Справа № 128/3075/16-к
Провадження №11-кп/772/1566/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року м. Вінниця

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянув «26» грудня 2016 року у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року задоволено клопотання старшого інспектора Вінницького МРВ КВІ УДТПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого від відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку в два роки, застосоване відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2015 року за ч.2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі.

Направлено засудженого ОСОБА_8 , до місця позбавлення волі від відбування покарання призначеного за вироком вінницького міського суду вінницької області від 26.11.2015 року за ч.2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_8 не з`являвся на реєстрацію до КВІ -19.04.2016,07.06.2016 року,21.06.2016 року, 02.08.2016 року з неповажних причин, оскільки суд не прийняв до уваги медичні документи, оскільки вважає, що вони не свідчать, що протягом цих днів засуджений за станом здоров`я не міг з`являтись на реєстрацію, тому суд дійшов до висновку, що ОСОБА_8 систематично не виконав покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, а також вчинив нові злочини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Також суд першої інстанції в підтвердження обставин щодо зміни місця проживання засудженого прийняв до уваги пояснення ОСОБА_9 ( бабусі засудженого), а також три конверта повернутих до суду з рекомендованими повідомленнями, з яких вбачалось, що засуджений не отримав судові повістки за викликом до суду з відміткою уповноваженої особи поштового зв`язку за зазначеною адресою не проживає та за закінченням терміну зберігання.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького районного суду від 14.11.2016 року про задоволення клопотання старшого інспектора Вінницького МРВ КВІ УДТПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого від відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_8 як незаконної. Також просить ухвалити нову ухвалу, відмовивши у задоволенні клопотання старшого інспектора Вінницького МРВ КВІ УДТПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого від відбування покращання, призначеного вироком відносно ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя в порушення вимог ч.3 ст. 539 КПК України, положення статей 318-380 КПК України та за ст. 23 КПК України в мотивувальній частині посилався на пояснення ОСОБА_9 при цьому її свідчення як учасника кримінального провадження не отримав, безпосередньо її свідчення як доказ не дослідив, а лише послався на її письмове пояснення. Вказане пояснення, відповідно до ч.2 ст. 23 КПК України не може бути визнаним доказом, а тому суд при винесенні ухвали не має право посилатись на вказане пояснення ОСОБА_9 як доказ.

Також апелянт посилається я, що судом не взято до уваги, що 19.04.2016 року засуджений ОСОБА_8 хворів та знаходився на лікуванні в стоматологічному кабінеті «Дентал» з діагнозом загострення хронічного , гнійного периоститу зуба, з 04.06.2016 р. по 27.06.2016 р. та з 30.07.2016р. по 10.08.2016 р. знаходився на лікуванні в медичному центрі лікування захворювання хребта з діагнозом гостра люмбоішалгія справа та фактично не мав змоги явитись в орган КВІ на реєстрацію.

Крім того, суд при винесенні ухвали не взяв до уваги вимоги ст. 62 Конституції України відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. А тому суд не вправі був брати до уваги відомості про вчинення ОСОБА_8 злочинів, оскільки його винуватість у законному порядку не доведена і не встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого інспектора Вінницького МРВ КВІ УДТПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2015 року за ч.2 ст. 289 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2015 року за ч. 2 ст.289 КК України до п`яти років позбавлення волі , на підставі ст. ст.75,104 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку в два роки , не вчинить нового злочину та виконає , обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

15.03.2016 року засуджений поставлений на облік в Вінницького МРВ КВІ УДТПтС України у Вінницькій області за місцем свого мешкання та останньому роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених судом обов`язків, за вчинення адміністративних правопорушень та нового злочину, в результаті проведеної роботи, засуджений дав підписку про ознайомлення з вищевикладеним. Також 15.03.2016 року, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію ( 1-й та 3-й вівторок кожного місяця), про що повідомлено засудженого під підпис.

Також у клопотанні зазначено, що 19.04.2016 р., 07.06.2016 р., 21.06.2016 року та 02.08.2016 року року засуджений ОСОБА_8 не з`явився на реєстрацію до органу КВІ з неповажних причин , також вчинив нові злочини за ч.2 ст. 190 КК України, що є порушення покладених на нього судом обов`язків. 07.06.2016 р. та 21.06.2016 року, в телефонному режимі засудженим повідомлено, що він хворіє, але письмового доказу останнім до КВІ не надано. У період з 12.07.2016 року по 19.07.2016 року засуджений перебував під вартою в УВП № 1. За місцем проживання засуджений характеризується посередньо, схильний до вчинення правопорушень. Вважає , що така поведінка засудженого свідчить про небажання його стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Серед поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк слід виділити: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Твердження в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, надані медичні документи, щодо причин неявки засудженого ОСОБА_8 у КВІ, відповідають дійсності, оскільки 19.04.2016 року - засуджений ОСОБА_8 хворів та знаходився на лікуванні в стоматологічному кабінеті «Дентал» з діагнозом загострення хронічного, гнійного периоститу зуба ( а.п.28), з 04.06.2016 р. по 27.06.2016 р. та з 30.07.2016р. по 10.08.2016 р. знаходився на лікуванні в медичному центрі лікування захворювання хребта з діагнозом гостра люмбоішалгія справа ( а.п. 26 27), що підтверджує те, що ОСОБА_8 фактично не мав змоги явитись в орган КВІ на реєстрацію.

Суд першої інстанції при винесенні ухвали послався на покази бабусі засудженого , ОСОБА_9 , відповідно до яких ОСОБА_8 за зазначеною адресою не проживає, при цьому свідчення ОСОБА_9 як учасника кримінального провадження усно не отримав, безпосередньо її свідчення як доказ не дослідив, а лише послався на її письмове пояснення, однак дане пояснення спростовується довідкою характеристикою, виданою виконкомом Вінницько Хутірської сільської ради від 06.09.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_8 проживає за адресою в АДРЕСА_1 із батьками, сестрою, бабусею та дідусем ( а.п. 33).

Крім того, суд першої інстанції, на підтвердження того, що ОСОБА_8 не проживає за адресою АДРЕСА_1 як на доказ послався на конверти з рекомендованими повідомленнями, з яких вбачається, що ОСОБА_8 не отримав зазначену кореспонденцію, оскільки за значеною адресою не проживає.

Так, на поштовому конверті з викликом ОСОБА_8 на судове засідання 16.09.2016 р. о 09 год. 30хв. причина повернення зазначена, що « за зазначеною адресою не проживає», однак прізвища уповноваженої особи та на підставі чого вказані такі дані не зазначено ( а.п.10), на поштових конвертах з викликом ОСОБА_8 на судові засідання на 10.10.2016 року о 09 год. 00 хв. та 11.11.2016 року о 14.00, причина повернення зазначена «вийшов термін зберігання » ( а.п.19,24).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що вищевказані поштові конверти не можуть бути доказом відсутності ОСОБА_8 за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Щодо вчинення ОСОБА_8 нових злочинів на які посилається суд першої інстанції як на свідчення небажання засудженим стати на шлях виправлення, то за даними епізодами ОСОБА_8 не визнаний винним, а відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами , передбаченими в статтях 71,72 КК України.

Враховуючи викладене, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а тому ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2016 року підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні клопотання старшого інспектора Вінницького МРВ КВІ УДТПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого від відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404, 405,407,409, 411, 419 КПК України, апеляційний суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2016 року скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого інспектора Вінницького МРВ КВІ УДТПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду від 26.11.2015 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: