Провадження 1-кс/127/6617/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке вилучене 25.07.2017 під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «IPhone 6», сім карта оператора мобільного зв`язку «лайфселл» № НОМЕР_1 , за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 18.07.2017, по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що близько 11 години 16.07.2017 його знайомий на ім`я ОСОБА_6 , під вигаданою причиною попросив його сісти до його автомобіля. В салоні даного автомобіля знаходився знайомий ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_8 , абонентський номер НОМЕР_2 . У подальшому, заблокувавши вхідні двері до автомобіля ОСОБА_9 вивезли на територію Жмеринського району, точне місце не встановлено. Приїхавши на вказане місце ОСОБА_6 та ОСОБА_8 застосовуючи фізичну силу стали наносити йому тілесні ушкодження в область голови та тулуба змушуючи останнього надати їм грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Після цього ОСОБА_6 зі свого мобільного телефону, абонентський номер НОМЕР_3 , зателефонував до дядька ОСОБА_9 ОСОБА_10 , абонентський номер НОМЕР_4 та повідомив, що він зобов`язаний виплатити їм за звільнення ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Вказані грошові кошти відповідно до вказівки ОСОБА_7 , потрібно було віддати його товаришу на ім`я ОСОБА_11 , абонентський номер НОМЕР_1 . Під час вказаної розмови ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 , що у нього є лише 1500 доларів США, у зв`язку з чим вони домовилися іншу частину грошей виплатити на наступний день. Грошові кошти в розмірі 1500 доларів США за звільнення ОСОБА_9 передавали Жозефу на території ринку «Урожай» сини ОСОБА_10 ОСОБА_12 , абонентський номер НОМЕР_5 та ОСОБА_13 ,абонентський номер НОМЕР_6 , попередньо із ним зізвонившись. Після передачі вказаної суми грошових коштів ОСОБА_6 не звільнив ОСОБА_9 , а змусив його рідних привести в якості гарантії передачі йому на наступний день грошових коштів в розмірі 1500 доларів США закордонний паспорт ОСОБА_9 . Після передачі закордонного паспорту ОСОБА_7 , останній випустив з квартири, яка розташована в житловому будинку в мікрорайоні «Поділля» у м. Вінниці ОСОБА_9 , де його силоміць утримували. На наступні дні ОСОБА_6 зі свого мобільного номеру телефонує до ОСОБА_9 на його абонентські номера НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , його дружини ОСОБА_14 , абонентський номер НОМЕР_9 та інших рідних і вимагає передати йому грошові кошти в сумі 1500 доларів США, погрожуючи застосуванням відносно них фізичного насильства.

Під час затримання 25.07.2017 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у останнього під час його особистого обшуку вилучено мобільний телефон I Phone 6 S в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку лайфселл № НОМЕР_1 .

Вищевказані вилучені об`єкти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та мають значення доказів.

Вказані речі вилучені під час проведення оглядів місця події у вказаному кримінальному провадженні визнані речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вони є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовими доказами, керуючись вимогами ст. 40, 98, 170 175 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Власник майна на яке слідчий просить суд накласти арешт в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000273 від 18.07.2017, по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України, під час проведення особистого обшуку виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час особистого обшуку є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 25.07.2017 під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «IPhone 6», сім карта оператора мобільного зв`язку «лайфселл» № НОМЕР_1 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя