справа №215/2299/16-к
провадження №1-кп/176/87/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, опікуном не призначався, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, державних відзнак та нагород не має, раніше судимого: 1) 01.02.2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч. 2 КК України до позбавлення волі 6 років з конфіскацією усього особистого майна, звільнився з місць позбавлення волі 05.06.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року; 2) 22.04.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, штраф сплачений 24.04.2015 року, до затримання зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
за участю учасників кримінального процесу: прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника за дорученням ОСОБА_8 ,
10.02.2016 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_3 спільно з своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в районі зупинки громадського транспорту «Інтернат» по вул. 23 Лютого в Тернівському районі м. Кривого Рогу. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме майном потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей момент проходив поряд з вказаними особами.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи відкрито, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 зупинив потерпілого ОСОБА_6 , в цей момент ОСОБА_9 погодившись із діями ОСОБА_3 , та продовжив діяти спільно з ОСОБА_3 на досягнення єдиного спільного злочинного результату, потерпілий ОСОБА_6 уникаючи дій вказаних осіб вирвався від них та пішов до автомобіля таксі, який був припаркований біля узбіччя дороги поблизу зупинки громадського транспорту «Інтернат» в Тернівському районі м. Кривого Рогу та сів на заднє сидіння. ОСОБА_9 , продовжуючи діяти на досягнення спільного злочинного результату, пішов до вказаного автомобіля, відчинив задні праві двері та почав руками наносити удари в область голови ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 в цей момент перебував в стороні, оскільки скоював інший грабіж з окремим умислом. Після цього ОСОБА_3 діючи на досягнення єдиного спільного злочинного результату допоміг витягнути потерпілого ОСОБА_6 з автомобіля та вони вдвох відвели його в сторону, де ОСОБА_9 відкрито у потерпілого викрав мобільний телефон, марки «Sony Ericsson J230I», синього з сірим кольорами, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 250 гривень з встановленою сім картою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_2 , яка вартості для потерпілого не представляє, які належать потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього ОСОБА_9 з метою утримання викраденого майна збив потерпілого ОСОБА_6 з ніг, а ОСОБА_3 ногою наніс удар ОСОБА_6 в область передньої частини щелепи. Під час вказаних подій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 243 від 12.02.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі що мають не значні, скороминучі наслідки.
З викраденим майном ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зникли, таким чином ОСОБА_3 з останнім відкрито викрали майно, яке належить потерпілому, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинили останньому матеріальний збиток на загальну суму 250,00 гривень.
Крім того, 10.02.2016 року приблизно о 20.05 годині ОСОБА_3 , знаходячись в районі зупинки громадського транспорту «Інтернат» по вул. 23 Лютого в Тернівському районі м. Кривого Рогу, спільно з ОСОБА_9 здійснював грабіж ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей момент у ОСОБА_3 виник окремий злочинний умисел, також направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме майном потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в цей момент знаходилась поряд з автомобілем таксі, який був припаркований біля узбіччя дороги поблизу зупинки громадського транспорту «Інтернат» по вул. 23 Лютого в Тернівському районі м. Кривого Рогу. ОСОБА_3 , перервавши попередній злочинний умисел, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 і почав хапати її руками за одяг, штовхати до автомобіля та вимагати у потерпілої щоб вона віддала йому все майно, однак остання почала чинити супротив ОСОБА_3 . В наслідок вказаного ОСОБА_3 діючи на досягнення злочинного результату руками зірвав з вух потерпілої ОСОБА_7 дві срібні сережки 925 проби, загальною вагою 2,5 грама, округлої форми, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 318 від 24.02.2016 року складає 192,35 гривні, після чого продовжив діяти на досягнення злочинного результату попереднього спільного злочинного умислу з ОСОБА_9 .
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, таким чином, відкрито викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 192,35 гривні.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, встановленого цим вироком, визнав частково, надавши показання про те, що на початку лютого 2016 року у вечірній час доби він випадково зустрівся з знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на зупинці громадського транспорту «17 квартал» у м. Кривому Розі, та звідти разом почали прямувати до зупинки «Інтернат», де не доходячи приблизно на відстані 15 м побачили на зупинці чоловіка, яким виявився потерпілий ОСОБА_11 . В цей момент ОСОБА_12 повідомив йому, що особи що знаходяться на зупинці, чи то ОСОБА_11 чи ОСОБА_13 , показує суперечливо, винні йому гроші, і тоді він вирішив для себе допомогти своєму знайомому ОСОБА_12 , але при цьому про свої наміри яким саме чином буде діяти він ОСОБА_12 та присутньому ОСОБА_10 не повідомив. Вже на зупинці він ( ОСОБА_3 ) наніс удар ногою у підборіддя ОСОБА_6 . Далі почалася боротьба між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які під час боротьби стали рухатися в бік припар кованого на узбіччі поряд з зупинкою автомобіля таксі марки Део. Щоб не спричинили шкоду він підійшов і відштовхнув їх від автомобіля. В цей момент з авто вийшли водій та ОСОБА_13 , водій став вимагати щоб відійшли від авто. А він ( ОСОБА_3 ) підійшов до ОСОБА_7 , яка в цей момент перебувала поряд з ним, та відкрито з вух зняв срібні сережки, які поклав до себе в кишеню. До цього моменту ОСОБА_12 з ОСОБА_11 припинили боротись, та останній з ОСОБА_13 сіли до таксі, ОСОБА_12 не бажав його слухати іти і тоді він сам з місця події рушив додому. Коли та яким чином ОСОБА_12 відібрав у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон він не бачив. ОСОБА_14 , що залишились у нього, які вважав будуть компенсацією боргу, наступного дня він продав на базарі невідомій особі, а гроші використав на власні потреби.
Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчинених діяннях в обсязі, що встановлений цим вироком, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні наступних доказів.
Як за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 у вигляді мобільного телефону, так і за епізодом протиправного заволодіння сергами потерпілої ОСОБА_7 вина ОСОБА_3 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що в лютому 2016 року у вечері приблизно після 19 години на зупинці «Інтернат» один з трьох осіб, які підійшли до зупинки, вдарив його у обличчя, він сів у таксі, що стояло вздовж узбіччя поряд з зупинкою, на заднє сидіння, один з них сівши у машину через переднє сидіння продовжував наносити удари руками, а він прикривався руками. Коли він сів у таксі, то ОСОБА_7 була біля машини та хотіла розібратися за що його б`ють, в цей час ОСОБА_3 підійшов до неї, що відбулося між ними подробиці не пам`ятає. Потім той, хто його бив, витяг з машини і вже вдвох його стали відводити в напрямок житлового дев`ятиповерхового будинку, коли відводили від машини і до того як зупинились, то увесь час завдавали удари, а він затуляв голову руками і подробиці вказати не може, коли зупинились, то його збили з ніг і продовжували завдавати удари і вже ногами. Його били лише двоє і серед них був ОСОБА_15 , третій перебував поряд і нічого не робив. При цьому він чітко бачив і пам`ятає, що один з нанесених ударів йому в обличчя наніс саме ОСОБА_15 . Під час завдання ударів коли один з нападників його тримав за руки, то інший з кишені одягу витяг його мобільний телефон. Події відбувались у вечері, протікали швидко, він прикривався руками і тому подробиці хто саме витяг мобільний телефон вказати не може, але пам`ятає, що в момент заволодіння мобільний телефон знаходився та його витягли саме з кишені його одягу.
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що у лютому 2016 року вона на прохання ОСОБА_6 позичити йому гроші на таксі приїхала до зупинки «Інтернат» у м. Кривий Ріг, де сидячі в машині на передньому пасажирському сидінні чекала, невдовзі на зупинці з`явився ОСОБА_6 та став прямувати до таксі, в цей момент появились троє осіб, які теж підійшли до машини, двоє з цих осіб підійшли до ОСОБА_6 та почали бити, в цей момент вона вийшла з машини, залишивши відкритою передні пасажирські двері та почала вимагати припинити. Тоді ОСОБА_3 , який був поряд з нею, зробив спроби вихопити в неї з рук гаманець та мобільний телефон, але вона кинула їх на водійське сидіння та не дала цього зробити, та попросила водія, який теж вийшов з машини, подзвонити у поліцію, а ОСОБА_3 продовжуючи дії зняв з неї срібні сережки. В цей момент ОСОБА_6 ухиляючись від другого нападника сів на заднє пасажирське сидіння, але цей другий перехилившись через переднє пасажирське сидіння продовжував бити, а коли ОСОБА_3 відійшов від неї, то їм вдвох вдалося витягти ОСОБА_6 з машини та вони стали його відводити в бік дев`ятиповерхівки, в цей час вона сіла в машину і вони з водієм від`їхали на деяку відстань, вона встигла подзвонити у поліцію, а через деякий час під`їхали працівники поліції. На теперішній час вона чітко пам`ятає і показала, що особа, яку впізнала при проведенні впізнання за фотознімками та яка зняла з неї серги, являється обвинувачений ОСОБА_3 .
Показаннями свідка ОСОБА_16 , який надав показання, що в один з днів цього року, вже темніло, він на замовлення підвозив жінку, яка є потерпілою, з дитиною до зупинки. На зупинці біля його авто відбувалась боротьба потерпілого ОСОБА_6 з невідомими особами, і потерпілий сів до нього в машину на заднє пасажирське сидіння, а один з осіб через переднє пасажирське сидіння робив спроби його витягти. Він бачив як виходила з машини потерпіла і один з осіб був поряд з нею, але як з неї знімали серги не бачив, оскільки темніло і він більше хвилювався за своє авто. Коли ОСОБА_6 витягли з машини і повели геть, то він одразу разом з потерпілою і її дитиною від`їхали від зупинки на метрів сто.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , який надав показання про те, що взимку цього року приблизно о 20 годині на зупинці громадського транспорту «Інтернат», яка знаходиться поряд з будинком, в якому мешкає, він відібрав у потерпілого ОСОБА_17 його мобільний телефон «Sony Ericsson», при цьому брав участь ОСОБА_3 , щодо потерпілої жінки він особисто ніяких дій не вчиняв, які саме дії вчиняв ОСОБА_3 відносно потерпілої жінки вказати не може. Відібраний у потерпілого мобільний телефон він потім видав працівникам поліції.
Протоколом огляду місця події від 20.02.2016 року, з доданими до протоколу фото таблицями, відповідно до якого в цей день, за участю і в присутності понятих, було встановлено та оглянуто місце кримінального правопорушення, яким являється ділянка місцевості біля зупинки громадського транспорту «Інтернат» по вул. 23 Лютого в Тернівському районі міста Кривого Рогу.
Крім того, за епізодом протиправного заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 вина обвинуваченого підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_6 від 11.02.2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 повідомив та це зафіксовано протоколом, що 10.02.2016 року приблизно об 19 годині 40 хвилин біля будинку №81 по вул. 23 Лютого в Тернівському районі міста Кривого Рогу невідомі особи відкрито заволоділи його мобільним телефоном «Sony Ericsson J230I», ІМЕІ НОМЕР_1 , чим щодо факту вчинення даного кримінального правопорушення за даним епізодом у сукупності з іншими доказами крім того підтверджується дата та час вчинення.
Заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу працівникам поліції Тернівскього ВП КВП мобільного телефону «Sony Ericsson J230I», синього з сірим кольорами, ІМЕІ НОМЕР_1 , який наводить відкрито викрав у невідомого чоловіка.
Протоколом огляду предмету від 10.02.2016 року, з доданими до протоколу фото таблицями, відповідно до якого в цей день, тобто в день викрадення, за участю та в присутності понятих був оглянутий виданий ОСОБА_9 мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 , який був відкрито викрадений разом з ОСОБА_3 , який являвся моделі «Sony Ericsson J230I», синього з сірим кольорами, ІМЕІ НОМЕР_1 , та при цьому встановлені індивідуальні ознаки мобільного телефону, марка, модель, ІМЕІ, колір, зовні видимі ознаки, які повністю співпадають з ознаками, що наведені потерпілим в заяві про викрадення його телефону.
