Єдиний унікальний номер 728/336/17
номер провадження № 1-кп/728/66/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інвалідності не маючого, раніше судимого:
07.05.2010 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням положень ст.75 КК України в іспитовим строком в 1 рік;
14.04.2011 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185; ч.4 ст.70 КК України до 2 років 10 днів обмеження волі, із застосуванням положень ст.75 КК України з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців;
08.05.2012 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185; ст.198; ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; звільнився з місць позбавлення волі 03.02.2014 року згідно з постановою Первомайського районного суду Харківської області від 24.01.2014 року умовно достроково на 1 рік 5 місяців 13 днів,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
12.08.2015 року близько 11:00 год. ОСОБА_4 з метою скоєння крадіжки прибув до будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , де умисно, таємно від оточуючих, шляхом підбору ключа до навісного замка вхідних дверей, проник до будинку, звідки повторно здійснив крадіжку грошей в сумі 137.00 грн., трилітрової скляної банки вартістю 5.00 грн. з вмістом 3 л горілки «Пшенична» вартістю 45.00 грн. за 0.5 л, загальною вартістю 275.00 грн.; 2 кг сала вартістю 35.00 грн. за 1 кг загальною вартістю 70.00 грн.; 1 кг печінки вартістю 26.00 грн., які належать ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріальні збитки на загальну суму 508.00 грн.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що приблизно півтора роки тому, орієнтовно в серпні 2015 року, точної дати не пам`ятає, зранку вона поїхала з дому до м.Бахмача, а коли повернулася, то в кімнатах будинку виявила безлад: речі були розкидані навкруги, шафи відкриті, при цьому двері до будинку були замкнені на замок без будь-яких ознак злому; спочатку вона подумала, що у її відсутність навідалась донька і щось шукала, проте зателефонувавши останній, з`ясувала, що та не приходила; оглянувши будинок, потерпіла виявила відсутність грошей в розмірі 137.00 грн., які лежали на видному місці, банки з горілкою, а також сала та печінки, що зберігались в холодильнику і інших дрібних речей, які не становлять для неї матеріальної цінності. Потерпіла запевнила, що одразу припустила, що крадіжку міг вчинити ОСОБА_4 , який проживає неподалік в неблагополучній родині і неодноразово бував у неї в господарстві, та пішла до нього додому, де виявила ОСОБА_4 сплячого в нетверезому стані, а на підвіконні побачила викрадену з її холодильника печінку; через деякий час брат ОСОБА_4 приніс їй частину викраденого, а обвинувачений на даний час повністю відшкодував завдані збитки, постійно допомагає по господарству та неодноразово вибачався за те, що вчинив. Потерпіла наполегливо просила призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки пробачила його; переконана, то він вчинив злочин з огляду на тяжкі матеріально побутові-умови та відсутність засобів для існування; вважає, що його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства; завдану шкоду він їй повністю відшкодував; претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 вона не має; цивільний позов у справі не заявляла.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, 12.08.2015 року близько 11:00 год. він вирішив скоїти крадіжку з будинку ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_2 ; йому було відомо, що потерпілої немає вдома і він, шляхом підбору ключа до навісного замка вхідних дверей, проник до будинку, звідки викрав гроші в сумі 137.00 грн., трилітрову скляну банки з горілкою, сало та печінку, які мав намір вжити, оскільки хотів їсти і не мав будь-яких засобів для існування; на сьогоднішній день збитки завдані потерпілій відшкодував повністю; у вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати, запевнив, що зробив для себе відповідні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями потерпілої, обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Крім того, суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Заслухавши потерпілу ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до житла, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а тому його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання негативних характеристик не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, інвалідності не має, не одружений, не працюючий, раніше неодноразово судимий; вчинив злочини маючи не зняту та не погашену судимість; згідно з висновком органу пробації може виправитись без ізоляції від суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, примирення з потерпілою, відсутність негативних характеристик з місця проживання та ненастання тяжких наслідків від скоєного.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, однієї обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 і яка охоплена пред`явленим йому обвинуваченням, з огляду на особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, з урахуванням позиції потерпілої, яка переконливо просила не позбавляти ОСОБА_4 волі, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.3 ст.185 КК України застосувати до ОСОБА_4 норми ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за вчинений злочин у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.
Цивільний позов у справі не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази у справі:
- дві медалі, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1