Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 14 грудня 2016 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Людвинівка Макарівського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
За обставин встановлених судом та детально наведених у вироку ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він будучи засудженим вироком Макарівського районного суду Київської області від 05 січня 2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.,ухилився від сплати штрафу.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2017 року зазначений вирок суду відносно ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому, зазначає, що районним судом у мотивувальній частині вироку від 14 грудня 2016 року викладено не формулювання обвинувачення, яке він визнав доведеним, а лише зазначено у чому обвинувачується ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом. Апеляційним судом під час розгляду апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора не усунуто вказаних порушень допущених районним судом, а тому ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, додані до неї копію судового рішення та документів, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як вбачається з копії вироку, і про це стверджується в ухвалі апеляційного суду, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 був засуджений Макарівським районним судом Київської області від 05 січня 2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень. ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність у разі несплати штрафу. Однак, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про порядок та умови відбування покарання у виді штрафу, штраф умисно не сплатив, тобто ухилився від його сплати. Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 повністю доведеною, а скоєні ним діяння такими, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.
Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги, передбачені ст. 374 КК України, зазначивши у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , визнане судом доведеним та інші необхідні данні, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.
Апеляційний суд зазначив, що рішення суду першої інстанції у виді вироку, постановленого 14 грудня 2016 року відповідає вимогам законності, оскільки районний суд виконав всі вимоги процесуального закону та вирішив справу відповідно до норм матеріального права, які підлягають застосуванню по справі щодо ОСОБА_4 .
Як убачається зі змісту ухвали, апеляційний суд перевірив доводи, наведені в поданій прокурором апеляції, всебічно їх розглянув і відмовив у задоволенні цих доводів, навівши докладне обґрунтування прийнятого рішення. Вважати ці висновки неправильними чи сумнівними підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у поданій скарзі прокурором не наведено обставин чи інших доводів, які би свідчили, що у даному кримінальному провадженні, було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Враховуючи викладене, та виходячи з того, що з касаційної скарги і наданих копій судових рішень підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає, а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п.2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3