Справа № 755/4059/16-к
В И Р О К
іменем України
"06" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0012272 від 15 серпня 2015року по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з повною вищою освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 14 серпня 2015 року, приблизно о 10 год. 20 хв., знаходячись за кермом технічно справного автомобіля FORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , стоячого на проїзній частині Русанівськогоб-ру напроти буд. №9, розпочав рух заднім ходом, в напрямку від вул. Русанівська набережна, в бік б-ру Давидова в м. Києві.

В той час, позаду автомобіля FORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , проїзну частину ОСОБА_7 переходила пішохід ОСОБА_6 , яка рухалась справа на ліво, перпендикулярно по відношеню до напрямку руху автомобіля і була повернута лівою бічною поверхнею тіла до даного автомобіля.

Під час руху водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 10.1. ПДР України: "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху";

п. 10.9. ПДР України: "Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб".

Порушення вищевказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що він розпочав рух автомобіля FORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , заднім ходом, перед цим не звернувся за допомогою до інших осіб, та не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки пішоходу ОСОБА_6 , яка в той час рухалась позаду даного автомобіля, переходячи дорогу.

Продовжуючи небезпечний рух, водій ОСОБА_3 скоїв наїзд задньою частиною свого автомобіля FORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , в область лівої бічної поверхні тіла пішохода ОСОБА_6 , від чого остання впала на проїзну частину і отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2445/Е від 04.01.2016 р.: «Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_6 , 1939 р.н., свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 14.08.2015 о 10.45, у неї мали місце наступні тілесні ушкодження: а) забійна рана м`яких тканей голови, яка відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п. 2.3.3. та 4.6. «Правил»; б) закрита травма лівого передпліччя у вигляді перелому лівої променевої кістки в типовому місці, яка відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 4.6. та 2.21./в «Правил»».

Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_3 , котрий порушив вимоги п.п. 10.1, 10.9. Правил дорожнього руху України.

За вказаних обставин ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,

Таку ж кваліфікацію дій обвинуваченого підтримано державним обвинуваченням.

Під час розгляду справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст.286 КК України не визнав повністю, та показав, що 14 серпня 2015 року, приблизно о 10 год. 20 хв., він знаходився за кермом технічно справного автомобіля FORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , стоячого на проїзній частині Русанівськогоб-ру напроти буд. №9, розпочав рух заднім ходом, в напрямку від вул. Русанівська набережна, в бік б-ру Давидова в м. Києві з метою припаркувати свій автомобіль. Рух автомобіля контролював за допомогою дзеркал та крім того його автомобіль обладнано системою «парктронік». Коли автомобіль рухався заднім ходом перешкод він не бачив, в цей час спрацював «парктронік» та він побачив, що перехожі показують на проїздну частину дороги. Він зупинив автомобіль та вийшовши побачив ОСОБА_6 , яка лежала на проїздній частині дороги по заду його автомобіля. Під час руху автомобіля він пішохода ОСОБА_6 не бачив, звідки вона появилась на дорозі йому не відомо.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України сторона обвинувачення, посилається на докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 14 серпня 2015 року, приблизно о 10 год. 20 хв., вона знаходилась на тротуарі по Русанівськогоб-ру напроти буд. №9. Вона мала на меті перейти проїзну частину дороги. Розпочавши рух вона впевнилась в його безпеці. Вона бачила автомобільFORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на проїзній частиніРусанівськогоб-руза декілька метрів від неї. Розпочавши рух та подолавши приблизну відстань 1-1,5 метра вона побачила що автомобільFORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_2 на неї заднім ходом. Вона виставила вперед себе руку, однак водій не зупинив свій автомобіль, відбулось зіткнення та вона отримала тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні експерт сектору авто технічних досліджень ОСОБА_8 показав, що ним проводилась судова експертиза у цьому кримінальному провадженні, зазначив, що повністю підтверджує надані ним висновки та що саме не виконання ОСОБА_3 вимог пункту 10.9. ПДР України з технічної точки зору є причиною даного ДТП.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Тож у судовому засіданні були досліджені наступні документи.

Так, з рапорту старшого ІПС УПС МВС в м. Києві, роти №4 батальйону №2, рядового міліції ОСОБА_9 вбачається, що 14.08.2015 року о 10 годині 15 хвилин за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 9 екіпажем 0409 було оформлено ДТП за участі автомобіляFORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , та було вчинено наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яку було госпіталізовано до лікарні.

Зі схеми місця ДТП, яка сталася 14.08.2015 року о 10 годині 15 за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 9, вбачається, що розташування автомобіля FORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 .

З протоколу огляду місця ДТП від 14.08.2015 року з схемою та фото таблицею до нього, складеного ст..слідчим Печерського РУГУ МВС України в м. ОСОБА_10 в період часу з 11 год. 10 хв. по 11 год. 50 хв. підтверджується місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушенн

Відповідно до постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів, від 15серпня 2015 року, складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , автомобіль FORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження і передано на зберігання власнику під розписку.

З медичноговисновку №004218 вбачається, що ОСОБА_3 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння під час огляду 14.08.2015 року..

З протоколів проведення слідчого експерименту, від 09 лютого 2016 року, долученої схеми та диску, складеного старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 , проведеного за участі потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , вбачається, що даний експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей обставин ДТП.

Відповідно до висновку експерта №2445/Е, від 04.01.2016 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_13 , на підставі постанови старшого слідчого Управління поліції у Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 , в результаті ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження: «а) забійна рана м`яких тканей голови, яка відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п. 2.3.3. та 4.6. «Правил»; б) закрита травма лівого передпліччя у вигляді перелому лівої променевої кістки в типовому місці, яка відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 4.6. та 2.21./в «Правил»».

Відповідно до висновку експерта №126ат від 18 лютого 2016 року, проведеного експертом сектору автотехнічних досліджень ОСОБА_8 , на підставі постанови старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_14 , від 18.02.2016 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіляFORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пункту 10.9 ПДР України.

В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіляFORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.9; ПДР України.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, зазначені вище висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню ОСОБА_15 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує те, що відповідно до ст. 25 КК України дане кримінальне правопорушення є ненавмисним, а передбачає необережну форму вини, яка полягає у злочинній недбалості, а також характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання у вигляді штрафу.

Разом з тим, враховуючи наслідки кримінального правопорушення, позицію потерпілої, суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткове покарання, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, а саме позбавити його права керування транспортними засобами на певний строк.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Розмір процесуальних витрат на проведення судової експертизи становить 614,40грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

з а су д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500-та неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 грнз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2( два) роки.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у розмірі 614 грн. 40 коп. на користь держави.

Речові докази: автомобіль FORDFIESTA, д.н.з. НОМЕР_1 і передано на зберігання ОСОБА_3 - залишити у його володінні.

Речовий доказ: СD-R диск Videx - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя