Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/310/17
Провадження №: 1-кс/332/196/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ;.

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3 ;

слідчого Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 ;

розглянувши клопотання досудового розслідування про накладення арешту,
ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання про накладення арешту в якому зазначено, що в провадження СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000287 за ч.1 ст.213 КК України.

Як зазначено в клопотанні, досудовим розслідуванням під час проведення обшуку 2.2.2017 року на території, належній ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 вилучено: ваги механічні, з максимальною вагою зважування до 500 кг., та брухт чорного металу, загальною вагою 100 кг.

Постановою слідчого від 3.2.2017 року вищезазначене майно визнано речовим доказом та залишене на майданчику Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

3.2.2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно, посилаючись на п.4 ч.2 ст.167 та на п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор доводи клопотання підтримали, просять задовольнити.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали додані до клопотання, суд прийшов до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони ухвалою слідчого судді від 27.1.2017 року наданий дозвіл на проведення обшуку за вищевказаною адресою. Під час проведення обшуку 2.2.2017 року вилучене вищезазначене майно.

Згідно п.6 ч.2 ст.235 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються речі, документи та особи, для виявлення яких проводиться обшук, тобто законом передбачена конкретність виявлення та можливість подальшого вилучення.

Відповідно до ч.5 ст.236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

З чого суд робить висновок, що порушення порядку обшуку, проведеного в порядку ст.236 КПК України, не встановлено.

Постановою слідчого від 3.2.2017 року вилучене під час обшуку майно визнане речовим доказом, залишене на майданчику Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Досудове слідство звернулося до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї Статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ні матеріалами провадження, ні під час судового засідання, досудовим розслідуванням та прокурором не доведено підстав, передбачених як ч.2 ст.167 та ч.2 ст.170 КПК України, на які посилаються слідчий та прокурор обґрунтовуючи накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, що саме ці металеві ваги та вироби є предметом кримінального правопорушення, за яким відкрите провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України правові підстави арешту майна, встановлені законом відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що порядок зберігання речових доказів викладений в ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,167,170,173,235,236,303,306-308 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про накладення арешту на ваги механічні, з максимальною вагою зважування до 500 кг., та брухт чорного металу, загальною вагою 100 кг., вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1