АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2-р/774/23/16 Справа № 183/1390/15 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря с/з - ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про роз`яснення вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм ПП Заблуда, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого за ч.2 ст.286 КК України,-
За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

цивільного відповідача ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Вирішено цивільний позов та стягнення витрат на залучення експерта по кримінальному провадженню.

11 листопада 2016 року до суду апеляційної інстанції від захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 надійшла заява про роз`яснення судового рішення, в якій адвокат просить роз`яснити вирок суду в частині призначення покарання, а саме чи дійсно засуджений підлягає реальному відбуттю покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, без застосування положень ст.ст.75, 76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року, в мотивувальній частині якого зазначено, що колегія суддів вважає, що призначення покарання ОСОБА_6 без його ізоляції від суспільства не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, зокрема таке покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Покарання призначене ОСОБА_6 в межах санкції ч.2 ст.286 КК України із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Тобто, колегія суддів суду апеляційної інстанції не дійшла до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_6 без відбування покарання, виходячи із положень ст.75 КК України.

Відповідно до ч.2 п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7, рішення суду про звільнення засудженого від відбування
покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. При
звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у
резолютивній частині вироку мають посилатися на статтю 75 КК
України, а щодо неповнолітньої особи ще й на статтю 104 КК як на підстави для прийняття такого рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання у виді позбавлення волі є зрозумілим для його виконання, а тому клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.380 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про роз`яснення вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 .

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3