У Х В А Л А

12 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 4 червня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за частиною першою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 жовтня 2014 року вирок районного суду в частині вирішення питання щодо пред'явленого потерпілим цивільного позову про відшкодування моральної шкоди - скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд у порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 грудня 2016 року вирок районного суду та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_3. звернувся до Верховного Суду України із заявою, у якій порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), просить скасувати всі постановлені щодо ОСОБА_1 судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що суд касаційної інстанції неправильно дав оцінку фактичним обставинам інкримінованого засудженому суспільно небезпечного діяння і помилково витлумачив матеріальний закон щодо вчинення ОСОБА_1 замаху на вбивство з прямим умислом. Також, на думку захисника, оскаржуване рішення суду касаційної інстанції не відповідає висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

До своєї заяви захисник ОСОБА_3. долучив копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2014 року та від 27 вересня 2016 року.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 6 березня 2017 року захисника ОСОБА_3. повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статей 448 та 449 КПК і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 6 квітня 2017 року.

Так, у своїй заяві захисник ОСОБА_3. не навів належного обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК (неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень). Зокрема, у заяві була відсутня вказівка на конкретну норму або норми КПК, які, на думку захисника, неоднаково застосовані судом касаційної інстанції та не наведено жодних доводів на обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції такої норми. Також, у мотивувальній частині заяви захисник, посилаючись на неоднакове застосування норм процесуального права судом касаційної інстанції, фактично зазначав про невідповідність оскаржуваного рішення касаційного суду висновку викладеному в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року (пункт 3 частини першої статті 445 КПК).

Крім того, всупереч вимогам статті 449 КПК, захисник не долучив до заяви ані копій різних за змістом судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, ані копії постанови Верховного Суду України.

В ухвалі вказувалося, що, якщо заявник не усуне недоліки заяви в установлений строк, остання буде йому повернута.

На виконання ухвали судді Верховного Суду України від 6 березня 2017 року захисник ОСОБА_3. подав заяву про перегляд судового рішення щодо ОСОБА_1, яка надійшла до Верховного Суду України 10 квітня 2017 року.

Верховний Суд України відповідно до своїх повноважень, за загальним правилом, не може піддавати сумніву встановлення фактів у справі, але має визначити правильність/неправильність тлумачення та застосування судом касаційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Проте, у своїй заяві захисник не конкретизував, яка саме норма КПК неоднаково застосована судом касаційної інстанції та не навів відповідного обґрунтування неоднакового застосування зазначеної норми. У заяві, як убачається з її змісту, захисник поза зв'язком із предметом судового перегляду оспорює фактичні обставини справи, заперечує обґрунтованість висновків суду касаційної інстанції і просить дати їм інакшу правову оцінку, що не є підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Також, захисником не долучено до заяви копій різних за змістом судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Крім того, захисник повторно не зазначив про подання заяви з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Отже, в установлений строк захисник ОСОБА_3. недоліки повністю не усунув, у зв'язку з чим заява відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 450 КПК підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 450 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и л а:

заяву захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2