гСправа № 358/1712/13-к Провадження № 1-кп/358/4/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження № 1-кп/358/4/17 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.11.2000 року Жовтневим районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 143, ч. 4 ст. 144 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років та шести місяців позбавлення волі; 13.10.2011 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 164 КК України до громадських робіт строком на 120 годин; 10.12.2013 року Рокитнянським районним судом Київської області за ст. 389 ч. 2, ст. 71 КК України до двох місяців 10 днів арешту,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, українця, маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, працюючого оператором котельні КП «Рокитне тепломережа», не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого 05.10.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту, відповідно до Ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 10.05.2012 року покарання замінено на штраф в розмірі 1360 гривень, згідно квитанції Укрпочти штраф сплачено 30.05.2012 року,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого 01.10.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень; 17.08.2009 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України до обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права обіймати керівні посади строком один рік, із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік шість місяців; 24.03.2011 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 191 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати адміністративно-господарські обов`язки строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання в основній частині призначеного покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
09 листопада 2011 року приблизно в 23 години 30 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки «Чері» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_12 , під керуванням ОСОБА_4 , прибули до магазину «ТІМ», що розташований за адресою: АДРЕСА_5 та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_13 , де шляхом пошкодження дверей запасного входу, проникли до приміщення магазину, звідки, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно викрали алкогольні напої, тютюнові вироби, картки поповнення рахунку оператору мобільного зв`язку «Київстар», ТВ-тюнер марки «DIGITAL BOX 4100 c» та грошові кошти у сумі 400 гривень, всього таємно викрали майна потерпілого на загальну суму 22032 гривні 50 коп., після чого завантаживши викрадене майно до автомобіля марки «Чері» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вищевказану суму 22032 гривні 50 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у ніч на 12 листопада 2011 року ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки «Чері» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_12 , під керуванням ОСОБА_4 прибули до магазину № НОМЕР_2 , що розташований за адресою: Київська область, Таращанський район, с.Чернин, вул. Ювілейна, 21, в якому реалізовувався товар споживчого товариства «Софія» та фізичної особи підприємця ОСОБА_14 , де шляхом пошкодження металопластикового вікна, проникли до приміщення магазину, звідки, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи повторно, таємно викрали продукти харчування, розчинну каву, простирадла, жіночий та чоловічий одяг, комплекти постільної білизни, чоловіче та жіноче взуття, ковдри, парфумерію, хустки, бритви та касети для гоління, чоловічі дезодоранти, автотовари, електропраски, ізоляційну плівку, а всього майна СТ «Софія» на загальну суму 15387 гривень 75 коп.

Також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з приміщення вказаного магазину таємно викрали алкогольні, слабоалкогольні напої, пиво та тютюнові вироби, які належать приватному підприємцю ОСОБА_14 , всього на загальну суму 3992 гривні 50 коп.

Завантаживши викрадені речі до автомобіля марки «Чері», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали СТ «Софія» та ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 19380 гривень 25 коп.

Крім того, у ніч на 20 листопада 2011 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки «Чері», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_12 , під керуванням ОСОБА_4 , прибули до магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , та належить товариству з додатковою відповідальністю «Синявське», де шляхом пошкодження металопластикового вікна, проникли до приміщення магазину, звідки, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи повторно, таємно викрали алкогольні, слабоалкогольні напої, пиво та тютюнові вироби, а також грошові кошти в сумі 4000 гривень, всього таємно викрали майна на загальну суму 15893 гривні 50 коп., після чого завантаживши викрадене майно до автомобіля марки «Чері» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали ТДВ «Синявське» матеріальної шкоди на вищевказану суму 15893 гривень 50 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у ніч на 29 листопада 2011 року ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки «ДЕО-ЛАНОС» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , що належить особисто ОСОБА_7 , під керуванням останнього, прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_15 . При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 попередньо розподілили між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 мав намір проникнути до приміщення магазину з метою вчинення крадіжки товарів, а ОСОБА_7 мав знаходитись у своєму автомобілі поблизу магазину та спостерігати за оточуючою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_4 , а також мав допомогти останньому завантажувати викрадене майно до свого автомобіля та перевезти це майно. Надалі ОСОБА_4 , підійшовши до приміщення вказаного магазину, шляхом пошкодження металопластикового вікна, проник в середину приміщення, звідки, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, таємно викрав тютюнові вироби, алкогольні напої та каву в банках, а також грошові кошти в сумі 776 гривень 69 коп., всього таємно викрали майна потерпілого на загальну суму 13574 гривні 19 коп., після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом завантажили викрадені речі до автомобіля марки «ДЕО-ЛАНОС», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , та з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 13574 гривень 19 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01 грудня 2011 року біля 01 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки «ДЕО-ЛАНОС» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , під керуванням останнього, прибули до магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_7 , та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_16 . При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 попередньо розподілили між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 мав намір проникнути до приміщення магазину з метою крадіжки товарів, а ОСОБА_7 мав знаходитись у своєму автомобілі поблизу магазину та спостерігати за оточуючою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_4 , а також мав допомогти останньому завантажувати викрадене майно до свого автомобіля та перевезти це майно. Надалі ОСОБА_7 , згідно розподілених ролей, залишився чекати ОСОБА_4 у автомобілі, а останній підійшов до магазину, де шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення, звідки, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, таємно викрав алкогольні напої, тютюнові вироби, продукти харчування, набори для гоління, чоловічі шкарпетки та бензопилу марки «Урал», всього таємно викрали майна потерпілого на загальну суму 8123 гривні 15 коп., після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом завантажили викрадені речі до автомобіля марки «ДЕО-ЛАНОС», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , та з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на вищевказану суму 8123 гривні 15 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у ніч на 23 грудня 2011 року ОСОБА_4 , повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, разом із ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 на автомобілі марки «Рено Сандеро» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_19 , під керуванням останнього прибули до продуктового магазину № 3 СТ «Промінь», що розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с.Саварка, вул. Гагаріна, 62, та належить споживчому товариству «Промінь». При цьому ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 не усвідомлювали злочинні наміри ОСОБА_4 , спрямовані на таємне викрадення чужого майна. Знаходячись біля приміщення вказаного магазину, ОСОБА_4 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення, звідки, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно викрав продукти харчування, господарські і промислові товари, алкогольні напої та тютюнові вироби а також грошові кошти в сумі 1500 гривень, всього таємно викрав майна на загальну суму 16973 гривні, після чого, завантаживши викрадені речі до автомобіля марки «Рено Сандеро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди СТ «Промінь» на вищевказану суму 16973 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 січня 2012 року біля 01 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки «ВАЗ-21103» реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_20 , під керуванням ОСОБА_6 , прибули до продуктового магазину, який розташований за адресою: Київська область, Рокитнянський район, с. Калинівка вул. Молодіжна, 1-А, та належить товариству з додатковою відповідальністю «Синявське». При цьому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 попередньо розподілили між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 з ОСОБА_5 мали намір проникнути до приміщення магазину з метою крадіжки товарів, а ОСОБА_7 мав знаходитись у своєму автомобілі поблизу магазину та спостерігати за оточуючою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також мав допомогти останнім завантажити викрадене майно до свого автомобіля та перевезти це майно. Перебуваючи біля вказаного магазину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом пошкодження металопластикового вікна, проникли до приміщення магазину, звідки, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно викрали алкогольні напої та продукти харчування, а також грошові кошти в сумі 1050 гривень, всього таємно викрали майна на загальну суму 5166 гривень 90 коп. після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завантажили викрадені речі до автомобіля «ВАЗ 21103» реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , та з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали ТДВ «Синявське» матеріальної шкоди на вищевказану суму 5166 гривень 90 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 січня 2012 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі «Кіа Маджентіс» реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , власником якого на той час була ОСОБА_21 , під керуванням ОСОБА_22 , прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який розташований за адресою: АДРЕСА_8 , та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_23 . При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не повідомили ОСОБА_22 про свої злочинні наміри, спрямовані на здійснення таємного викрадення чужого майна. Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до вказаного магазину, де шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до приміщення, звідки, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи повторно, таємно викрали алкогольні напої та тютюнові вироби, всього таємно викрали майна потерпілої на загальну суму 7901 гривню 62 коп., після чого, завантаживши викрадені речі до автомобіля, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_23 матеріальної шкоди на вищевказану суму 7901 гривню 62 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у ніч на 08 лютого 2012 року ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_24 , під керуванням ОСОБА_8 , прибули до магазину № НОМЕР_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_9 , де ОСОБА_4 , взявши попередньо заготовлені три мішки та металеву фомку, підійшов до магазину і шляхом пошкодження замків на вхідних дверях, проник всередину приміщення магазину, звідки разом із ОСОБА_8 , який допомагав виносити викрадені речі, завантажувати їх до зазначеного автомобіля та слідкував за відсутністю сторонніх осіб, таємно викрали продукти харчування та запальнички на загальну суму 1889 гривень 75 коп., які належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_25 .

