У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні справу за касаційноюскаргоюзасудженого ОСОБА_6 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року.

Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року засуджено
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя
АДРЕСА_1 ,
громадянина України, не судимого,
за ч. 2 ст. 121КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 4 989,02 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за те, що він 06 червня 2011 року, в період часу з 03.00 год до 03.45 год, будучи в стані алкогольного сп`яніння, повертаючисьдодому у квартиру АДРЕСА_2 , побачив на сходовій площадці між 3-м і 4-м поверхами ОСОБА_8 , який в стані алкогольного сп`яніння лежав на підлозі й створював перешкоду на шляху слідування, що раптово викликало у ОСОБА_6 неприязнь до потерпілого. ОСОБА_9 , переступивши через ОСОБА_8 , піднявся вквартиру АДРЕСА_3 , де мешкав останній, і в грубій формі висловив до співмешканки ОСОБА_8 - ОСОБА_10 вимогу забрати потерпілого з площадки, проте, не чекаючи цього, сам спустився на вказану площадку та, діючи умисно, на грунті особистих неприязних стосунків, з метою спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_8 обома руками за волосся на голові і наніс не менш 2-х ударів правою стороною голови потерпілого об бетонне покриття підлоги, йпісля вимоги ОСОБА_10 припинити побиття, втік з місця події.
Своїми злочинними діями ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечнідля життя у момент спричинення, які знаходятьсяв прямому причинному зв`язку зісмертю потерпілого, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 07.15 годдо 11.15 год.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування судових рішень щодо нього та направлення справи на нове розслідування. Посилається на порушення кримінально-процесуального закону, однобічність і неповноту судового слідства, неналежну оцінку судом зібраним доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що потягло його безпідставне засудження. Вважає, що докази у справі не підтверджують його причетність до злочину. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що напередодні події потерпілого побили двоє осіб та скинули його на сходову площадку, де він і залишався до виявлення його засудженим. Звертає увагу, що під час проведення часткового судового слідства в апеляційному суді не здійснювалося фіксація технічними засобами. Вказує, що апеляційний суд формально розглянув справу, належним чином не перевірив доводів його апеляції і не зазначив в ухвалі підстав, через які вони визнані необгрунтованими.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання касаційної скарги засудженого, думку прокурора про необхідність залишення касаційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скаргане підлягає задоволенню з таких підстав.
Як убачається з матеріалів кримінальної справи, доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 аналогічні доводам, які були наведені в його апеляції та апеляції його захисника ОСОБА_5 , вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та визнані необгрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_11 умисного тяжкого тілесного ушкодження,що спричинило смерть потерпілого, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, ґрунтується на доказах, які були перевірені в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку.
Винуватість засудженого, підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , даними протоколів огляду місця події від 06.06.11 та додаткового огляду місця події від 12.06.2011 із долученими фототаблицями, відтворення обстановки і обставин події за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , очної ставки між свідком ОСОБА_10 і засудженим ОСОБА_6 , висновками судово-імунологічних експертиз, висновками повторної комісійної судово-медичної експертизи та додаткової комісійної судово-медичної експертиз, сукупністю інших доказів, яким суд дав належну оцінку.
З протоколу судового засідання видно, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи, тому доводи в касаційній скарзі щодо неповноти судового слідства є безпідставними.
Докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину є належними, допустимими, достатніми і достовірними.
Доводи у касаційній скарзі про те, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_8 , останньому були заподіяні не ОСОБА_6 , а іншими особами, перевірялися судами першої та апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження, а тому визнані безпідставними. Висновки з цього приводу були належно мотивовані судами у вироку та ухвалі апеляційного суду.
На підставі доказів, які суд оцінив і проаналізував у сукупності і взаємозв`язку, суд правильно встановив обставини події та вірно кваліфікував дії засудженого за ч. 2 ст. 121 КК України.
Не знайшли свого підтвердження доводи про порушення апеляційним судом вимог кримінального-процесуального закону у зв`язку з тим, що під час проведення часткового судового слідства не здійснювалася фіксація технічними засобами. Так, відповідно до вимог ст. 87 КПК України 1960 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється на вимогу учасників судового розгляду, тому за відсутності такого клопотання в судовому засіданні у суду не було підстав для фіксування процесу.
Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції убачається, що апеляційний суд, розглядаючи справу щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року, належним чином проаналізував доводи поданих апеляцій щодо незаконності вироку суду першої інстанції, дав вичерпнівідповіді на всі наведені в апеляціях доводи і обґрунтовано залишив їх без задоволення, мотивувавши своє рішення належним чином.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни постановлених у даній справі судових рішень, не встановлено.
Керуючись статтями 394-396, 398 КПК України 1960 року та пунктами 11, 15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 о