Розпискою потерпілого ОСОБА_6 про отримання ним виявленого мобільного телефону«Sony Ericsson J230I», ІМЕІ НОМЕР_1 , який був відкрито викрадений в нього, на зберігання.
Висновком судово-товарознавчої експертизи №318 від 24.02.2016 року, за яким виходячи з діючих цін та з врахуванням зносу встановлена вартість викраденого мобільного телефону «Sony Ericsson J230I», станом на 10.02.2016 року, тобто на момент його викрадення, яка складає 250 гривен, та тим самим підтверджується розмір завданих збитків злочином, вчиненим ОСОБА_3 , власнику викраденого мобільного телефону потерпілому ОСОБА_6 , на момент відкритого викрадення майна останнього.
Протоколом від 24.02.2016 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з доданими до протоколу світлинами осіб як невід`ємною частиною протоколу при проведенні впізнання, які є позначені номерами, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих вказав на особу, зображену на фотознімку під №2, на якому являвся зображений ОСОБА_3 , як на чоловіка, який 10.02.2016 року на зупинці громадського транспорту «Інтрнат» по вул. 23 Лютого у м. Кривий Ріг штовхався з Мещеряковою та вдарив його ногою в область щелепи.
Згідно довідки ст. слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_18 від 24.02.2016 року підтверджується, що в даному протоколі пред`явлення особи для впізнання розмістив серед інших осіб ОСОБА_3 , 1983 року народження, на фото, яке позначено під №2.
Протоколом від 24.02.2016 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з доданими до протоколу фотознімками осіб під номерами як невід`ємною частиною цього протоколу, яким підтверджується, що потерпілий ОСОБА_6 за участю і в присутності понятих вказав на особу, зображену на фотознімку під №3, на якому являвся зображений ОСОБА_9 , як на чоловіка, який 10.02.2016 року, знаходячись на зупинці «Інтрнат» по вул. 23 Лютого у м. Кривий Ріг, наносив йому удари в автомобілі таксі та який потім відкрито заволодів його мобільним телефоном.
Довідкою ст. слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_18 від 24.02.2016 року підтверджується, що в цьому протоколі пред`явлення особи для впізнання серед інших розмістив зображення ОСОБА_9 , 1992 року народження, на фото, яке позначено під №3.
Протоколом від 24.02.2016 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з доданими до протоколу фотознімками осіб під номерами як невід`ємною частиною цього протоколу, яким підтверджується, що потерпіла ОСОБА_7 за участю і в присутності понятих також впізнала і вказала на особу, зображену на фотознімку під №3, на якому являвся зображений ОСОБА_9 , як на чоловіка, який 10.02.2016 року, знаходячись поблизу зупинки «Інтрнат» по вул. 23 Лютого у м. Кривий Ріг, наносив удари ОСОБА_6 , коли той знаходився в автомобілі таксі.
Згідно довідки ст. слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_18 від 24.02.2016 року в даному протоколі пред`явлення особи для впізнання серед інших дійсно було розміщено зображення ОСОБА_9 , 1992 року народження, на фото, яке позначено під №3.
Висновком судово-медичної експертизи № 243 від 12.02.2016 року, відповідно до якого за результатами огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , експертом виведено, що у останнього мались садна завушної області голови праворуч, правої вушної раковини, області нижньої щелепи праворуч, спинки носа, лівого плеча, лівого ліктьового суглоба, правої кисті, крововиливи в слизову оболонку обох губ, забійні рани слизової оболонки нижньої губи з набряком тканин. Тілесні ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею. Травмуючими предметами могли бути як озброєна так і не озброєна рука, взута нога, або любий предмет з такими властивостями.
За своїм характером всі виявлені ушкодження, у тому числі садно нижньої щелепи, відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.
Давність виявлених у ОСОБА_6 ушкоджень (скоринка саден трохи виступає над рівнем шкіри, синці з чіткими контурами, крововиливи темно-червоного кольору, рани під білувато-сіруватою смагою) може відповідати 10.02.2016 року, тобто встановленій даті вчинення кримінального правопорушення. При цьому судово-медичних даних про різний час виникнення цих тілесних ушкоджень у потерплого не має, тобто є такі, що виникли в ході однієї, яка відбувалась за часом, події.
За епізодом протиправного заволодіння срібними сергами потерпілої ОСОБА_7 вина обвинуваченого ОСОБА_3 крім того підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої від 10.02.2016 року, яка надійшла об 21 год 00 хв цього дня, відповідно до якого підтверджується, що потерпіла ОСОБА_7 одразу після вчинення щодо неї злочину повідомила та це зафіксовано протоколом про те, що 10.02.2016 року приблизно об 20 годині 00 хвилин біля зупинки громадського транспорту «Інтернат», розташованої у Тернівському районі міста Кривого Рогу, чоловік шляхом ривка відкрито заволодів її сережками, чим щодо вчинення даного кримінального правопорушення за цим епізодом у сукупності з іншими доказами крім того підтверджується дата та час вчинення.
Протоколом від 24.02.2016 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з доданими до протоколу світлинами осіб, які є позначені номерами, як невід`ємною частиною протоколу при проведенні впізнання, яким підтверджується, як потерпіла ОСОБА_7 в ході впізнання за участю і в присутності понятих впізнала і вказала на особу, зображену на фото під №2, на якому являвся зображений ОСОБА_3 , як на чоловіка, який 10.02.2016 року, знаходячись поблизу зупинки «Інтрнат» по вул. 23 Лютого у м. Кривий Ріг, заволодів її срібними сережками
Довідкою ст. слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_18 від 24.02.2016 року підтверджується, що в даному протоколі пред`явлення особи для впізнання розмістив серед інших осіб ОСОБА_3 , 1983 року народження, на фото, яке позначено саме під №2.
Висновком судово-товарознавчої експертизи №318 від 24.02.2016 року, за яким виходячи з діючих цін та з врахуванням зносу шляхом експертної оцінки встановлена вартість відкрито викрадених ОСОБА_3 у потерпілої ОСОБА_7 належних останній двох срібних сережок округлої форми, 925 проби вагою 2,5 гр, придбаних у січні 2015 року, вартість яких на момент викрадення станом на 10.02.2016 року складає 192,35 гривен, чим підтверджується розмір збитків, завданих злочином шляхом заволодіння майна особи, вчиненим ОСОБА_3 відносно потерпілої.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 в частині, в якій вказав і підтвердив, що дійсно перебував 10.02.2016 року приблизно о 20 годині на зупинці громадського транспорту «Інтрнат» по вул. 23 Лютого у м. Кривий Ріг, та в цей час і в цьому місті вчинив дії зокрема відносно потерпілої ОСОБА_7 , показання потерпілого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , які кожен окремо розповіли про обставини вчинення ОСОБА_3 діяння відносно кожного з них шляхом відкритого заволодіння їх майном, яке відбулося в один час і в одному місці за їх участю, які збігаються між собою, показання свідка ОСОБА_9 , який показав що саме він відібрав телефон у потерпілого ОСОБА_6 та при цьому брав участь ОСОБА_3 , свідка водія таксі ОСОБА_16 , який привіз потерпілу ОСОБА_7 на зупинку «Інтернат» та як очевидець підтвердив послідовність подій, суд знаходить, що ці всі показання викладені логічно, послідовно, розцінює як правдиві, оскільки такі узгоджуються між собою, співвідносяться з іншими здобутими і дослідженими доказами, зокрема з протоколами впізнання потерпілими особу, яка вчинила щодо них діяння, які при цьому однаково вказали на ОСОБА_3 , об`єктивними даними судово-медичної експертизи щодо механізму утворення, ступеня тяжкості, давності за часом завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 при відкритому заволодінні ОСОБА_3 його майном у вигляді мобільного телефону, протоколом огляду виданого викраденого мобільного телефону, та приходить до висновку що такі у своїй сукупності повною мірою доводять обставини встановленого діяння стосовно дати, часу, місця події, стосовно фактичних обставини, пов`язаних з способом вчинення злочину особою, формою умислу, кількістю й найменуванням викрадених речей у потерпілих.