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з приміщення вказаного магазину таємно викрали алкогольні напої на загальну суму 3037 гривень, які належить споживчому товариству «Хлібопек».

Завантаживши викрадені речі до автомобіля марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_25 та споживчому товариству «Хлібопек», таємно викравши належне їм майно на загальну суму 4926 гривень 75 коп.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, а саме у вчиненні крадіжок, що мали місце 09.11.2011 року з магазину с. Запруддя Рокитнянського району; 12.11.2011 року з магазину с. Чернин Таращанського району; 20.11.2011 року з магазину с. Калинівка Рокитнянського району; 29.11.2011 року з магазину с. Ромашки Рокитнянського району; 01.12.2011 року з магазину с. Луб`янка Рокитнянського району; 23.12.2011 року з магазину с. Саварка Богуславського району; 05.01.2012 року з магазину с. Калинівка Рокитнянського району; 26.01.2012 року з магазину с. Плоске Таращанського району не визнав та заперечував проти задоволення цивільних позовів, які були заявлені потерпілими.

Також стверджував, що спочатку на досудовому розслідуванні визнавав свою вину тому, що на нього працівниками міліції здійснювався психологічний вплив, які погрожували притягнути до кримінальної відповідальності його троюрідну сестру ОСОБА_26 , з якою він останнім часом спільно проживав. Явки з повинною про вчинення крадіжок з магазинів Рокитнянського, Таращанського та Богуславського районів Київської області він писав під випливом погроз з боку працівників міліції. У вчиненні крадіжок також працівники міліції обвинувачували і його товариша ОСОБА_5 . При проведенні відтворень обстановки і обставин подій по епізодам крадіжок працівники міліції спочатку попередньо показували йому, яким чином було проникнення та де і які товари викрадались, а потім вже разом зі слідчим відповідно проводилась дана слідча дія. Крім того, йому не було роз`яснено його право на захист. Під час проведення досудового слідства на нього чинився не лише психологічний, а й фізичний тиск. Скарги на неправомірні дії працівників міліції він не писав, оскільки боявся відповідного реагування міліції щодо реального здійснення погроз. Він вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, про що свідчить зменшення обсягу обвинувачення.

З усіх пред`явлених йому обвинувачень по епізодах крадіжок з магазинів, він повністю визнає свою вину лише по епізоду крадіжки 08 лютого 2012 року з магазину в с. Степок Таращанського району Київської області, яку вчинив разом з ОСОБА_8 , прибувши до магазину на автомобілі «ВАЗ-2101» реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 . З магазину вони викрали продукти харчування та алкогольні напої.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, а саме у вчиненні крадіжок, що мали місце 09.11.2011 року з магазину «ТІМ» с.Запруддя Рокитнянського району; 12.11.2011 року з магазину с. Чернин Таращанського району; 20.11.2011 року з магазину с. Калинівка Рокитнянського району; 05.01.2012 року з магазину с. Калинівка Рокитнянського району; 26.01.2012 року з магазину с. Плоске Таращанського району не визнав і як наслідок не визнає заявлені потерпілими цивільні позови. Щодо первинних показань, в яких він визнавав свою вину у вчиненні крадіжок, то такі показання він давав під психологічним та фізичним тиском зі сторони працівників міліції Рокитнянського РВ та Таращанського РВ. Всі явки з повинною він також писав під диктовку та під тиском працівників міліції. Він до проведення відтворення обстановки і обставин події не знав де знаходиться с. Калинівка Рокитнянського району. Також пояснив суду, що по епізоду крадіжки з магазину в с. Чернин Таращанського району, написав лише саму явку з повинною, але відтворення обстановки та обставин події з ним не проводили. Право на захист йому належним чином не було роз`яснено. По крадіжці з магазину в с. Плоске Таращанського району, що мала місце 26.01.2012 року були проведені аналогічні дії як і по епізоду крадіжки з магазину в с. Чернин. Винним у скоєнні даної крадіжки він себе не визнає. Під час проведення досудового розслідування працівниками міліції порушувались норми кримінально-процесуального законодавства, про що свідчить зменшення обсягу обвинувачення. В зв`язку з цим, просив суд винести щодо нього виправдувальний вирок.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, а саме у вчиненні крадіжки, що мала місце 05.01.2012 року в с. Калинівка Рокитнянського району Київської області не визнав, а тому відповідно і не визнає цивільний позов. Стверджує, що до цієї крадіжки взагалі не причетний, так як був в той час на роботі на підприємстві «Рокитнетепломережа», де працює оператором і з цієї роботи відлучитися не можливо. Працівники міліції під час проведення слідчих дій в Рокитнянському РВ стверджували, що допитують його як свідка. Допит його в якості обвинуваченого проводився лише один раз. Свої підписи на процесуальних документах, він проставляв, не читаючи тексту, оскільки працівники міліції не давали йому їх читати. Просить суд виправдати його за вказаним обвинуваченням та винести щодо нього виправдувальний вирок.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, а саме у вчиненні крадіжок, що мали місце 29.11.2011 року з магазину в с. Ромашки Рокитнянського району та 01.12.2011 року з магазину в с. Луб`янка Рокитнянського району не визнав, а тому відповідно і не визнає цивільні позови. Суду пояснив, що крадіжки в с. Ромашки Рокитнянського району разом з ОСОБА_4 не вчиняв та в цьому селі взагалі не був. Під час проведення досудового розслідування в Рокитняському РВ давав свої покази, однак зазначив, що покази, що містяться в матеріалах справи не відповідають тим показам, що він надавав насправді. Він пояснив, що в районному відділі слідчі йому для підпису надавали документи, однак прочитати їх йому не надали можливості. Він також пояснив, що під час проведення слідчих дій йому обвинувачення пред`являли без участі захисника, на нього неодноразово чинився психологічний тиск, хоча фізичного тиску з боку працівників міліції щодо нього не було. 29 листопада 2011 року він перебував вдома у своїх батьків, де ремонтував власний автомобіль.

Щодо крадіжки 01.12.2011 року з магазину в с. Луб`янка Рокитнянського району він свою вину не визнає і взагалі не може нічого сказати, оскільки все це було зроблено працівниками міліції, а слідчі дії по даній крадіжці були проведені аналогічно попередньому епізоду. Він пояснив, що 01 грудня 2011 року власним автомобілем нікуди не виїжджав, оскільки його автомобіль на той час ще був несправним. Просив суд виправдати його за вказаними обвинуваченнями та винести щодо нього виправдувальний вирок.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, а саме у вчиненні крадіжки з магазину в с. Степок Таращанського району Київської області разом з ОСОБА_4 , яка мала місце 08.02.2012 року, визнав частково. При цьому пояснив суду, що 07 лютого 2012 року біля 23 години до нього зателефонував ОСОБА_4 та попросив проїхати по його справах, на що він погодився, хоча це вже був нічний час. Вони поїхали в с. Степок Таращанського району, де проїхавши по селу зупинилися біля сільської ради, після чого ОСОБА_4 пішов у сторону магазину та на деякий час його залишив, а коли повернувся сказав, що треба під`їхати та погрузити мішки, що він і зробив. Він визнає, що був на місці події, однак у вчиненні крадіжки участі не брав. Коли під`їхали до магазину, то він допоміг ОСОБА_4 погрузити мішки в машину, до яких не дивився, а за надану допомогу наступного дня він отримав винагороду в розмірі 200 гривень. Мішки з товарами він на прохання ОСОБА_4 перевіз до будинку, який останній орендував. По дорозі про крадіжку з ОСОБА_27 не розмовляли. У скоєному він щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, їх вина підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні.

При вирішенні питання щодо допустимості доказів в даному кримінальному провадженні суд керується пунктом 8 Перехідних Положень до Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), яким визначено, що допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Оскільки переважна частина слідчих дій по вищевказаним епізодам крадіжок чужого майна були проведені в той час, коли діяли норми КПК 1960 року, суд вирішує питання допустимості доказів які були отримані до 20 листопада 2012 року в порядку визначеному КПК 1960 року.

По епізоду крадіжки 09 листопада 2011 року з магазину «ТІМ», що розташований в с. Запруддя Рокитнянського району Київської області вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами:

Із заяви потерпілого ОСОБА_13 від 13 березня 2012 року (т.1, а.с.350) видно, що з його магазину «ТІМ» в с. Запруддя по вул. Леніна, 3, Рокитнянського району, Київської області, невідомі особи в ніч на з 09.11.2011 року на 10.11.2011 року вчинили крадіжку товарів.

Із показань потерпілого ОСОБА_13 (т.1 а.с. 363-367) оголошених в судовому засіданні вбачається, що в ніч на 10 листопада 2011 року з його магазину «ТІМ», розташованого в с. Запруддя Рокитнянського району, було здійснено крадіжку алкогольних напоїв, тютюнових виробів, карток поповнення рахунку оператору мобільного зв`язку «Київстар», ТВ-тюнер марки «DIGITAL BOX 4100 c» та грошові кошти у сумі 400 гривень. Викрадене було винесено через задні двері магазину, які були пошкоджені. Після чого, він поїхав до Рокитнянського РВ, щоб написати заяву про крадіжку, де його відмовили від її написання, мотивуючи, що саме зараз шукають крадіїв. Заяву про вчинення крадіжку з магазину він написав вже після затримання підозрюваних. Ревізію в магазині проводила його дружина та продавець, про що було складено акт, сума недостачі по якому становила 22032 гривні 50 коп.

