Провадження № 1-в/317/302/2017
Справа № 317/2399/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника органу виконання покарань ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 УДПтС України в Запорізькій області в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мала Жмеринка, Жмеринського району, Вінницької області, громадянина України, освіта середня, має цивільну дружину, проживав за адресою: АДРЕСА_1 .,раніше судимого:
-21.04.2004 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, 75 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

-23.03.2005 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим за ч. 4 ст. 152 Кримінального кодексу України до 12 років позбавлення волі. Згідноз ст. 71 КК України приєднано до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком цього ж суду від 21.04.2004 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.11.2004 року по 26.05.2005 року включно із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_5 засуджений 23.03.2005 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим за ч. 4 ст. 152 Кримінального кодексу України до 12 років позбавлення волі. Згідноз ст. 71 КК України приєднано до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком цього ж суду від 21.04.2004 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.11.2004 року по 26.05.2005 року включно із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Під час відбуття покарання засуджений став на шлях виправлення, в зв`язку з чим, до нього можливо застосувати заохочувальну норму, передбачену ст. 81КК України.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.
Засуджений та його захисник в судовому засіданні наполягали на задоволенні клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, про що свідчать численні заохочення, працевлаштований на господарській обслузі установи старшим двірником житлової зони. Окрім того, захисником засудженого до суду надано довідку, видану головою Миколаївської ради від 07.08.2017р., відповідно до якої, сільська рада спроможна надати житло для проживання гр. ОСОБА_5 у випадку його звільнення з БВК-99, а також працевлаштувати його на території Миколаївської сільської ради.
В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви захисника засудженого, зазначив, що засуджений не довів своє виправлення, тому як його поведінка не була стабільно позитивною за весь час відбування покарання.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що заперечення представника адміністрації щодо нестабільної поведінки не обґрунтовані та не доведені матеріалами особової справи.
Суд, вислухавши учасників процесу приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.11.2004 року.

Початок строку : 01.11.2004 року Кінець строку : 05.04.2019 року.

Станом на 17.08.2017 року відбув більш як 3/4 строку покарання.

З 13.07.2005 року відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)».

З наданої адміністрацією установи характеристики вбачається, що засуджений за період відбування покарання допустив одинадцять порушень вимог режиму відбування покарання, десять з яких зняті та погашені в установленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має дев`ять заохочень правами начальника установи та п`ятнадцять заохочень правами начальника відділення СПС.

Працевлаштований у господарській обслузі установи старшим двірником житлової зони. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. Приймає участь у проведенні ремонтних робіт в приміщеннях виробництва установи, також приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи та інвентарю, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Приймає особисту участь у організації виховних заходів у відділенні СПС. Приймав участь у програмі диференційованого-виховного впливу «Освіта». На даний час приймає участь у програмах диференційованого-виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення». У 2009 році закінчив Біленьківську вечірню (змінну) загальноосвітню школу II-III ступенів та здобув повну загальну середню освіту.

У скоєному злочині розкаюється, вину визнає повністю.

За вироком суду має позов у сумі 50596,95 гривень, але виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

За період відбування покарання на профілактичному обліку не перебував, підстав для постановки не було.

Таким чином, з наданих матеріалів особової справи вбачається, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, з якої вбачається, що засуджений дійсно характеризується позитивно, має 24 заохочення, вислухавши його пояснення, висновок прокурора, який не заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст. 336, ст.537, ч.2, ч.3, ст.539 КПК України, ст.153, 154 КВК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 , 20.03.1983р. на весь залишений строк.
Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.
Суддя: ОСОБА_1