Аналіз зібраних і досліджених доказів свідчить про те, що своїми діями ОСОБА_3 як за фактом відкритого викрадення мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 так і за фактом відкритого заволодіння сергами потерпілої ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 органом досудового розслідування за епізодом відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 зайве інкримінована кваліфікуюча ознака вчиненого ним діяння, що передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, як то вчинення діяння за попередньою змовою групою осіб, оскільки з показань обвинуваченого ОСОБА_3 і ОСОБА_9 не встановлено що між ними була попередня змова про вчинення спільних дії відносно відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , та що ця попередня змова мала місце до початку вчинення спільних дій. З показань ОСОБА_3 витікає, що він сам для себе вирішив вчинити дії відносно потерпілого ОСОБА_6 шляхом заволодіння його майном, але при цьому про свої наміри яким саме чином буде діяти він ні ОСОБА_9 чи будь-кому до початку вчинення діяння не повідомляв. За обставинами діяння встановлено, що після нанесення ОСОБА_3 з метою заволодіння майном удару в щелепу потерпілому ОСОБА_6 після цього побачивши дії ОСОБА_19 до вчинення дій приєднався ОСОБА_9 , який став продовжувати наносити удари потерпілому та між ними зав`язалась боротьба, але такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_9 за вказаних обставин відносно потерпілого на заволодіння його майном під час, коли вже почалось виконання цих дій, не можна вважати попередньою змовою групою осіб на вчинення певного діяння.
Виходячи з показань потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що добре пам`ятає, що в момент протиправного заволодіння його мобільний телефон знаходився у нього в кишені одягу, та його витягли саме з кишені, а не вихопили з рук, обвинувачений ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_9 не навели звідки та яким саме чином заволоділи мобільним телефоном, потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_16 були присутні але також не помітили яким саме чином у потерпілого ОСОБА_6 був викрадений мобільний телефон, чи то з кишені чи то з руки, іншими досліджені докази не доводять, то суд вважає не встановленою та не доведеною обставину того, що ОСОБА_9 , який вчиняв дії керуючись одним умислом спільно з ОСОБА_3 , відкрито заволодів мобільним телефоном, вихопивши його саме з руки потерпілого.
Суд також вважає не встановленою та не доведеною обставину того, що ОСОБА_3 перед тим як заволодіти разом з ОСОБА_9 мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 спочатку вимагав у останнього гроші.
Як встановлено з показань обвинуваченого ОСОБА_3 , після того як він помітив на зупинці потерпілого ОСОБА_6 та вирішив для себе вчинити дії шляхом заволодіння будь-яким майном потерпілого, після цього він підійшов до потерпілого і наступні його дії були він одразу завдав потерпілому удар ногою у підборіддя з метою заволодіння майном. Далі приєднався ОСОБА_9 , між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виникла боротьба, а він відволікся на потерпілу ОСОБА_7 , яка вийшла з машини, та вчинив щодо неї дії зірвав з вух серги.
Як встановлено з показань потерпілої ОСОБА_7 , то до того як вона вийшла з машини та ОСОБА_15 зірвав з неї серги, до цього моменту вона сиділа в таксі та була очевидцем як до ОСОБА_6 підішли ОСОБА_3 з ОСОБА_9 , будь яких розмов не вели, а одразу почали його бити, після чого вона вийшла з машини та почала вимагати зупинитись і тоді ОСОБА_3 звернув увагу на неї.
Потерпілий ОСОБА_6 в своїх показаннях, які узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_7 , також показав, що один з трьох осіб, які підійшли до зупинки, підійшов до нього та одразу вдарив його у обличчя, що ОСОБА_3 з ОСОБА_9 під час нападу з метою пограбування завдавали йому лише удари та відібрали мобільний телефон, а усних вимагань видати чи повернути гроші не висловлювали.
