Справа № 742/900/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/747/2017
Категорія - ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леляки, Варвинського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, має малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.10.2001 Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3, 69 КК України до 1 року 6 міс. позбавлення волі; 30.09.2003 Прилуцьким міським судом за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 3, 15 ч. 2, 289 ч. 3, 69, 357 ч. 3, 70 ч. 4, КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 20 листопада 2003 року Варвинським районним судом за ст..185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, 19.12.2003 Варвинським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі; 14.09.2007 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 121 ч. 1, 71 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі; 27.03.2013 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі (звільнений 21.09.2016 Харківським районним судом Харківської області по відбуттю терміну покарання),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.05.2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією всього особистого майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в закону силу залишено без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено рахувати з 06.02.2017 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою в період з 06.02.2017 року по 12.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 90 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених на залучення експертів.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.02.2017 близько 12 години 30 хвилин, гр. ОСОБА_7 , прибув до господарства гр. ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_3 , де, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння чужим майном та власного збагачення, діючи з корисливих мотивів, без дозволу господині, раптово, з застосуванням сили, проник в середину даного житлового будинку, де вчинив напад на власницю будинку, поєднаний з насильством, небезпечним для життя останньої, в ході якого, маючи єдиний злочинний намір на заволодіння майном, почав погрожувати ОСОБА_9 , застосовуючи при цьому фізичне насильство, яке виразилось в завданні потерпілій ударів по тілу, обличчі та голові, в результаті чого ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в ділянці правої носо-губної складки, що згідно висновку судово-медичної експертизи, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, по одному синцю в обох очних ділянках, в правій тім`яній ділянці, по тильним поверхням обох кистей, в правій сідничній ділянці, синець з садном на правому стегні, що згідно висновку судово-медичної експертизи, як в своїй сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в подальшому застосовуючи психологічне насильство, яке виразилось в демонстрації ножа, який ОСОБА_7 тримав в руках, відкрито заволодів грошима в сумі 450 грн., мобільним телефоном марки «Nokia-1202» разом з зарядним пристроєм до нього, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи, становить 190 грн., що належали потерпілій, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_7 та сам обвинувачений подали апеляційні скарги, в яких, не оспорюючи встановлених судом обставин та доведеності вини, просять змінити вирок суду в частині призначеного покарання, застосувавши вимоги ст. 69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, ніж передбачено ч. 3 ст. 187 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування своєї позиції вказують на пом`якшуючу вину обставину - зміну сімейного положення обвинуваченого, зокрема, народження дитини, тому адвокат вважає, що дана обставина у сукупності з іншими пом`якшуючими вину обставинами такими як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове усунення заподіяної шкоди шляхом добровільної видачі залишку від викраденого є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

Прокурор також не погодився з вироком суду та просить його скасувати, ухваливши новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком 12 років з конфіскацією майна. В решті вирок суду просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що судом недооцінена зухвалість вчиненого ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину щодо особи похилого віку із застосуванням до потерпілої насильства та заподіяння тілесних ушкоджень кулаками у життєво важливий орган голову та ногами по тулубу, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння. Також вважає, що судом не враховано того, що обвинувачений молодий за віком, проте ніде не працює, будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та вчинив подібний злочин, характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги з наведених у них підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника та підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та погрозою застосування такого насильства щодо потерпілої ОСОБА_9 , поєднаному з проникненням у житло, заподіянням останній тілесних ушкоджень та заволодінням її майном.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, конкретні обставини даного злочину, яким не заподіяно значної матеріальної шкоди потерпілій, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став і через незначний строк після звільнення від відбування покарання вчинив новий умисний злочин, врахована судом і негативна характеристика обвинуваченого з місця проживання та посередня - з місця відбування покарання, перебування його на обліку Прилуцького наркологічного диспансеру з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Враховано судом і те, що на момент вчинення злочину дружина ОСОБА_7 була вагітна.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції була розглянута позиція захисника щодо можливості призначення покарання обвинуваченому з урахуванням ст. 69 КК України, але суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для призначення міри покарання нижче від найнижчої межі, колегія суддів розділяє таку позицію і вважає, що факт народження дитини не може стати вирішальним для зміни такої позиції.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що і прокурором в апеляційній скарзі не наведено переконливих обставин, які свідчать про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання, що не були враховані судом першої інстанції. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в суді першої інстанції прокурором у кримінальному провадженні при висловленні думки в судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченому йшла мова про обрання позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна. Крім того, при призначенні покарання судом першої інстанції враховані всі обставини на які посилається прокурор. Інших даних, які б свідчили про необхідність призначення більш суворого покарання в суді апеляційної інстанції не надано

З урахуванням доказів у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що підстав для зміни чи скасування вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 немає.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги як обвинуваченого та його захисника так і прокурора не підлягають задоволенню.

Разом з тим, в порядку ст. 72 ч. 5 КК України підлягає додатковому зарахуванню строк попереднього ув`язнення обвинуваченого із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 13.05.2017 року по 20.06.2017 року - день набрання чинності Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року „Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2017 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України додатково зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 13.05.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4