гСправа № 358/315/17 Провадження № 1-кп/358/49/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження №1-кп/358/49/17 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біївці Богуславського району Київської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.11.2001 Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, 16.01.2002 Апеляційним судом Київської області даний вирок змінено та перекваліфіковано дії обвинуваченого з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 1 ст. 289 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців; 03.10.2003 звільнено з Ізяславської виправної колонії № 31 Хмельницької області відповідно до ст. 3 Закону України про амністію; 29.07.2004 Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років, звільнено з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 10.03.2009 року; 17.01.2012 Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, 01.10.2014 згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області звільнено від відбування покарання умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 15 днів,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.185 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимий, останнього разу - 17 січня 2012 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, 01 жовтня 2014 року згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 15 днів, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і вчинив повторно новий умисний злочин проти власності.

Так, 12 грудня 2016 року близько 16.00 години у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні літньої кухні свого знайомого ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на таємне викрадення мобільного телефону марки «Lenovo A338t», який знаходився в шафі однієї із кімнат даного приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від власника, скориставшись відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, ОСОБА_4 викрав належне ОСОБА_6 на праві власності майно, а саме мобільний телефон марки «Lenovo A338t», вартістю 600 гривень.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Як наслідок своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму 600 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, визнав повністю і пояснив, що 12 грудня 2016 року близько 16.00 години він прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_2 , та перебував в приміщенні літньої кухні. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення мобільного телефону марки «Lenovo A338t», який лежав на шафі. Надалі непомітно для потерпілого він викрав вказаний мобільний телефон та залишив помешкання ОСОБА_6 . Прибувши до кафе «Ярослав» на площі Ярослава Мудрого в м. Богуслав він продав мобільний телефон таксисту на ім`я ОСОБА_7 за 200 гривень. Через деякий час одумався та хотів повернути телефон потерпілому, але не зміг цього зробити, так як ОСОБА_7 продав цей телефон невідомій особі. У вчиненому він щиро кається та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 185 ч. 2 КК України, так як ОСОБА_4 12 грудня 2016 року повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), а саме майно потерпілого ОСОБА_6 на суму 600 гривень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування збитків потерпілому.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання, а також думку потерпілого, який просить реально не позбавляти волі обвинуваченого, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно застосувати ст. 75 КК України та відповідно призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у вигляді домашнього арешту.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1