В своїх показаннях допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_16 також не навели обставини, що ОСОБА_3 спочатку вимагав гроші у потерпілого. Будь-якими іншими відносним і допустимими доказами ця обставина лишилась не доведеною, а навпаки зібраними і дослідженими доказами, показаннями потерпілих, самого обвинуваченого, свідків, які в цій частині збігаються між собою, встановлено, що 10.02.2016 року ОСОБА_3
в районі зупинки громадського транспорту «Інтернат» по вул. 23 Лютого в Тернівському районі м. Кривого Рогу одразу почав вчиняти дії на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 .
Суд вважає не правдивими показання обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що він діяв відносно потерпілого ОСОБА_6 та відносно потерпілої ОСОБА_7 з метою таким чином повернути борг, який нібито останні мали перед ОСОБА_9 . Оскільки в судовому засіданні неодноразово змінював свої показання в цій частині , показання надав суперечливо, показав, що коли наблизились до зупинки громадського транспорту «Інтернат», то ОСОБА_20 повідомив йому, що особи, не визначаючи хто саме, які знаходяться на зупинці, винні йому гроші, показав, що саме ОСОБА_6 , який перебував на зупинці, винен йому гроші, також що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували на зупинці, винні йому грошові кошти, що собою не могло бути і за встановленими фактичними обставинами справи не було, оскільки спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , свідка водія таксі ОСОБА_16 , які збігаються та узгоджуються між собою, з яких витікає, що в момент коли ОСОБА_3 разом з ОСОБА_20 наблизились до зупинки громадського транспорту «Інтернат», на зупинці перебував тільки ОСОБА_6 , який тільки-но прийшов на зустріч з ОСОБА_7 , яка для цього приїхала на таксі та чекала сидячи в машині і ніяк не могла бути і не була поряд з ОСОБА_6 в цей момент на зупинці. З авто вийшла лише тоді, коли ОСОБА_21 та слідом ОСОБА_20 наблизились до потерпілого ОСОБА_6 і між ними почалась боротьба для того, щоб зупинити їх.
Вона не бачила і не чула щоб між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 перед тим як вчинив напад з метою пограбування відбулась розмова, що ОСОБА_3 вимагав у потерпілого гроші, або вимагав повернути борг. Також потерпіла ОСОБА_7 не чула щоб ОСОБА_21 перед тим як зірвати з неї серги вимагав у неї борг чи що забирає серги саме в рахунок боргу, а тим більше який має перед ОСОБА_20 .
Потерпілий ОСОБА_6 також в своїх показаннях підтвердив і на це вказав сам обвинувачений, що відносно нього ОСОБА_21 одразу почав вчиняти дії з метою заволодіння його майном, одразу завдав удар в обличчя, протягом часу пограбування будь-яких розмов, висловів повернути гроші, а тим більше в рахунок боргу, а тим більше в рахунок боргу, який він має перед ОСОБА_20 , не вказував, протягом часу заволодіння його майном ОСОБА_21 з ОСОБА_20 не вимагали гроші чи борг, а лише завдавали йому удари, в ході яких один тримав його за руки, а інший з кишені витяг та привласнив його мобільний телефон.
При цьому потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не оспорюють дії ОСОБА_21 , які виявились у відкритому протиправному заволодінні останнім їх майном мобільним телефоном, сергами - як самоправство щодо них на повернення будь-якого боргу.
Крім того, як показав сам обвинувачений, наступного дня срібні серги, якими відкрито заволодів у потерпілої ОСОБА_7 , та які вказує вважав будуть компенсацією боргу, він після цього не передав ОСОБА_20 як зазначив на відшкодування боргу, наступного дня ці серги він фактично продав на базарі невідомій особі, а виручені гроші знову ж таки не передав ОСОБА_20 як зазначає на відшкодування боргу, а фактично використав на власні потреби.
