Справа № 199/311/17-к
УХВАЛА
12.01.2017 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, судимого 21.01.2014 року Дніпровським райсудом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263,70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком на 3 роки; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.01.2017 року до Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , від 12.01.2017 року, відповідно до якого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , який підозрюється в тому, що 07.01.2017 року він у невстановлений слідством час він разом із своєю знайомою ОСОБА_9 знаходився в гостях у ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Згодом між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого у останнього виник злочинний намір, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, реалізовуючи який він наніс ОСОБА_10 близько 2 ударів кулаком в область обличчя; після чого ОСОБА_8 взяв із підлоги табурет, як знаряддя злочину, навмисно, наніс їм великою силою близько 3 ударів в область голови, від чого табурет розломився і ОСОБА_8 ніжкою від табурету наніс ще 1 удар в область голови та 1 удар в область тулубу потерпілого ОСОБА_10 . Від отриманих ударів ОСОБА_10 помер, тіло виявлено було 10.01.2017 року. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №88 від 11.01.2017 року смерть ОСОБА_10 наступила від шоку, інших травм із залученням декількох ділянок тіла, сумісних тупих травм голови та тулубу.

11.01.2017 року відомості про вказане правопорушення були внесені до ЄРДР за № 00000069, правова кваліфікація ч.2 ст.121 КК України, 11.01.2017 року ОСОБА_6 пред`явлена підозра за ст.121 ч.2 КК України; 11.01.2017 року о 15 год. 00 хв. він був затриманий в порядку ст.ст.131,208-211 КПК України.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 і прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання, просили його задовольнити, оскільки є ризики того, що підозрюваний буде скоювати нові злочини, може ухилитися від слідства і суду, незаконно впливати на доказову базу, потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки він офіційно не працює, вчинив новий злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком, оголошений у розшук.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозру за ст. 121 ч.2 КК України визнав повністю, він і захисник ОСОБА_5 не заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з моменту затримання, виходячи з наступного.

Клопотання та надані матеріали доводять про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, скоювати нові злочини, незаконно впливати на доказову базу, потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, підстав для їх обрання, не вбачається, враховуючи, що ОСОБА_6 був оголошений у розшук.

Обставини доведеності підозри і існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, підтверджуються копіями: витягу з ЄРДР, протоколу огляду місця події, одежі, протоколу допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_6 , протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , повідомленням про підозру від 11.01.2017 року, лікарського свідоцтва про смерть №88 від 11.01.2017 року, довідкою про судимості, протоколу затримання особи від 11.01.2017 року, виписки з паспорту.

Обговоривши питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, вислухавши прокурора, який наполягав на обранні такого запобіжного заходу, враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, підтверджені, а клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки при обґрунтуванні рішення про тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.28,107,110,131,132,176-178,183,184,186,193-197 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 12.01.2017 року задовольнити і застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 год. 00 хв. 11 березня 2017 року.
2. На ухвалу суду учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

3. Копії ухвали вручити негайно підозрюваному, прокурору, також надати для негайного виконання слідчому ОСОБА_4 .

Слідчий суддя: ОСОБА_1