Справа № 639/900/17 Провадження № 1-кс/639/261/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2017 року місто Харків
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, раніше судимого 07.10.2015 року Комінтернівським районним судом м.Харкова, за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, 15.01.2016 року повідомлено про підозру СВ Основ`янського відділення Слобідського відділу ГУНП в Харківській області за ч.2 ст.185 КК України (обвинувальний акт направлено 22.01.2016 року до Червонозаводського районного суду м.Харкова), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
встановив:
У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_8 , будучи повідомленим 15.01.2016 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, СВ Основ`янського відділення Слобідського відділу ГУНП в Харківській області (обвинувальний акт направлено 22.01.2016 року до Червонозаводського районного суду м.Харкова), належних висновків не зробив та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення-злочин з корисливих мотивів за наступних обставин:
Так, неповнолітній ОСОБА_8 25.08.2016 року у другій половині дня, у вечірній час доби, перебуваючи на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , щодо таємного викрадення будь-якого майна з проникненням на території будь-якого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 .
Для доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_8 26 серпня 2016 року приблизно о 00 годині 30 хвилин у групі з ОСОБА_9 прибули в район розташування домоволодіння раніше їм невідомого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де вони, діючи узгоджено, спочатку перелізли через паркан, яким обгороджено територію вказаного домоволодіння, та проникли через незачинені вхідні двері до приміщення сараю.
Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні сараю, помітили на підлозі вібраційну шліфувальну машину ТМ «Іжмаш» модель «ШВ-850Е», яку помістили у господарську сумку, знайдену за місцем виявлення предмету злочину. Таким чином, ОСОБА_12 у злочинній групі з ОСОБА_9 , вчинили всі дії, які вважали за необхідне для заволодіння чужим майном, а саме: шліфувальною машиною ТМ «Іжмаш» модель «»ШВ-850Е», належною ОСОБА_10 .
В той час до сараю увійшов господар домоволодіння ОСОБА_10 , який, помітивши неповнолітнього ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з належною йому сумкою, почав виясняти у них що саме вони роблять у сараї. У відповідь на це ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи узгоджено, з метою доведення до кінця злочинного умислу, який спочатку був спрямований на таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, але у зв`язку із обставинами, які склалися, переріс у відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, нехтуючи присутністю потерпілого на місці скоєння ними злочину, відкрито звернули на свою користь викрадене майно та з місця вчинення грабежу зникли.
В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розпорядилися викраденим майном на свій розсуд.
В результаті вчиненого відкритого викрадення ОСОБА_12 у групі з ОСОБА_9 завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 385 грн. 06 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №4734 від 26.09.2016 року.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення.
16.11.2016 року ОСОБА_12 було пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Допитаний як неповнолітній підозрюваний ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, винним себе визнав та дав показання по суті провадження.
Вина підозрюваного ОСОБА_12 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Підозрюваний ОСОБА_12 за викликом слідчого не з`являється, на телефонні дзвінки не відповідає, що позбавляє можливості проводити подальше досудове розслідування по кримінальному провадженню. Крім того, ОСОБА_12 є неповнолітнім, не навчається, ніде не працює, батьки на ОСОБА_12 впливу не мають, у зв`язку з чим, є достатні підстави для застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.
Орган досудового розслідування вважає, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_12 переховується від органів досудового розслідування та суду, може продовжити свою злочинну діяльність, може вчинити нові корисливі злочини, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим просить суд надати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Жовтневого районного суду м.Харкова для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Від учасників судового розгляду, клопотань про технічну фіксацію судового засідання не надходило.
Суд заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, адвоката, який просив відмовити у наданні дозволу на затримання ОСОБА_13 з метою приводу до Жовтневого районного суду м.Харкова для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.189 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу негайно, після одержання клопотання.
Так, 16.11.2016 року ОСОБА_15 було пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Згідно рапортів слідчого Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 на теперішній час місце перебування ОСОБА_13 невідомо.
Постановою слідчого від 10.01.2017 року підозрюваного ОСОБА_13 оголошено в розшук.
Окрім рапортів слідчого та оперуповноваженого Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області, які тотожні за змістом, суду не надані інші докази на підтвердження ризиків відносно підозрюваного, про які йдеться у клопотанні.
З урахуванням вимог п. 4 ч.1 ст. 184 КПК України, суд вважає, що прокурором не доведена наявність ризиків, а саме того, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.
Так, підозрюваний зобов`язаний з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, якщо викликаний у встановленому КПК України порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом).
У відповідності до частини 1 статті 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Відповідно до положень частини 8 статті 135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Статтею 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Як вбачається із частини 2 статті 139 КПК України, якщо зокрема підозрюваний, який був у встановленому цим кодексом порядку викликаний (наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом) не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосований привід.
Згідно допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які є дідусем та бабусею підозрюваного ОСОБА_7 , їм невідомо місцезнаходження онука.
Повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчих органів були вручені саме ним, таким чином слідчим та прокурором суду не надані докази на підтвердження факту належного повідомлення неповнолітнього ОСОБА_13 про виклики до слідчого Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області.
До того ж, слідчим не направлено до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_7 .
За вказаних обставин, встановлених в судовому засіданні, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_13 з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 188-190 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів зі дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1