Таким чином, аналіз досліджених доказів у їх сукупності вказує на відсутність у ОСОБА_21 умислу відносно потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на самоправство та завдання легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , та що встановлене діяння містить ознаки вчинення злочину саме з таким умислом. Аналіз досліджених доказів у їх сукупності вказує і підтверджує, що ОСОБА_3 шляхом відкритого заволодіння мобільного телефону потерпілого ОСОБА_6 та сергами потерпілої ОСОБА_7 вчинив саме діяння, яке кваліфікується за ст. 186 ч. 2 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та яке є вчинене повторно.
Також суд вважає не правдивими показання обвинуваченого ОСОБА_3 та такими, що не відповідають дійсності в тій частині, що він не вчиняв спільно з ОСОБА_20 пограбування ОСОБА_6 , оскільки такі спростовуються сукупністю зібраних і досліджених доказів, як то показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав про обставини вчинення щодо нього діяння, що 10.02.2016 року в районі зупинки громадського транспорту «Інтернат» по вул. 23 Лютого в Тернівському районі м. Кривого Рогу двоє осіб, завдаючи удари з метою заволодіння майном, відвели його в напрямок житлового дев`ятиповерхового будинку, один тримав за руки, а інший витяг з кишені одягу та привласнив його мобільний телефон, після чого з метою заволодіння майном, його збили з ніг і продовжували наносити удари, протоколами від 24.02.2016 року впізнання осіб за фотознімками, в ході чого потерпілий ОСОБА_6 як осіб які завдавали йому удари, під час завдання яких відкрито заволоділи його мобільним телефоном, впізнав ОСОБА_3 та ОСОБА_20 , показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідка водія таксі ОСОБА_16 , які були присутні та показали що бачили як ці особи відвели потерпілого в напрямок дев`ятиповерхівки та завдавали удари, об`єктивними даними судово-медичної експертизи щодо утворення, ступеня тяжкості і давності завданих тілесних ушкоджень, показаннями ОСОБА_20 , який показав, що в цей день і в цьому місці він заволодів мобільним телефоном потерпілого і в цьому разом з ним брав участь ОСОБА_3 , заявою ОСОБА_20 про видачу після пограбування працівникам поліції викраденого мобільного телефону потерпілого, розпискою потерпілого про отримання виявленого мобільного телефону, який був викрадений у нього, на зберігання. У зв`язку з чим суд розцінює ці показання ОСОБА_3 такі, що надані з метою уникнення від відповідальності.
ОСОБА_3 як особистість раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за аналогічний злочин проти власності, кримінальне правопорушення, встановлене цим вироком, ним вчинене в період погашення судимості, як особистість за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує в сукупності ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, його характеристику як особистості, добровільне відшкодування збитку, завданого злочином, потерпілій ОСОБА_7 (згідно квитанції поштового переказу №2/6 від 05.11.2016 р) як обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Суд не вважає щирим та не знаходить підстав врахувати обвинуваченому ОСОБА_3 його каяття у вчиненні ним діяння як пом`якшувальну покарання обставину, оскільки вину у вчиненні діяння визнав частково, не одноразово змінював показання, давав суперечливі показання з метою ухилення від відповідальності.
З огляду на викладене суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів обрати обвинуваченому покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті кримінального закону, за якою він засуджується, з врахуванням положень ст. 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави судові витрати, понесені згідно квитанції на проведення судово-товарознавчої експертизи №318 від 24.02.2016 року в сумі 165 гривен.
При вирішенні долі речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України суд вважає доцільним виданий свідком ОСОБА_20 мобільний телефон «Sony Ericsson J230I», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 та перебуває у нього на зберіганні за зберігальною розпискою, повернути за належністю останньому.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України врахувати ОСОБА_3 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення до винесення вироку за період з 18травня 2016 року по 05грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за вказаний період як за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 18травня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області залишити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на шістдесят днів з дня проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №318 від 24.02.2016 року в сумі 165 гривен.
Мобільний телефон «Sony Ericsson J230I», ІМЕІ НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні за зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 , - повернути за належністю останньому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя: ОСОБА_1