Справа № 215/4669/16-к

УХВАЛА
21 серпня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6

В провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .
21.08.2017 до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій на домашній арешт і звільнення з під варти. В обгрунтування клопотання захисник посилається на тривалий термін перебування ОСОБА_6 під вартою, перебування на утриманні тяжко хворої бабусі, позитивні характеристики і молодий вік обвинуваченої, відсутність порушень виконання обвинуваченої своїх процесуальних обов`язків, відсутність ризиків впливу на свідків і переховування від суду, та враховуючи відсутність належних і допустимих доказів обвинувачення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив усне клопотання щодо продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, та заперечував щодо клопотання захисника, оскільки визначені судом ризики продовжують існувати, з урахуванням тяжкості злочину та данних про особу обвинуваченої.
Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу та заперечував щодо клопотання прокурора.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо клопотання прокурора, та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване, а клопотання захисника підлягає відхиленню з таких підстав.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Оскільки обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, ОСОБА_6 раніше судима, обвинувачується у скоєнні тяжкого і середньої тяжкості кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним оббігом наркотичних засобів, за які передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, не працює, постійних джерел доходу не має, що свідчить про можливість вчинення нею корисливих злочинів з метою відшукання коштів для існування, ухилення від суду і перешкоджання кримінальному провадженню, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи викладене, пріоритетність інтересів суспільства та держави в даному випадку над інтересами особи, її особистою свободою та недоторканістю, і те, що по справі слід провести судовий розгляд, в тому числі допитати свідків, строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 слід продовжити ще на два місяці .
Керуючись ст.ст.177, 184, 199, 331 КПК України, суд -
Застосований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін, та вважати продовженим до 21.10.2017 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на домашній арешт відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