Із переліку товарів, які були викрадені в магазину «ТІМ» станом на 10 листопада 2011 року (т.1, а.с.359-360) вбачається, що з магазину було викрадено цигарки різних марок, горілку різних марок, карточки «Київстар», тюнер та гроші в сумі 400 гривень.

Із протоколу огляду місця події від 13 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.1, а.с.373-377) видно, що при огляді житлового будинку АДРЕСА_10 у гр. ОСОБА_28 був виявлений в кімнаті на тумбі тюнер сірого кольору марки «DIGITAL BOX 4100 c» з написом на ньому маркером «Альона», який було вилучено.

Із протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 20 липня 2012 року (т.1, а.с.378-379) вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 впізнав тюнера марки «DIGITAL BOX 4100 c», який викрадений з магазину в ніч на 10.11.2011 року, по формі, кольору та напису «Альона».

Із постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 20 липня 2012 року (т.1, а.с.396) видно, що ТВ-тюнер марки «DIGITAL BOX 4100 c» визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_13 .

Із явки з повинною ОСОБА_4 від 13 березня 2012 року (т.1, а.с.380) вбачається, що він на початку першої декади листопада 2011 року спільно з ОСОБА_29 та автомобілі «Чері» свого знайомого ОСОБА_30 , приїхали до магазину в с.Запруддя Рокитнянського району, де зламавши задні двері, проникли в середину, звідки викрали значну кількість товару, зокрема алкогольні напої, тютюнові вироби, чай, каву та інше, після чого викрадене збули в м. Біла Церква в магазин «Первак» продавцю ОСОБА_31 .

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_4 від 13 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.1, а.с.390-395) видно, що підозрюваний ОСОБА_4 в службовому кабінету Рокитнянського РВ детально розповів про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_5 крадіжки товаро-матеріальних цінностей з магазину в с.Запруддя Рокитнянського району, а потім при виїзді на місце ОСОБА_4 показав у який спосіб було проникнення в приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені горілчані та тютюнові вироби.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2012 року він був запрошений в якості понятого під час проведення відтворення обстановки і обставин місця події з обвинуваченим ОСОБА_4 . Під час проведення слідчої дії вони прибули в с. Запруддя Рокитнянського району, де ОСОБА_4 добровільно показав, яким чином він викрав товар з магазину. Потім було складено протокол, який він особисто підписав.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її троюрідним братом. Вона проживала разом з ним до березня 2012 року. 09 березня 2012 року до її будинку прийшли працівники Рокитнянської міліції, які вилучили в її будинку тюнер від телевізора і запросили її до приміщення райвідділу міліції. Там вона провела близько шести годин і за цей час її розпитували працівники міліції куди і коли вона їздила з ОСОБА_4 , куди він їздив сам, на що вона мовчала і не відповідала. Потім привели ОСОБА_4 , якому давали щось підписувати, на що той погоджувався. Вона не знає, що підписував ОСОБА_4 , але від працівників міліції вона чула погрози, що можуть посадити до тюрми її та її брата ОСОБА_4 . Також вона пояснила, що тюнер від телевізора їй повернули, а потім через декілька днів в її будинку було вилучено другий тюнер.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки товарів із магазину «ТІМ» які належать потерпілому ОСОБА_13 , що мало місце 9 листопада 2011 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинувачених підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо заперечення своєї участі у вчиненні цієї крадіжки та не приймає їх до уваги, так як їх покази спростовуються як вищевказаними доказами так і показаннями самих обвинувачених при проведенні досудового розслідування, протоколом відтворення обстановки та обставин події, а тому суд приймає до уваги первинні показання ОСОБА_4 , який був допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого по даному епізоду крадіжки та визнавав свою вину (т. 8 а.с. 34-38, 44, 54-58), первинні показання підозрюваного ОСОБА_5 який також визнавав свою вину (т. 9 а.с. 83-84), оскільки ці їх показання співпадають з іншими доказами та не мають суперечностей.

Злочинні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення. Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив крадіжку за кваліфікуючої ознаки повторність, оскільки раніше був засуджений за вчинення злочинів передбачених ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 143, ч. 4 ст. 144 КК України (в редакції 1960 року), судимість за які не погашена.

По епізоду крадіжки 12 листопада 2011 року з магазину №135, що розташований в с. Чернин Таращанського району Київської області вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами:

Так, потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він являється головою споживчого товариства «Софія» та орендує приміщення магазину в с.Чернин Таращанського району, де займається підприємницькою діяльністю. Щодо крадіжки з даного магазину, що мала місце 12.11.2011 року може пояснити, що про крадіжку його повідомили по телефону. Коли приїхав до магазину, то побачив сліди вчинення крадіжки, де було пошкоджено двері, що знаходяться в підсобному приміщенні, двері були вирвані з коробкою. В магазині продавцем працювала на той час ОСОБА_33 . В магазині після крадіжки була проведена ревізія. З викраденого були, як промислові товари, так і продукти харчування, алкогольні напої та тютюнові вироби. За результатами проведеної ревізії було складено відповідний акт, згідно з яким сума недостачі становила 19380 гривень 25 коп., з яких 3992 гривні 50 коп. товарно-матеріальних цінностей, які належали йому як фізичній особі підприємцю та 15387 гривень 75 коп. товарно-матеріальних цінностей СТ «Софія».

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснила, що вона працює продавцем в магазині с. Чернин Таращанського району. Щодо обставин крадіжки, що мала місце 12 листопада 2011 року їй стало відомо, коли прийшла на роботу та відкрила магазин і побачила сліди крадіжки. Також виявила, що двері в підсобному приміщенні були відкритими та пошкодженими з зовнішньої сторони. З магазину зникли продукти харчування, горілка, одяг. В магазині відразу було проведено ревізію, яку проводила головний бухгалтер. Під час відтворення подій злочину до магазину привозили когось з обвинувачених, який на місці сам розповідав, що викрав. Також при відтворенні були присутні поняті. Подробиць відтворення вона не пам`ятає.

Із протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_14 від 12 листопада 2011 року (т.2, а.с.4) вбачається, що з приміщення магазину № НОМЕР_2 СТ «Софія» в с. Чернин Таращанського району по вул. Ювілейна, 9 невідомі особи в ніч з 11 на 12.11.2011 року вчинили крадіжку товарно-матеріальних цінностей.

Із протоколу огляду місця події від 12 листопада 2011 року та фототаблиць до нього (т.2, а.с.7-14) вбачається, що при огляді магазину в с.Чернин Таращанського району було виявлено, що приблизно за 1, 2 м на землі від вхідних дверей з тильної сторони виявлено частину навісного замка та поряд із дверима було виявлено ще частину навісного замка. Обидві частини мають на собі пошкодження у вигляді розрубу металу. По всій товщині правою краю дверей мається пошкодження у вигляді вигину металу. При огляді даних дверей зовні видно, що у верхній і нижній частині маються металеві засови, які частково зігнуті. При огляді підсобного приміщення та торгівельного залу було виявлено знаходження товарно-матеріальних цінностей в хаотичному стані, порожні ящики.

Із акту ревізії від 12.11.2011 року (т.2, а.с.51-52) видно, що викрадено алкогольні напої, пиво та тютюнові вироби на загальну суму 3942 гривні 50 коп.

Із акту ревізії від 12.11.2011 року (т.2, а.с.53-55) вбачається, що викрадено продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 15388 гривень 65 коп.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_35 від 09 квітня 2012 року та фототаблиць до нього (т.2, а.с.66-72) видно, що свідок ОСОБА_36 (продавець магазину) показала на місці, яким чином злочинці проникали в приміщення магазину та з яких полиць та вітрин були викрадені товари.

Із явки з повинною ОСОБА_5 від 09 березня 2012 року (т.2, а.с.73) вбачається, що він в листопаді 2011 року спільно з ОСОБА_4 на автомобілі «Чері» приїхали до магазину в с.Чернин Таращанського району, де скоїли крадіжку горілчаних та тютюнових виробів.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_4 від 28 березня 2012 року із застосуванням відео зйомки та фототаблиць до нього (т.2, а.с.82-88) видно, що ОСОБА_4 добровільно розповів про обставини вчинення крадіжки товарів з магазину в с. Чернин Таращанського району, що мало місце в листопаді 2011 року, а потім на місці показав у який спосіб він разом із ОСОБА_5 здійснили проникнення в приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені товарно-матеріальні цінності.

Із постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 18 липня 2012 року (т.2, а.с.90) вбачається, що СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Чернин Таращанського району визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінальної справи.

