Справа № 755/5716/17
В И Р О К
іменем України
"25" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва угоду про примирення, укладену між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні ЄРДР № 0002610 від 27.02.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Безлюдівка, Харківського району, Харківської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, зареєстрованої та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_5 26 лютого 2017р., приблизно о 19 год. 30 хв., перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , та в цей час у неї виник словесний конфлікт із своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переріс в бійку, під час якої ОСОБА_4 наносив ОСОБА_5 удари дерев`яною палицею, а вона в свою чергу намагалася нанести йому удар ножем.

У ОСОБА_5 , яка перебувала в стані необхідної оборони та усвідомлювала, що її життю та здоров`ю загрожує небезпека, з мотивів захисту виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , аналізуючи ситуацію яка склалась у конфлікті, а саме те, ще ОСОБА_4 фізично сильніший, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки - у вигляді заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, з метою захисту себе, не маючи можливості інакше припинити даний конфлікт, лівою рукою, в якій тримала кухонний ніж, умисно нанесла ОСОБА_4 ножове поранення в область грудної клітини, в результаті чого спричинила останньому тяжке тілесне ушкодження, за критерієм небезпеки для життя, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з права.

В подальшому, ОСОБА_4 з отриманими внаслідок дій ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено на стаціонарне лікування, де надано кваліфіковану медичну допомогу.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 124 КК України як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого у разі перевищення меж необхідної оборони.

12 квітня 2017 року у даному кримінальному провадженні між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою підозрювана та потерпілий за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваної за ст. 124 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, при цьому підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію її дій за ст. 124 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке підозрювана ОСОБА_5 повинна понести за вчинене нею кримінальне правопорушення, а саме у виді одного року обмеження волі, із звільненням від відбування покарання з встановленням випробувального терміну на 1 рік та покладенням відповідних обов`язків, та отримана згода підозрюваної на призначення їй такого покарання.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній та потерпілому.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між підозрюваним та представником потерпілого дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді, покарання та інші, передбачені угодою, заходи.

Обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні просять затвердити угоду про примирення, укладену між ними 12.04.2017 року, та призначити обвинуваченій, узгоджену між ними, міру покарання. При цьому потерпілий підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. До того ж зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ст. 124 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст, укладеної з потерпілим, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілий, в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені положеннями ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого у разі перевищення меж необхідної оборони, а тому її дії кваліфікує за ст. 124 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та визнання своєї вини. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Згідно положень угоди про примирення ОСОБА_5 слід призначити, узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді одного року обмеження волі, звільнивши її від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням випробувального терміну на 1 рік та покладенням відповідних обов`язків.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 369, 373-376, 394, 469, 473 - 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 12 квітня 2017 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/1090/16, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002610 від 27.02.2017 року, укладену між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити їй, узгоджене між сторонами угоди про примирення від 12.04.2017 року, покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази: ніж, змиви речовини бурого кольору, вилучені у квартирі АДРЕСА_3 , що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя: