі з місця вчинення злочину на вищевказаному автомобілі «Форд Транзит Конект» та здійсненні опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, пов`язаних з їх затриманням.
В подальшому, ОСОБА_7 , спільно зі ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , продовжуючи утримувати у вантажному відділенні автомобіля потерпілого ОСОБА_15 , раптово почали активний рух по автодорозі сполученням «Київ-Ковель» у напрямку м. Київ, у зв`язку з чим працівники Національної поліції, з метою затримання вказаних осіб, розпочали їх переслідувати на службовому автомобілі «УАЗ Патріот», реєстраційний номер « НОМЕР_3 ».
В ході переслідування та спроб затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , останні, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на здійснення опору працівникам Національної поліції для уникнення їхнього затримання, з салону автомобіля «Форд Транзит Конект», реєстраційний номер НОМЕР_1 , використовуючи мисливську гладкоствольну рушницю, здійснили постріл в сторону службового автомобіля, у якому перебували працівники Національної поліції.
В цей час, водій автомобіля, продовжуючи чинити опір працівникам правоохоронного органу, почав маневрувати по проїжджій частині, рухаючись на великій швидкості, чим створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху та не даючи таким чином себе випередити і зупинити транспортний засіб.
Враховуючи обстановку, що склалася, відповідно до вимог норм Закону України «Про Національну поліцію», працівниками Національної поліції, які здійснювали переслідування ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , було застосовано табельну вогнепальну зброю, з метою примусової зупинки транспортного засобу, шляхом пошкодження його заднього правого колеса. В результаті виконання цих дій та примусової зупинки автомобіля на ділянці місцевості поблизу 220 км. автодороги «Київ-Ковель», ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 затримано, а потерпілого ОСОБА_15 звільнено.
07 листопада 2016 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
08.11.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.342 КК України.
10.11.2016 р. Олевським районним судом Житомирської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06.01.2016 р..
17 січня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.28, ч.2 ст.342 КК України.
04.01.2017 р. ухвалою слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира відносно ОСОБА_5 було продовжено строк тримання під вартою до 07 березня 2017 року.
На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий у клопотанні посилається на зібрані в ході розслідування докази, а саме: висновки експертів, протоколи огляду місця події, покази потерпілого, свідків, протоколи пред`явлення особи для впізнання, покази іншого підозрюваного, протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж , протокол огляду речей, довідкою про відображення маршруту пересування підозрюваних осіб.
24.02.2017 р. постановою першого заступника прокурора Житомирської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 08.04.2017 р..
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000136 закінчується 07.03.2017 р., а в провадженні необхідно витребувати висновки до раніше призначених експертиз у кількості 9-ти штук, зокрема трасологічної, балістичної, молекулярно-генетичної, портретознавчої, які необхідні для встановлення виду зброї, з якої потерпілому ОСОБА_15 спричинено вогнепальне поранення; підтвердження або спростування причетності підозрюваних до вчинення розбійного нападу на інтернет-клуб «Молоток» у м.Олевськ, що мав місце 05.11.2016; завершити детальний аналіз та моніторинг інформації, вилученої у операторів мобільного зв`язку щодо здійснення вхідних та вихідних дзвінків з мобільних терміналів та сім-карток, вилучених у підозрюваних, а також дослідити абонентів, які виходили на зв`язок у місцях вчинення злочину у час його вчинення; здійснити розтаємнення процесуальних документів, на підставі яких проводились НСРД щодо ОСОБА_8 , які будуть використані як докази у суді; за результатами отриманих висновків експертів та аналітичних довідок УКП (ОТЗ) ГУНП, скласти повідомлення про підозру у кінцевій редакції та вручити їх підозрюваним; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Прокурор заявлене клопотання у судовому засіданні підтримав із зазначених у ньому підстав, при цьому вказав на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, через проживання на значній відстані від місця проведення розслідування та можливості незаконного впливу підозрюваним на потерпілого, з метою відмови останнім від своїх показань.
Захисник та підозрюваний в судовому засіданні просили застосувати менш суворий запобіжний захід.
Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до ч. 2 вказаної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до частини 5 вказаної статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слідчий суддя вважає, що на даний час обґрунтованих підстав для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не має, а доводи, викладені слідчим в клопотанні, в судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження. Крім того, встановлені попередніми ухвалами слідчих суддів, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на даний час зумовлюють з врахуванням встановлених обставин можливість забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного застосуванням менш суворого запобіжного заходу.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Тому для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує викладені в п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Болдирєв проти України» висновки про те, що - згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою (див. рішення у справах «Яблонський проти Польщі» (Jablonski v. Poland), заява № 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року, та «І. А. проти Франції» (I. A. v. France), заява № 28213/95, п. 102, Reports of Judgments and Decisions 1998VII). До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. рішення у справі "Іловецький проти Польщі" (Ilowiecki v. Poland), п. 61).
При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання в м. Запоріжжя, одружений, утримує неповнолітніх дітей, тривалий час був працевлаштований у м. Запоріжжя, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків, і з врахуванням зміни кваліфікації інкримінованих йому дій, а саме підозри у вчиненні злочинів невеликої і середньої тяжкості, що ставить під сумнів доводи слідства про наміри підозрюваного ухилятись від органів розслідування і суду під загрозою покарання та впливати на потерпілого, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вже не викликано на даний час об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
При цьому слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю в межах строку досудового розслідування до 08.04.2017 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , застосувавши електронні засоби контролю;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;
5) в разі наявності здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Визначити строк дії обов`язків до 08.04.2017 р..
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду та зобов`язання після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1