Справа № 487/3603/17
Провадження № 1-кс/487/986/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про накладення арешту)
11.07.2017 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 про накладення арешту, -

встановив:
10 липня 2017 року слідчий СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 07.10.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0004731 ініціював перед слідчим суддею клопотання, в якому просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , та квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що є достатні підстави вважати, що вказана квартира є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Із вказаних матеріалів вбачається, що до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою звернувся ОСОБА_7 , який просить вжити заходи, до малознайомих йому осіб, які шахрайським шляхом заволоділи його документами на нерухоме майно, розташовані за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 належала на праві ? часткової спільної приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_7 показав, що восени 2016 року ОСОБА_7 біля свого будинку АДРЕСА_5 зустрів незнайому жінку, яка назвалась ОСОБА_10 та запитала з приводу оренди житла. Обговоривши умови проживання, а саме 1000 гривень в місяць, вказана жінка разом з двома малолітніми дітьми почала проживати в кв. АДРЕСА_5 . Однак за час проживання гроші так і не передавала. У зв`язку з цим, ОСОБА_11 увійшов до кімнати де проживала ОСОБА_12 та помітив зникнення деяких речей (пилосос, телевізори, килим, білизна, тощо). Зі слів ОСОБА_13 , все це майна викрав її чоловік ОСОБА_14 , який періодично з нею проживав.

Також ОСОБА_7 зазначив, що під час проживання ОСОБА_13 в його будинку, знаходячись на кухні, де також були: ОСОБА_12 , її чоловік - ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та батько ОСОБА_7 - ОСОБА_9 почав обговорювати зі своїм батьком про скрутне становище та про необхідність продажу будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . їхню розмову почув ОСОБА_14 та запропонував допомогти в продажі. Зі слів ОСОБА_14 цьому може допомогти його сестра ОСОБА_15 , на що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 погодились.

Наступного дня, ОСОБА_7 . ОСОБА_12 , та ОСОБА_14 направились до Центрального ринку де їх вже чекала ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_7 взяв з собою документи на квартиру АДРЕСА_2 та передав їх ОСОБА_15 для подальшого оформлення.

Через декілька днів вони зустрілись в нотаріуса по АДРЕСА_6 , де також були присутні його батько та двоє невідомих чоловіків на ім`я ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (ріелтори). В приміщені нотаріальної контори був складений договір купівлі-продажу, де розписались покупець та продавець. Однак ані грошових коштів, ані договору купівлі-продажу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не отримали. Запитавши у Ніни де гроші, вона відповіла, що гроші забрав ОСОБА_14 та поїхав до Росії.

Через деякий час ОСОБА_7 виявив що зникли документи на квартиру АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_13 , вказані документи вона забрала, так як ОСОБА_18 може їх загубити, але згодом вказані документи у ОСОБА_13 забрав ОСОБА_14 .

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що на мобільний телефон ОСОБА_7 зателефонував один з ріелторів та попросив з ним зустрітись біля ресторану «Пекін». Під час зустрічі обговорили про необхідність звернення до нотаріусу щоб підписати деякі документи, так як щось в них було не вірно оформлено. По дорозі до нотаріусу вони заїхали до кафе, де ОСОБА_7 випив 50 грамів горілки та після цього поїхали до нотаріуса по вул. Шевченко, 42, де він підписав якісь документи. Які саме документи підписав, він не знає так як зміст документу не читав. Пізніше йому стало відомо, що це був договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_3 .

Також на початку жовтня 9-10 числа 2016 року, на мобільний телефон ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_15 та просила зустрітись біля ресторану «Пекін». Прибувши на зазначене місце він зустрів ОСОБА_19 і ОСОБА_15 . Зі слів ОСОБА_13 необхідно було поїхати до нотаріуса, для оформлення договору, згідно якого ОСОБА_12 на протязі 6 місяців зобов`язується передати ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 11 000 доларів США за продані дві квартири. На що ОСОБА_7 погодився та поїхали до нотаріусу по вул. Садовій у м. Миколаєві.

У приміщенні нотаріуса оформили договір позики згідно якого ОСОБА_7 , передає строком на 6 місяців ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 284099 гривень, що складає 11 000 доларів США.

Таким чином встановлено, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи документами та шляхом обману заволоділи квартирою АДРЕСА_1 та квартирою АДРЕСА_2 .

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №91200589 власником квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_5 .

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №91200813 власником квартири АДРЕСА_2 являється ОСОБА_6 .

Згідно п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України Передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна, зацікавленими особами, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки вказане майно є предметом злочину, накладення арешту необхідне для запобігання відчуження майна на користь третіх осіб. Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , та квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
Клопотання задовольнити.

Застосувати, в рамках кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 07.10.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004731, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , та квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_21