Із висновку трасологічної експертизи №30 від 12 грудня 2011 року та фототаблиць до нього (т.2, а.с.100-104) видно, що поданий на дослідження замок, вилучений в АДРЕСА_11 технічно не справний. Даний замок було пошкоджено в запертому стані. Пошкодження було нанесено предметом з плоскою прямокутною робочою частиною.

Із постанови про приєднання до справи речових доказів від 14 грудня 2011 року (т.2, а.с.130) вбачається, що три поліетиленові пакети та рукавиця, які було вилучено під час огляду місця події у магазині №135 с.Чернин Таращанського району визнано речовими доказами.

Із постанови про приєднання до справи речових доказів від 14 грудня 2011 року (т.2, а.с.130) видно, що частини навісного замка, які було вилучено під час огляду місця події у магазині №135 с.Чернин Таращанського району визнано речовими доказами.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки товарів із магазину № НОМЕР_2 які належать потерпілим ОСОБА_14 та СТ «Софія», що мало місце 12 листопада 2011 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинувачених підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо заперечення своєї участі у вчиненні цієї крадіжки та не приймає їх до уваги, так як їх покази спростовуються як вищевказаними доказами так і показаннями самих обвинувачених при проведенні досудового розслідування, протоколом відтворення обстановки та обставин події, а тому суд приймає до уваги первинні показання ОСОБА_4 , який був допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого по даному епізоду крадіжки та визнавав свою вину (т. 8 а.с. 72-79, 92-93), первинні показання підозрюваного ОСОБА_5 який також визнавав свою вину (т. 9 а.с. 109-113), оскільки ці їх показання співпадають з іншими доказами та не мають суперечностей.

Злочинні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення.

По епізоду крадіжки 20 листопада 2011 року з магазину ТДВ «Синявське», що розташований в с. Калинівка Рокитнянського району Київської області вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні пояснила, що вона працює товарознавцем в ТДВ «Синявське» в магазині «Калина», в якому було здійснено дві крадіжки товарно-матеріальних цінностей в кінці 2011 року та на початку 2012 року. Про крадіжку, яка була виявлена зранку 21 листопада 2011 року їй стало відомо від своїх колег-товарознавців, які повідомили її про це по телефону, після чого вона викликала міліцію. По приїзду міліції на місце вчинення злочину було проведено огляд місця події, а потім бухгалтером та продавцями в присутності свідків було проведено в магазині ревізію, при якій вона також була присутня. За результатами ревізії встановлено кількість викрадених коштів та інших товарів (алкогольних напоїв) на суму 15893 гривні 50 коп., що підтверджується накладною, що приєднана до матеріалів справи. До приміщення магазину проникли через вікно, яке було відчинене та пошкоджене.

Із протоколу огляду місця події від 20 листопада 2011 року та фототаблиць до нього (т.2, а.с.146-152) вбачається, що при огляді приміщення магазину в с. Калинівка Рокитнянського району було встановлено, що проникнення в магазин було здійснено шляхом пошкодження другого пластикового вікна, яке було привідкрите. При огляді вхідних дверей та замка ніяких пошкоджень не виявлено. При огляді приміщення магазину виявлено різні товари, які знаходяться на вітринах та стелажах, а також стоять на долівці. При огляді було виявлено сліди взуття та три сліди папілярних узорів пальців рук.

Із акту комісії та переліку викрадених товарів від 20.11.2011 року (т.2, а.с.174-176) видно, що з магазину ТДВ «Синявське» викрадено алкогольних напоїв, тютюнових виробів та грошових коштів на загальну суму 15893 гривень 50 коп.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_4 від 13 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.2, а.с.196-203) вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 в службовому кабінету Рокитнянського РВ детально розповів про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_5 крадіжки товарно-матеріальних цінностей з магазину в с. Калинівка Рокитнянського району, а потім при виїзді на місце ОСОБА_4 показав у який спосіб було проникнення в приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені алкогольні напої та інші товари.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_5 від 12 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.2, а.с.208-216) видно, що підозрюваний ОСОБА_5 в службовому кабінету Рокитнянського РВ детально розповів про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_4 крадіжки товарно-матеріальних цінностей з магазину в с. Калинівка Рокитнянського району, а потім при виїзді на місце ОСОБА_5 сам показав, яким чином було проникнення до приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені алкогольні напої та інші товари.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки товарів із магазину ТДВ «Синявське», що мало місце 20 листопада 2011 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинувачених підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо заперечення своєї участі у вчиненні цієї крадіжки та не приймає їх до уваги, так як їх покази спростовуються як вищевказаними доказами так і показаннями самих обвинувачених при проведенні досудового розслідування, протоколами відтворення обстановки та обставин події, а тому суд приймає до уваги первинні показання ОСОБА_4 , який був допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого по даному епізоду крадіжки та визнавав свою вину (т. 8 а.с. 34-38, 54-58), первинні показання підозрюваного ОСОБА_5 який також визнавав свою вину (т. 9 а.с. 83-84), оскільки ці їх показання співпадають з іншими доказами та не мають суперечностей.

Злочинні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення.

По епізоду крадіжки 29 листопада 2011 року з магазину, що розташований в с. Ромашки, Рокитнянського району Київської області та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_15 , вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні пояснила, що вона працює продавцем у приватного підприємця ОСОБА_15 в магазині в с. Ромашки. Про крадіжку з магазину, що сталася в ніч на 29 листопада 2011 року вона дізналася з телефонного дзвінка близько шостої години ранку. Хто її повідомив вже не пам`ятає, однак пригадує, що їй сказали, що в магазині відкриті і пошкоджені двері. Коли наблизилася до магазину, то побачила, що хвіртка та ворота на території магазину були закритими, а вхідні подвійні двері в магазині були виламаними та відчиненими, металева решітка з вікна була зірваною, металопластикове вікно напіввідкрите. Після огляду магазину працівниками міліції, відразу було проведено ревізію в магазині. Сума недостачі склала 13574 гривні 19 коп. Свідок також пояснила, що через деякий час до магазину після крадіжки приїжджали працівники міліції з кимось з обвинувачених, який показував за яких обставин вчинив крадіжку, при цьому орієнтувався на місцевості та в приміщенні магазину.

Із протоколу огляду місця події від 29 листопада 2011 року та фототаблиць до нього (т.3, а.с.5-9) вбачається, що при огляді приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в с.Ромашки було виявлено, що на вікні була вирвана металева решітка, під вікном стояла «москітна сітка» з вікна. Ліва частина вікна була відчинена. При огляді металевих дверей було виявлено їх пошкодження навколо замикаючого механізму, ручка на дверях відірвана. При огляді приміщення магазину виявлено, що товари знаходяться в хаотичному стані, розкидані по залу, з полок зникли горілчані та тютюнові вироби.

Із акту результатів інвентаризації від 30.11.2011 року (т.3, а.с.24-25) видно, що викрадено алкогольних напоїв, кави та тютюнових виробів на загальну суму 13574 гривні 19 коп.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_4 від 13 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.3, а.с.39-44) видно, що підозрюваний ОСОБА_4 в службовому кабінету Рокитнянського РВ детально розповів про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_7 крадіжки товаро-матеріальних цінностей з магазину в с. Ромашки Рокитнянського району, а потім при виїзді на місце ОСОБА_4 показав у який спосіб було проникнення в приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені алкогольні напої та тютюнові вироби.

Із постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 13 липня 2012 року (т.5, а.с.98) вбачається, що оглянутий 16.03.2012 року автомобіль марки «ВАЗ-21013» реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 визнаний речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_20 .

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки товарів із магазину, що розташований в с. Ромашки, Рокитнянського району Київської області та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_15 , що мало місце 29 листопада 2011 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинувачених підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_7 щодо заперечення своєї участі у вчиненні цієї крадіжки та не приймає їх до уваги, так як їх покази спростовуються як вищевказаними доказами так і показаннями самих обвинувачених при проведенні досудового розслідування, протоколом відтворення обстановки та обставин події, а тому суд приймає до уваги первинні показання ОСОБА_4 , який був допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого по даному епізоду крадіжки та визнавав свою вину (т. 8 а.с. 34-38, 54-58), первинні показання підозрюваного ОСОБА_7 який також визнавав свою вину (т. 10 а.с. 46-47), оскільки ці їх показання співпадають з іншими доказами та не мають суперечностей.

Злочинні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення.

По епізоду крадіжки 01 грудня 2011 року з магазину, що розташований в с. Луб`янка, Рокитнянського району Київської області та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_16 , вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні пояснила, що працює продавцем в магазині с. Луб`янка, Рокитнянського району, власником якого є фізична особа підприємець ОСОБА_16 . Про крадіжку, що мала місце 01 грудня 2011 року, її повідомила по телефону знайома о сьомій годині ранку, яка йшла на ранковий автобус та помітила, що в магазині напіввідкриті двері. Вона відразу повідомила по телефону власника, з яким потім поїхала до магазину та по приїзду викликали міліцію. Дочекавшись працівників міліції, вони зайшли до приміщення магазину. В приміщенні магазину побачили відсутність частини пляшок з горілкою, кави та тютюнових виробів, також було викрадено бензопилу. В магазині відразу була проведена ревізія, внаслідок якої виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей на суму 8123 гривні 15 коп.

Із протоколу огляду місця події від 01 грудня 2011 року та фототаблиць до нього (т.3, а.с.67-73) вбачається, що при огляді приміщення магазину в АДРЕСА_7 було виявлено, що вхідні двохстворчасті двері були відкриті, перед східцями на землі лежав петельний скобель. З правої сторони при вході на східцях лежать два навісних замки, один з відкритою дужкою, а інший з закритою. При огляді приміщення магазину виявлено відсутність частини товарно-матеріальних цінностей та наявність товарів, які знаходяться в хаотичному стані та розкидані по торгівельному залі.

Із опису викрадених товарів від 01.12.2011 року (т.3, а.с.83) видно, що викрадено алкогольних напоїв, тютюнових виробів інших товарів та бензопилу на загальну суму 8123 гривні 15 коп.

Із протоколу огляду місця події від 09 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.3, а.с.86-88) вбачається, що біля будинку ОСОБА_40 в АДРЕСА_12 була виявлена бензопила «Урал» жовто-гарячого кольору, яка була вилучена працівниками міліції.

Із протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 13 липня 2012 року (т.3, а.с.89-90) видно, що потерпілий ОСОБА_16 впізнав бензопилу марки «Урал», яка була викрадена з магазину в ніч на 01.12.2011 року, по формі, кольору та напису «Предупреждение».

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_4 від 13 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.3, а.с.108-113) вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 в службовому кабінету Рокитнянського РВ детально розповів про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_7 крадіжки товарно-матеріальних цінностей з магазину в с. Луб`янка Рокитнянського району, а потім при виїзді на місце ОСОБА_4 показав у який спосіб було проникнення в приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені горілчані та тютюнові вироби.

Із висновку трасологічної експертизи №28 від 12 грудня 2011 року та фототаблиць до нього (т.3, а.с.123-131) видно, що навісні замки в кількості 2-х штук, що вилучені при огляді місця події в с.Луб`янка з магазину ПП «Мурафа», були відчинені шляхом виривання дужки з корпусу замка за допомогою стороннього предмета. Два навісні замки в момент пошкодження знаходились в запертому стані. Два навісні замки знаходяться в технічно-несправному та не роботоздатному стані і мають сліди механічних пошкоджень у вигляді подряпин на корпусі замка та зрізів металу, які виникли в результаті дії твердого стороннього предмету.

Із постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 16 грудня 2011 року (т.3, а.с.137) вбачається, що два навісні замки з пошкодженнями визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів справи.

Із постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 13 липня 2012 року (т.3, а.с.139) видно, що бензопилу марки «Урал» визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_16 .

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки товарів із магазину, який розташований в с. Луб`янка, Рокитнянського району Київської області та належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_16 , що мало місце 01 грудня 2011 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинувачених підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_7 щодо заперечення своєї участі у вчиненні цієї крадіжки та не приймає їх до уваги, так як їх покази спростовуються як вищевказаними доказами так і показаннями самих обвинувачених при проведенні досудового розслідування, протоколом відтворення обстановки та обставин події, а тому суд приймає до уваги первинні показання ОСОБА_4 , який був допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого по даному епізоду крадіжки та визнавав свою вину (т. 8 а.с. 34-38, 54-58), первинні показання підозрюваного ОСОБА_7 який також визнавав свою вину (т. 10 а.с. 46-47), оскільки ці показання співпадають з іншими доказами та не мають суперечностей.

Злочинні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення.

По епізоду крадіжки 24 грудня 2011 року з магазину СТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що розташований в с. Саварка Богуславського району Київської області вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснила, що вона працює продавцем в магазині в с. Саварка, Богуславського району, який належить СТ «Промінь». 24 грудня 2011 року вона близько 08.00 годин ранку прибула до магазину і виявила, що вхідні двері в магазин були відкриті, замикаючі пристрої пошкоджені. Відразу по телефону повідомила голову СТ «Промінь» ОСОБА_42 , який прибув на місце та викликав працівників міліції. Після огляду магазину працівниками міліції, відразу було проведено ревізію в магазині. Сума недостачі склала близько 17000 гривень.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_4 та підтверджує той факт, що в грудні 2011 року ОСОБА_4 зателефонував йому увечері та запропонував забрати металобрухт із с. Саварка Богуславського району. Він погодився та своїм автомобілем марки «Рено Сандеро» приїхав до ОСОБА_4 і потім з останнім, а також ОСОБА_43 і хлопцем по імені ОСОБА_44 вночі приїхали в с. Саварка Богуславського району Київської області, на місце куди йому вказав ОСОБА_4 . Там він зупинив машину на узбіччі та став чекати з ОСОБА_17 , а ОСОБА_4 з ОСОБА_45 пішли за металобрухтом. Через деякий час вони прийшли і щось грузили в багажник автомобіля. Потім автомобілем приїхали додому до ОСОБА_4 , де його розгрузили. Він точно не знає, чи брали з собою якісь речі перед поїздкою в с.Саварка, але можливо це могли бути мішки.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він нічого не може згадати про події, що були в грудні 2011 року, так як після того хворів енцефалітом, а потім отримав травму голови.

Із показів свідка ОСОБА_17 від 07.06.2012 року (т.3, а.с176-179), оголошених в судовому засіданні вбачається, що 23 грудня 2011 року ввечері до нього подзвонив його знайомий ОСОБА_4 і попросив йому допомогти. Коли він вийшов, то побачив автомобіль «Рено Сандеро», за кермом якого був ОСОБА_14 , поруч з ним сидів ОСОБА_4 , а на задньому сидінні ОСОБА_18 , якого він знав наглядно. ОСОБА_46 сказав, що можна заробити грошей, оскільки треба допомогти погрузити металобрухт і вони всі поїхали в с. Саварка Богуславського району. Коли приїхали в село, то ОСОБА_47 з ОСОБА_18 вийшли, а він з ОСОБА_14 залишався в салоні автомобіля. Їх не було хвилин 30, а потім він почув, як ОСОБА_4 сказав, щоб відкрили багажник та допомогли погрузити щось. Коли він вийшов, то побачив два чи три господарських мішки, що в них знаходилась він не знав, але думав, що там металобрухт. Він з ОСОБА_4 та ОСОБА_18 загрузили все в багажник, після чого поїхали додому до ОСОБА_4 в смт.Рокитне, де все розвантажили та занесли до будинку.

Свідок ОСОБА_48 в судовому засіданні пояснила, що вона в 2011 році працювала продавцем в магазині с. Шарки Рокитнянського району Київської області. Напередодні нового 2012 року до магазину постачальники привезли алкогольні напої (горілка), яку придбала для себе дому для святкування свята. На момент проведення слідчих дій вона постачальника впізнала, яким був ОСОБА_4 .

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02 квітня 2012 року та фототаблиць до нього (т.6, а.с.163-165) вбачається, що свідок ОСОБА_49 впізнала обвинуваченого ОСОБА_50 , як особу, яка продала їй алкогольні напої.

Із протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_42 від 24 грудня 2011 року (т.3, а.с.149) видно, що з приміщення магазину СТ «Промінь» в с.Саварка Богуславського району Київської області невідомі особи в ніч на 24.12.2011 року вчинили крадіжку товарно-матеріальних цінностей.

Із протоколу огляду місця події від 24 грудня 2011 року та фототаблиць до нього (т.3, а.с.150-155) вбачається, що при огляді приміщення магазину в с.Саварка Богуславського району Київської області було виявлено, що вхідні двері магазину знаходяться у відкритому стані, запираючий пристрій не пошкоджений. Далі по коридору другі металеві двері, які знаходяться у відкритому стані, запираючий пристрій та навісний замок відсутні. В залі магазину виявлено відсутність товарно-матеріальних цінностей.

Із акту інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 24.12.2011 року (т.3, а.с.168-170) видно, що викрадено алкогольних напоїв, тютюнових виробів та інших товарів на загальну суму 16973 гривні.

Із явки з повинною ОСОБА_4 від 09 березня 2012 року (т.3, а.с.200) вбачається, що він 23 грудня 2012 року разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_14 на автомобілі «Рено» приїхали до магазину в с.Саварка Богуславського району, де він шляхом пошкодження вхідних дверей магазину, проник в середину, звідки викрав цигарки, алкогольні напої, чай, каву різних марок.

Із постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 20 липня 2012 року (т.3, а.с.225) видно, що автомобіль марки «Рено Сандеро» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_19 .

Із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23 липня 2012 року (т.3, а.с.229) вбачається, що у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_14 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.185, 198, 396 КК України було відмовлено у зв`язку з відсутністю в його діях ознак вказаних складів злочинів, оскільки про наміри ОСОБА_4 здійснити крадіжку йому нічого невідомо і той попросив його лише допомогти перевезти йому металобрухт.

Із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23 липня 2012 року (т.3, а.с.231) видно, що у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_17 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.185, 198, 396 КК України було відмовлено у зв`язку з відсутністю в його діях ознак вказаних складів злочинів, оскільки про наміри ОСОБА_4 здійснити крадіжку йому нічого невідомо і той йому про це нічого не говорив.

Із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23 липня 2012 року (т.3, а.с.233) вбачається, що у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_18 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.185, 198, 396 КК України було відмовлено у зв`язку з відсутністю в його діях ознак вказаних складів злочинів, оскільки про наміри ОСОБА_4 здійснити крадіжку йому нічого невідомо і той просто ввів їх в оману.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки товарів із магазину СТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », який розташований в с. Саварка Богуславського району Київської області, що мало місце 24 грудня 2011 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинуваченого підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_4 щодо заперечення своєї участі у вчиненні цієї крадіжки та не приймає їх до уваги, так як його покази спростовуються як вищевказаними доказами так і його показаннями при проведенні досудового розслідування, а тому суд приймає до уваги первинні показання ОСОБА_4 , який був допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого по даному епізоду крадіжки та визнавав свою вину (т. 8 а.с. 139-140, 150-151), оскільки ці його показання співпадають з іншими доказами та не мають суперечностей.

Злочинні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, що поєднано з проникненням в приміщення.

По епізоду крадіжки 05 січня 2012 року з магазину ТДВ «Синявське», що розташований в с. Калинівка Рокитнянського району Київської області вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні пояснила, що вона працює товарознавцем в ТДВ «Синявське» в магазині «Калина», в якому було здійснено дві крадіжки товарно-матеріальних цінностей в кінці 2011 року та на початку 2012 року. Про крадіжку, яка була виявлена зранку 05 січня 2012 року їй стало відомо від продавців, які повідомили її про це по телефону, після чого вона викликала міліцію. По приїзду міліції на місце вчинення злочину було проведено огляд місця події, а потім бухгалтером та продавцями в присутності свідків було проведено в магазині ревізію, при якій вона також була присутня. За результатами ревізії встановлено кількість викрадених коштів та інших товарів (алкогольних напоїв) на суму 5166 грн. 99 коп., що підтверджується відповідним актом, який приєднаний до матеріалів справи. До приміщення магазину проникли через вікно, яке було відчинене та пошкоджене.

Із протоколу огляду місця події від 05 січня 2012 року та фототаблиць до нього (т.4, а.с.107-111) вбачається, що при огляді приміщення магазину в с. Калинівка Рокитнянського району було виявлено, що в торговельному залі відсутність частини товарів та були виявлені сліди взуття та сліди пальців рук.

Із акту ревізії та переліку викрадених товарів від 05.01.2012 року (т.4, а.с.112-128) видно, що з магазину ТДВ «Синявське» викрадено алкогольних напоїв, продуктів харчування та грошових коштів на загальну суму 5166 грн. 99 коп.

Із протоколу відтворення обстановки і обставин місця події з ОСОБА_4 від 13 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.4, а.с.156-163) вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 в службовому кабінеті Рокитнянського РВ детально розповів про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 крадіжки товарно-матеріальних цінностей з магазину в с. Калинівка Рокитнянського району, а потім при виїзді на місце ОСОБА_4 показав у який спосіб було проникнення в приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені алкогольні напої та інші товари.

Із протоколу відтворення обстановки і обставин місця події з ОСОБА_5 від 12 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.4, а.с.169-175) видно, що підозрюваний ОСОБА_5 в службовому кабінеті Рокитнянського РВ детально розповів про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_4 крадіжки товарно-матеріальних цінностей з магазину в с.Калинівка Рокитнянського району, а потім при виїзді на місце ОСОБА_5 сам показав, яким чином було проникнення до приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені горілчані вироби та інші товари.

Із висновку трасологічної експертизи №5 від 03 лютого 2012 року та фототаблиць до нього (т.4, а.с.226-229) вбачається, що виявлений на підвіконні вікна магазина ТДВ «Синявське» у с.Калинівка 05.01.2012 року слід можна ідентифікувати, як слід, що залишений низом підошви взуття. На направленому на дослідження об`єкті для ідентифікації взуття не придатний, його може бути використано тільки для визначення групової належності взуття по загальним ознакам по виду малюнка низу підошви, розмірним даним елементів малюнка.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки товарів із магазину ТДВ «Синявське», що мало місце 05 січня 2012 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинувачених підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо заперечення своєї участі у вчиненні цієї крадіжки та не приймає їх до уваги, так як їх покази спростовуються як вищевказаними доказами так і показаннями самих обвинувачених при проведенні досудового розслідування, протоколами відтворення обстановки та обставин події, а тому суд приймає до уваги первинні показання ОСОБА_4 , який був допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого по даному епізоду крадіжки та визнавав свою вину (т. 8 а.с. 34-38, 54-58), первинні показання підозрюваного ОСОБА_5 який також визнавав свою вину (т. 9 а.с. 87-79), первинні показання підозрюваного ОСОБА_6 який також визнавав свою вину (т. 9 а.с. 205-206), оскільки ці їх показання співпадають з іншими доказами та не мають суперечностей.

Суд також не приймає до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він в ніч на 05 січня 2012 року був на робочому місці і що цей факт підтверджується журналом передачі змін «Рокитнетепломережа». В даному випадку факт наявності записів в журналі про перебування ОСОБА_6 на зміні, ще не свідчить про те, що він не мав змоги відлучитися з роботи на період здійснення крадіжки з магазину, а потім повернутися на зміну, оскільки інших беззаперечних доказів про той факт, що він був на робочому місці на час вчинення крадіжки не було надано суду стороною захисту.

Злочинні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення.

По епізоду крадіжки 27 січня 2012 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що розташований в с. Плоске Таращанського району Київської області вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні пояснила, що працює продавцем в магазині в с. Плоске Таращанського району. Щодо обставин крадіжки з магазину, яка мала місце в ніч на 27 січня 2012 року, їй стало відомо після телефонного дзвінка хазяйки магазину. Коли прийшла до магазину, то побачила, що в магазині пошкодженні троє дверей. В магазині була проведена ревізія за результатами якої вартість викраденого (спиртні напої та тютюнові вироби) становила біля 8000 грн. Вона була присутньою при відтворенні подій злочину, що мало місце в магазині, однак обвинувачених не пам`ятає, так як пройшло багато часу. Відтворення проводилося за участі двох працівників міліції, які привели обвинуваченого та ще двох осіб в цивільному одязі. Обвинувачений показував, як саме було скоєно злочин, а саме показав, що проникнення до магазину відбулося через центральні двері, окрім того обвинувачений показав, що він орієнтувався в магазині, де знаходився товар, що був викрадений.

Свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні пояснила, що вона працює продавцем в магазині в с. Плоске Таращанського району. Суду дала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_53 .

Із протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_23 від 27 січня 2012 року (т.5, а.с104) видно, що з приміщення магазину «Вербиченька» в с. Плоске Таращанського району невідома особа в ніч з 26 на 27.01.2012 року вчинила крадіжку товарно-матеріальних цінностей.

Із протоколу огляду місця події від 27 січня 2012 року та фототаблиць до нього (т.5, а.с.106-114) вбачається, що при огляді приміщення магазину в с. Плоске Таращанського району було виявлено, що вхідні двері відкриті та врізний замок пошкоджений. При огляді торговельного залу виявлено відсутність частини товарів (горілка та тютюнові вироби) та деякі товари розкидані по залу. Під час огляду було виявлено недопалок цигарки «Прилуки», відбиток сліду на тканині.

Із списку товарів, які були викрадені, від 27.01.2012 року (т.5, а.с.134-135) видно, що викрадено алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальну суму 7901 гривня 62 коп.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_54 від 09 квітня 2012 року та фототаблиць до нього (т.5, а.с.154-159) видно, що свідок ОСОБА_55 (продавець магазину) показала на місці яким чином злочинці проникали в приміщення магазину та з яких полиць та вітрин були викрадені товари.

Із явки з повинною ОСОБА_5 від 09 березня 2012 року (т.5, а.с.127) вбачається, що він в січні 2012 року спільно з ОСОБА_56 та ОСОБА_57 на автомобілі «КІА», яким керував ОСОБА_58 , приїхали до магазину в с.Плоске Таращанського району, де шляхом віджимання вхідних дверей, проникли в середину магазину та скоїли крадіжку горілчаних та тютюнові виробів.

Із протоколу відтворення обстановки і обставин місця події з ОСОБА_4 від 28 березня 2012 року із застосуванням відео зйомки та фототаблиць до нього (т.5, а.с.168-175) видно, що ОСОБА_4 розповів, що в січні 2012 року він разом з ОСОБА_5 скоїли крадіжку алкогольних напоїв, чаю, кави з магазину в с. Плоске Таращанського району, а потім на місці показав у який спосіб було проникнення в приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені товарно-матеріальні цінності.

Із постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 19 липня 2012 року (т.5, а.с.176) вбачається, що СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Плоске Таращанського району визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінальної справи.

