ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
ПОСТАНОВА
26 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2017 року, якою вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2014 року залишено без зміни,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про перевірку зазначених судових рішень щодо нього у касаційному порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ч. 1 ст. 398, ст. 350 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судового рішення та доводи на її обґрунтування, а також прохання особи, яка її подає.
Однак засуджений ОСОБА_2 у касаційній скарзі, яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, цих даних не навів.

За змістом касаційної скарги засуджений, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення щодо нього, указує на неповноту та однобічність досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи. Вважає формальним розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій, а наявні у ній докази недостатніми для підтвердження його винуватості.
Так, ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Між тим, в скарзі не обґрунтовано незаконності ухвали апеляційного суду та не конкретизовано допущених судами першої та апеляційної інстанцій істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, з огляду на положення статей 370, 371 КПК України 1960 року.
Одночасно, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, неповнота та однобічність досудового та судового слідства, згідно зі ст. 398 КПК України 1960 року не є підставами для скасування або зміни судового рішення касаційним судом.
Також, засуджений ОСОБА_2 не ставить перед судом касаційної інстанції вимогу, яка має узгоджуватися із положеннями ст. 396 КПК України 1960 року, де визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, всупереч вимог ч. 1 ст. 387 КПК України до касаційної скарги не додано копії судового рішення що оскаржується, яке має бути завірене належним чином (копії судових рішень має бути належним чином оформлено та засвідчено відбитком гербової печатки суду, а якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, її має бути прошнуровано нитками на п`ять проколів і на зворотному боці останнього аркуша скріплено підписом судді, працівника апарату суду, засвідчено відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173).

Виходячи з наведеного, касаційна скарга ОСОБА_3 як така, що не відповідає вимогам статей 350, 396, 398 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
У зв`язку з викладеними обставинами, справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених недоліків у межах передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року строку, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії даної постанови.
Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:
Відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребовуванні кримінальної справи за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2017 року, якою вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2014 року залишено без зміни для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1