Справа № 346/506/17
Провадження № 11-кп/779/149/2017
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

представника Коломийської ВК №41 ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 10 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про його умовно дострокове звільнення відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що як встановлено у судовому засіданні, засуджений допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що на нього було накладено чотири дисциплінарні стягнення, які на даний час погашені в установленому законом порядку, заохочення не оголошувались, цивільний позов в повному обсязі не сплачено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає ухвалу Коломийського районного суду незаконною та несправедливою, оскільки дисциплінарні стягнення, які були на нього накладені погашенні, нових порушень не допускав, окрім цього його допомоги потребує малолітня дочка та мама. Просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10.02.2017 року та ухвалити нову ухвалу про його умовно дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду скасувати;

- прокурор та представник Коломийської ВК № 41 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ч.3 п.2 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджений 07.05.2014 року Калуським міськрайонним судом Івано Франківської області за ст. 191 ч.4, ст. 75,75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язанні з матеріальною відповідальністю строком на 1 рік 6 місяців, 30.09.2014 року Апеляційним судом Івано Франківської області вирок змінено та засуджено за ст. 191 ч.4, ст. 69 КК України до двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки. Строк відбування покарання рахується з 11.09.2015 року, тобто засуджений відбув 2/3 строку призначеного судом покарання.

Однак відповідно до вимог ст. 81 ч.2 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно достроковому звільненні від відбування покарання такого, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення. Так, як під час відбування покарання засудженого в Коломийській ВК № 41 заохочення не оголошувалися, було накладено чотири дисциплінарні стягнення за порушення вимог режиму відбування покарання, які на даний час погашенні в установленому законом порядку, окрім цього засуджений не сплатив цивільний позов у повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 10 лютого 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_2