Справа №560/972/17
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
17 серпня 2017 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянув матеріали клопотання слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000465 від 19 липня 2017 року відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джурів, Снятинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого за частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 187, частиною 2 статті 189, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 30 травня 2016 року приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , увійшовши до будинку, що в АДРЕСА_2 , після чого домовились про вчинення злочину, прикрили лице балаклавами, з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи фізичну силу до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , погрожуючи предметом ззовні схожим на пістолет, заволоділи належними останнім грошовими коштами в сумі 169895 грн.

За даним фактом відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 30 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що під час огляду місця події від 30 травня 2016 року, а саме території господарства, що по АДРЕСА_2 виявлено та вилучено пістолет марки "EKOL MAJOR" з магазином до нього; предмети ззовні схожі на набої до пістолету в кількості шість штук; металеві частини, ззовні схожі на частини магазину пістолета, а саме металеву засувку низу магазину та пружину; п`ять змивів плям темно-бурого кольору з кімнат будинку; два зразки ззовні схожі на волосся; металевий шпатель зі слідами плям темно-бурого кольору; пошкоджені окуляри для зору; сонцезахисні окуляри; мобільний телефон марки "ExPley"; автомобіль марки "Хонда Шатл", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 ; один недопалок; грошові кошти в сумі 946 грн.

30 серпня 2016 року ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України.

14 липня 2017 року у цьому ж кримінальному провадженні було здійснено перекваліфікацію із частини 4 статті 187 на частину 2 статті 187 Кримінального кодексу України.

19 липня 2017 року у цьому ж кримінальному провадженні було здійснено виділення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , оскільки останній продовжує переховуватись від органів досудового розслідування, у кримінальне провадження №0000465 та повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній проживає у Івано-Франківській області в безпосередній близькості від Державного кордону України; незаконно впливати на потерпілих та свідків; можливість зміни проживання підозрюваним без відома на те слідчого, прокурора та суду; виїзд особи підозрюваного за межі території України; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальні правопорушення.

Суд враховує той факт, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області 04 серпня 2017 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі зазначеної вище ухвали слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 16 серпня 2017 року о 23 год. 30 хв., про що свідчить наявний у матеріалах клопотання протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Отже, вказаним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення з тих самих мотивів, на які посилається слідчий та вказує на те, що під час вчинення даного кримінального правопорушення, підозрюваним ОСОБА_5 було застосовано до потерпілих дії насильницького характеру, а також те, що підозрюваний досить тривалий час переховувався від органів досудового розслідування.

Підозрюваний та захисник заперечують проти задоволення клопотання, вважаючи, що в умовах менш суворого запобіжного заходу він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку.

Крім того, захисник просив застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді застави чи домашнього арешту, зазначивши при цьому, що підозрюваний зобов`язується при необхідності з`являтися до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам статтей 183, 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відповідно до вимоги УІЗ ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 раніше неодноразово був судимий за злочини проти життя та здоров`я особи.

Згіно пояснень допитаного в ході досудового розслідування потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що під час вчинення даного злочину до нього та ОСОБА_8 , підозрюваними у вчиненні даного злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , були застосовані дії насильницького характеру (а.с.7-8).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцності його соціальних зв`язків, неодноразове притягення до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, а також те, що існують реальні ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину та особа підозрюваного є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.

Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Однак, враховуючи зміст частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні в тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що є всі підстави не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки останній вчинив злочин із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 23 год. 30 хв. 16 серпня 2017 року до 23 год. 30 хв. 15 жовтня 2017 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1