Справа № 541/238/17
Провадження № 1-кп/541/65/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

- головуючого, судді ОСОБА_1 ,

- при секретарі ОСОБА_2 ,

- з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, громадянки України, одруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

За обвинувальним актом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в денний час доби, перебуваючи в робочому кабінеті інспектора відділу нарахування та виплат Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 92, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок держави, маючи бажання та наміри направлені на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, що виразилось у приховуванні інформації шляхом умисного замовчування, а також, зазначенні неправдивих відомостей, у своїй заяві для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання від 07.11.2014 року, не вказала відомості, щодо наявності у її чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приватній власності однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу ВТР 4647005, посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міськнотокругу ОСОБА_6 05.07.2012), хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи праці та соціального захисту населення про відсутність у неї або будь-кого із членів її сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції, населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що в подальшому вплинуло на встановлення права на призначення щомісячної адресної допомоги за кошти Державного бюджету України, внаслідок чого їй була нарахована та виплачена адресна допомога в порядку, передбаченому Постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресною допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» протягом періоду з 07.11.2014 по 31.08.2015 в сумі - 11309,49 гривень.

В результаті таких неправомірних дій, відповідно висновку судово-економічної експертизи № 1412 від 17.01.2017 - розмір шкоди (збитків) що заподіяна Державному бюджету внаслідок подання ОСОБА_4 недостовірних відомостей щодо відсутності у неї або будь-кого із членів її сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції, населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення при отриманні щомісячної адресної допомоги переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з листопада 2014 року по серпень 2015 року, призначення якої проведено Управлінням праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради, підтверджується документально на суму 11244(одинадцять тисяч двісті сорок чотири) гривні 49 копійок, якою ОСОБА_4 незаконно заволоділа шляхом обману, тим самим заподіявши Державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Протиправні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані по ст. 190 ч.1 КК України як заволодіння чужим майно шляхом обману,
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям та повним відшкодуванням державі заподіяної шкоди.

Представник потерпілої організації Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області ОСОБА_7 не висловила заперечень проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , зважаючи на ту обставину, що нею в повному об`ємі відшкодовано заподіяну державі шкоду.

Прокурор висловив думку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки вона вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, збитки відшкодувала в повному об`ємі, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину.

Розглядаючи питання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд виходить з наступного.

Так, згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність, не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям є щире розкаяння особи, активне сприяння його розкриттю та повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу. Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

В даному випадку ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, щиро покаялася, не має судимості, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала заподіяну злочином шкоду, по місцю проживання характеризується позитивно.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 вимог ст. 45 КК України, звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Керуючись ст. ст. 284, 288, 372 КПК України, ст. 45 КК України, суд -
ухвалив :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності по ст. 190 ч. 1 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0001240 від 29.10.2016 року відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 7 днів, з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_8