Із висновку трасологічної експертизи №5 від 10 лютого 2012 року та фототаблиць до нього (т.5, а.с.105-110) видно, що сувальдний механізм замка знаходиться в несправному стані так, як в ньому пошкоджено центральний регель та лицьову планку. Поданий на дослідження замок знаходився в експлуатації. Поданий на дослідження замок було пошкоджено в запертому стані.

Із постанови про приєднання до справи речових доказів від 28 березня 2012 року (т.5, а.с.217) вбачається, що врізний замок магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який було вилучено під час огляду місця події в приміщенні магазину в с. Плоске Таращанського району визнано речовим доказом та приєднано до страви.

Із постанови про приєднання до справи речових доказів від 02 квітня 2012 року (т.5, а.с.221) вбачається, що недопалок цигарки «Прилуки», який було вилучено під час огляду місця події в приміщенні магазину в с.Плоске Таращанського району визнано речовим доказом та приєднано до страви.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки товарів із магазину «Вербиченька» в с. Плоске Таращанського району, що мало місце 27 січня 2012 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинувачених підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо заперечення своєї участі у вчиненні цієї крадіжки та не приймає їх до уваги, так як їх покази спростовуються як вищевказаними доказами так і показаннями самих обвинувачених при проведенні досудового розслідування, протоколом відтворення обстановки та обставин події, а тому суд приймає до уваги первинні показання ОСОБА_4 , який був допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого по даному епізоду крадіжки та визнавав свою вину (т. 8 а.с. 98-103, 111-114), первинні показання підозрюваного ОСОБА_5 який також визнавав свою вину (т. 9 а.с. 109-113), оскільки ці їх показання співпадають з іншими доказами та не мають суперечностей.

Злочинні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення.

По епізоду крадіжки 08 лютого 2012 року з магазину №84, що розташований в с. Степок Таращанського району Київської області вина обвинуваченого ОСОБА_4 і ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами:

Із протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_25 від 09 березня 2012 року (т.6, а.с116) видно, що з приміщення магазину в с. Степок Таращанського району невідомі особи в ніч з 07 на 08.02.2012 року вчинили крадіжку товарно-матеріальних цінностей.

Із протоколу огляду місця події від 16 березня 2012 року та фототаблиць до нього (т.6, а.с.118-121) вбачається, що при огляді приміщення магазину в с. Степок Таращанського району було виявлено, що при огляді вхідні двері магазину відчинені та в торгівельному залі знаходяться різні товари.

Із протоколу огляду місця події від 09 березня 2012 року та фототаблиць до нього з ОСОБА_8 (т.6, а.с.122-126) видно, що свідок ОСОБА_8 розповів та показав на місці, як він разом з ОСОБА_4 приїхав до приміщення магазину в с. Степок Таращанського району, де він залишився на вулиці, а ОСОБА_4 вчинив крадіжку з магазину.

Із списку товарів, які були викрадені станом на 09 лютого 2012 року (т.6, а.с.131) вбачається, що викрадено продукти харчування (чай, кава, ковбаси, шоколад) на загальну суму 1889 гривень 75 коп.

Із списку товарів, які були викрадені станом на 09 лютого 2012 року (т.6, а.с.157) вбачається, що з магазину СТ «Хлібопек» с.Степок Таращанського району викрадено алкогольні напої на загальну суму 3037 гривень.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_59 від 05 квітня 2012 року та фототаблиць до нього (т.6, а.с.171-174) видно, що свідок ОСОБА_59 (продавець магазину) показала на місці, яким чином злочинці проникали в приміщення магазину та з яких полиць та вітрин були викрадені товари.

Із протоколу відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_60 від 05 квітня 2012 року та фототаблиць до нього (т.6, а.с.176-179) вбачається, що свідок ОСОБА_60 (продавець магазину) показала на місці яким чином злочинці проникали в приміщення магазину та з яких полиць та вітрин були викрадені товари.

Із протоколу відтворення обстановки і обставин місця події з ОСОБА_4 від 28 березня 2012 року із застосуванням відео зйомки та фототаблиць до нього (т.6, а.с.188-195) видно, що ОСОБА_4 розповів, що 08 лютого 2012 року він разом з ОСОБА_8 скоїли крадіжку спиртних напоїв, чаю, кави з магазину в с.Степок Таращанського району, а потім на місці показав у який спосіб було проникнення в приміщення магазину та показав, з яких вітрин та місць в магазині були викрадені товарно-матеріальні цінності.

Із постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 19 липня 2012 року (т.6, а.с.196) вбачається, що СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Степок Таращанського району визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінальної справи.

Із протоколу відтворення обстановки і обставин місця події з ОСОБА_8 від 05 квітня 2012 року та фототаблиць до нього (т.6, а.с.198-206) видно, що ОСОБА_8 розповів, що 08 лютого 2012 року він разом з ОСОБА_4 скоїли крадіжку спиртних напоїв, чаю, кави з магазину в с.Степок Таращанського району, а потім на місці показав, яким чином було проникнення в приміщення магазину.

Із постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 11 квітня 2012 року (т.6, а.с.215) вбачається, що автомобіль марки «ВАЗ-2101» реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 , який був вилучений 11.04.2012 року, визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_61 .

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки товарів із магазину в с. Степок Таращанського району, що мало місце 08 лютого 2012 року, є повністю доведеною, оскільки вина обвинувачених підтверджується вищевказаними доказами, які є об`єктивними і достовірними та приймаються судом до уваги.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що він частково визнає свою вину, так як не усвідомлював про вчинення крадіжки з магазину в с. Степок, яку вчиняв ОСОБА_4 , оскільки не бачив яким чином ОСОБА_4 проник в магазин та не бачив наявність товарів в мішках. Такі показання суд не приймає до уваги, оскільки згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 05 квітня 2012 року ОСОБА_8 детально розповів про обставини вчинення крадіжки та показав на місцевості, яким чином ОСОБА_4 проник в магазин та потім передавав мішки з викраденими товарами.

Злочинні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_8 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування по даному епізоду за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які проявились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням в приміщення. ОСОБА_4 вчинив дану крадіжку за кваліфікуючої ознаки повторність, оскільки раніше вчиняв крадіжки чужого майна.

Крім того, оцінюючи показання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині заперечення своєї вини у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, суд не приймає їх до уваги та визнає їх неправдивими, оскільки невизнання своєї вини обвинуваченими, суд розцінює як спосіб захисту, який обрали останні під час судового розгляду даного кримінального провадження, що свідчить про намагання обвинувачених уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочинів.

Суд також визнає необґрунтованими доводи обвинувачених щодо застосування до них незаконних методів ведення досудового слідства, унаслідок чого вони змушені були визнати себе винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів, оскільки їх заяви були предметом прокурорської перевірки і свого підтвердження не знайшли.

При призначенні обвинуваченим покарання суд керується наступним.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення даних кримінальних правопорушень, їх тяжкість, оскільки згідно зі ст.12 КК України вони відносяться до категорії тяжких злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, дані про їх особи та відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше вчиняв умисні злочини, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, посередньо характеризується за місцем проживання, на шлях виправлення не став, являвся організатором вчинення тяжких корисливих злочинів, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 10 грудня 2013 року був засуджений Рокитнянським районним судом Київської області по ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до двох місяців десяти днів арешту, то при призначенні обвинуваченому відповідно до ст.70 ч. 4 КК України остаточного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив декілька тяжких кримінальних правопорушень, посередньо характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання відповідно до санкції ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує незначну ступінь його участі у вчиненні злочину, дані про його особу, а саме тяжкий стан його здоров`я, відсутність негативних відомостей за місцем його проживання, а тому з урахуванням зазначених обставин суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України та відповідно призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на шлях виправлення не став, вчинив тяжкі кримінальні правопорушення в період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_7 24 березня 2011 року був засуджений Рокитнянським районним судом Київської області по ч. 2 ст.191 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права виконувати адміністративно-господарські обов`язки строком на три роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки, то при призначенні обвинуваченому, відповідно до ст.71 КК України, остаточного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , з врахуванням всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про його особу, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання щодо цивільних позовів потерпілих

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 в частині відшкодування йому матеріальної шкоди в розмірі 22169 грн. внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по епізоду крадіжки з магазину с. Запруддя Рокитнянського району підлягає задоволенню, а позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. слід залишити без розгляду, оскільки потерпілим не сплачено судовий збір, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого необхідно стягнути 11084 грн.50 коп., а з обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно також 11084 грн.50 коп., тобто в рівних частках.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 в частині відшкодування йому матеріальної шкоди в розмірі 17574 грн.19 коп. внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по епізоду крадіжки з магазину с.Ромашки Рокитнянського району підлягає задоволенню, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого необхідно стягнути 8787 грн.09 коп., а з обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно також 8787 грн.09 коп., тобто в рівних частках.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_42 в частині відшкодування йому матеріальної шкоди в розмірі 16973 грн. внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 по епізоду крадіжки з магазину в с.Саварка Богуславського району підлягає задоволенню, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого необхідно стягнути 16973 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_23 в частині відшкодування їй матеріальної шкоди в розмірі 7901 грн.62 коп. внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по епізоду крадіжки з магазину с.Плоске Таращанського району підлягає задоволенню, а позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. слід залишити без розгляду, оскільки потерпілою не сплачено судовий збір, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої необхідно стягнути 3950 грн.81 коп., а з обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно також 3950 грн.81 коп., тобто в рівних частках.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_25 в частині відшкодування їй матеріальної шкоди в розмірі 1889 грн.75 коп. внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 по епізоду крадіжки з магазину с.Степок Таращанського району підлягає задоволенню, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої необхідно стягнути 944 грн.87 коп., а з обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно також 944 грн.87 коп., тобто в рівних частках.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_62 в частині відшкодування йому матеріальної шкоди в розмірі 3037 грн. внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 по епізоду крадіжки з магазину с.Степок Таращанського району підлягає задоволенню, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого необхідно стягнути 1518 грн.50 коп., а з обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно також 1518 грн.50 коп., тобто в рівних частках.

Цивільний позов ОСОБА_63 необхідно залишити без задоволення, оскільки стороною обвинувачення епізод по викраденню майна потерпілого ОСОБА_64 виключено з обсягу обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, суд вважає, що з обвинувачених підлягають стягненню на користь держави судові витрати за проведення по справі судових експертиз на загальну суму 10407 грн.87 коп., з них підлягають стягненню з обвинувачених відповідно до їх участі по епізодам крадіжок, а саме: з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути 5612 грн.09 коп.; з обвинуваченого ОСОБА_5 3301 грн.42 коп.; з обвинуваченого ОСОБА_7 364 грн.78 коп.; з обвинуваченого ОСОБА_6 - 1129 грн.54 коп.

Речові докази по справі: ТВ-тюнер марки «DIGITAL BOX 4100 c» повернути потерпілому ОСОБА_13 ;

СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Чернин Таращанського району, зберігати при справі;

СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Плоске Таращанського району, зберігати при справі;

СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Степок Таращанського району, зберігати при справі;

три поліетиленові пакети, рукавиця та частини навісного замка, які було вилучено під час огляду місця події в магазині с.Чернин Таращанського району знищити;

автомобіль марки «ВАЗ-21013» д/н НОМЕР_5 повернути власнику ОСОБА_20 ;

автомобіль марки «ДЕО-ЛАНОС» д/н НОМЕР_3 повернути ОСОБА_7 ;

два навісні замки з пошкодженнями, які було вилучено під час огляду місця події в магазині с. Луб`янка Рокитнянського району знищити;

бензопилу марки «Урал» - повернути потерпілому ОСОБА_16 ;

автомобіль марки «Рено Сандеро» д/н НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_19 ;

навісний замок, відрізок картону та кусок деревини, які було вилучено під час огляду місця події в магазині с. Мисайлівка Богуславського району знищити;

металеву фомку та газовий ключ, які були вилучені під час обшуку повернути ОСОБА_65 ;

врізний замок, сліди рукавичок та слід папілярного визерунку, які перенесені на клейку стрічку, недопалок цигарки «Прилуки», які було вилучено під час огляду місця події в магазині с.Плоске Таращанського району знищити;

паперову коробку з-під цигарок «Рошен», паперову коробку з-під цукерок «Лукас», картку поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар», дві банки з-під кави «Нескафе», скляну пляшку з-під горілки «Хлібний Дар» - знищити.

навісний замок чорного кольору, відрізок деревини прямокутної форми, шість торгових етикеток, акцизну паперову марку та чотири мішки білого кольору, які було вилучено під час огляду місця події в магазині с.Саварка Богуславського району знищити;

товаро-матеріальні цінності (цигарки, алкогольні напої, кава, чай, запальнички, шоколад, ковбаса, сир, майонез), які були оглянуті 02 лютого 2012 року, - повернути потерпілому ОСОБА_66 ;

автомобіль марки «ВАЗ-2101» д/н НОМЕР_7 повернути власнику ОСОБА_67 ;

п`ять металевих ломів, мішок з товаро-матеріальними цінностями, пляшку з-під горілки «Хлібний Дар», три пляшки з-під горілки «Златогор» - знищити.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців.

На підставі ст.70 ч. 4 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 10 грудня 2013 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і сім місяців.

Відповідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (ч.5 ст.72 КК України), зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09 березня 2012 року по 23 вересня 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати його таким, що відбув покарання за вироком суду.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (ч.5 ст.72 КК України), зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 квітня 2012 року по 23 вересня 2015 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання 4 дні попереднього ув`язнення (з 09.03.2012 року по 12.03.2012 року), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати його таким, що відбув покарання за вироком суду.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у виді домашнього арешту.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (ч.5 ст.72 КК України), зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 липня 2014 року по 14 жовтня 2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у виді особистого зобов`язання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 24 березня 2011 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк три роки і один місяць з позбавленням права виконувати адміністративно-господарські обов`язки строком на три роки.

Відповідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (ч.5 ст.72 КК України), зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 липня 2014 року по 23 вересня 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_13 11084 грн.50 коп. (одинадцять тисяч вісімдесят чотири грн.50 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_13 11084 грн.50 коп. (одинадцять тисяч вісімдесят чотири грн.50 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_15 8787 грн.09 коп. (вісім тисяч сімсот вісімдесят сім грн.09 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_15 8787 грн.09 коп. (вісім тисяч сімсот вісімдесят сім грн.09 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_68 16973 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят три) гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_23 3950 грн.81 коп. (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят грн.81 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_23 3950 грн.81 коп. (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят грн.81 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_25 944 грн.87 коп. (дев`ятсот сорок чотири грн.87 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_25 944 грн.87 коп. (дев`ятсот сорок чотири грн.87 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_69 1518 грн.50 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімнадцять грн.50 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_69 1518 грн.50 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімнадцять грн.50 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_63 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5612 грн.09 коп. (п`ять тисяч шістсот дванадцять грн.09 коп.) витрат за проведення криміналістичних експертиз.

Стягнути з ОСОБА_5 користь держави 3301 грн.42 коп. (три тисячі триста одна грн.42 коп.) витрат за проведення криміналістичних експертиз.

Стягнути з ОСОБА_7 користь держави 364 грн.78 коп. (триста шістдесят чотири грн.78 коп.) витрат за проведення криміналістичних експертиз.

Стягнути з ОСОБА_6 користь держави 1129 грн.54 коп. (одна тисяча сто двадцять дев`ять грн.54 коп.) витрат за проведення криміналістичних експертиз.

Речові докази по справі: ТВ-тюнер марки «DIGITAL BOX 4100 c» повернути потерпілому ОСОБА_13 ;

СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Чернин Таращанського району, зберігати при справі;

СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Плоске Таращанського району, зберігати при справі;

СД-диск, на якому знаходиться відеозапис відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 в с.Степок Таращанського району, зберігати при справі;

три поліетиленові пакети, рукавиця та частини навісного замка, які було вилучено під час огляду місця події в магазині с.Чернин Таращанського району знищити;

автомобіль марки «ВАЗ-21013» д/н НОМЕР_5 повернути власнику ОСОБА_20 ;

автомобіль марки «ДЕО-ЛАНОС» д/н НОМЕР_3 повернути ОСОБА_7 ;

два навісні замки з пошкодженнями, які було вилучено під час огляду місця події в магазині с. Луб`янка Рокитнянського району знищити;

бензопилу марки «Урал» - повернути потерпілому ОСОБА_16 ;

автомобіль марки «Рено Сандеро» д/н НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_19 ;

навісний замок, відрізок картону та кусок деревини, які було вилучено під час огляду місця події в магазині с. Мисайлівка Богуславського району знищити;

металеву фомку та газовий ключ, які були вилучені під час обшуку повернути ОСОБА_65 ;

врізний замок, сліди рукавичок та слід папілярного визерунку, які перенесені на клейку стрічку, недопалок цигарки «Прилуки», які було вилучено під час огляду місця події в магазині с.Плоске Таращанського району знищити;

паперову коробку з-під цукерок «Рошен», паперову коробку з-під цукерок «Лукас», картку поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар», дві банки з-під кави «Нескафе», скляну пляшку з-під горілки «Хлібний Дар» - знищити.

навісний замок чорного кольору, відрізок деревини прямокутної форми, шість торгових етикеток, акцизну паперову марку та чотири мішки білого кольору, які було вилучено під час огляду місця події в магазині с.Саварка Богуславського району знищити;

товаро-матеріальні цінності (цигарки, алкогольні напої, кава, чай, запальнички, шоколад, ковбаса, сир, майонез), які були оглянуті 02 лютого 2012 року, - повернути потерпілому ОСОБА_66 ;

автомобіль марки «ВАЗ-2101» д/н НОМЕР_7 повернути власнику ОСОБА_67 ;

п`ять металевих ломів, мішок з товаро-матеріальними цінностями, пляшку з-під горілки «Хлібний Дар», три пляшки з-під горілки «Златогор» - знищити.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1