АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
заявника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року, про повернення безпідставно вилученого майна на клопотання ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА :
Цією ухвалою, повернуто ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 150.000 доларів США з відсотками за час зберігання з розподільчого рахунку ПАТ «Укрсоцбанк» внесені 16.11.2012 по квитанції № FJB 101 прокуратурою Дніпропетровської області через Ткаченко; ноутбук «Acer» Eхtenza 5230E-902П16МN серійний №LXECU0F42000, який зберігається у камері схову речових доказів відділу 21/3 прокуратури області; дві обручки з металу жовтого кольору відносно яких винесена постанова слідчого про арешт від 16.11.2012; записник з обкладинкою із текстурою шкіри крокодила темно-коричневого кольору відносно якого винесено постанову слідчого про визнання його документом 08.03.2013. В іншій частині клопотання ОСОБА_8 відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 16 лютого 2017 року ОСОБА_9 звернулась до апеляційного суду Дніпропетровської області, з апеляційною скаргою, де просить ухвалу суду першої інстанції в частині знаття арешту з грошових коштів в розмірі 150 000 доларів США та повернення їх ОСОБА_8 , скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_9 , вказує на те, що вона визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0000001 від 20.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_10 за ст.ст. 368, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 286 КК України, де за вироком суду з ОСОБА_10 стягнуто на користь ОСОБА_9 60 000 грн. моральної шкоди. До сьогодні, шкоду їй не відшкодовано. Вказує на те, що суд першої інстанції розглянувши клопотання ОСОБА_8 , без участі ОСОБА_9 , порушив право останньої, як цивільного позивача приймати участь у судовому засіданні та суд поверхнево, передчасно, без належного мотивування вирішив, що грошові кошти на які накладено арешт належать саме ОСОБА_8 , зазначивши, що не оспорюючи наявності між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 договірних відносин щодо позики грошових коштів на суму 150 тис. дол. США, неможливо погодитися з висновком суду щодо беззаперечного ототожнення грошових коштів наданих ОСОБА_11 ОСОБА_8 , грошовим коштам, вилученим під час обшуку у ОСОБА_12 .
До розгляду апеляції по суті, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 надали свої заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_9 , де просили оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, мотивуючи безпідставність доводів апеляційної скарги про допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, вказуючи на те, що ОСОБА_8 не має ніякого відношення до кримінальної справи відносно ОСОБА_10 , арешт майна слідчим, яке перебувало у володінні ОСОБА_8 проведений з порушенням процесуального прядку, слідчим суддею не виносилися ухвала про обмеження права володіння вилученим майном, і ніхто не може бути позбавлений права власності. Зауважують, що ОСОБА_9 не має жодного відношення до розгляду клопотання ОСОБА_8 в частині повернення їй майна, так як вона не подавала клопотань про вирішення питань під час виконання вироку згідно до вимог ст.ст.537-539 КПК України, тому не мала права подавати апеляційну скаргу. Акцентують увагу, що ОСОБА_9 оскаржує рішення суду виключно з тієї причини, що ОСОБА_10 не відшкодований цивільний позов за вироком у сумі 60 тис.грн., однак ця сума останнім відшкодована у повному обсязі. На аргументи щодо доведеності інших обставин, правильності застосування цивільного та цивільно-процесуального закону під час прийняття судових рішень в інших провадженнях, викладені в апеляції, на думку авторів заперечень, не підлягають дослідженню під час апеляційного розгляду та взагалі не є підставою для відкриття апеляційного провадження. В запереченнях ОСОБА_8 , остання зазначає, що оскаржувана ухвала за своїм змістом вирішувала не питання зняття арешту з її майна, як помилково, вважає ОСОБА_9 , а виключно відновлення її порушеного конституційного права на мирне володіння майном та повернення майна, яке утримується безпідставно на протязі 4 років 4 місяців та акцентує, що ця ухвала направлена на зупинення подальшого зростання шкоди ОСОБА_11 ( як власнику) та їй( як володільцю).
Вислухавши пояснення ОСОБА_8 , та засудженого ОСОБА_12 , які підтримали свої заперечення, просили ухвалу суду залишити без змін, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_9 , і співставивши їх з матеріалами за клопотанням, колегія суддів вважає, що принесена апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд ( ст. 6 КЗПЛ).
Отже, чинне законодавство цілком визначено говорить про сукупність доказів як про найбільш важливу умову ухвалення обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. При цьому досить важливе значення мають виклад і мотивування оцінки кожного доказу у поєднанні з іншими доказами.
Однак, всупереч вказаним вимогам закону, суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини даного питання, які мають суттєве значення для прийняття судового рішення, належним чином не обґрунтував і не вмотивував на підставі яких об`єктивно з`ясованих обставин в їх сукупності, суд дійшов визначеного в оскаржуваній ухвалі висновку про задоволення клопотання в частині повернення грошових коштів та майна заявниці, при цьому, судом належно не зазначені і не проаналізовані докази, якими суд обґрунтував доведеність факту вилучення грошових коштів та майна та місце їх знаходження саме в цьому кримінальному провадженні, не дослідив і не встановив достовірно і в достатній мірі право заявниці на повернення їй вилученого та арештованого майна та грошових коштів з відсотками за час зберігання в цьому кримінальному провадженні, пославшись лише як на факт їх належності ОСОБА_8 , тільки на її пояснення та засудженого, що не є достатнім для встановлення даного факту, і виключення будь-яких сумнівів з цього приводу.

Окрім того, суд повернув грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 150 тис. дол. США з відсотками за час зберігання без обґрунтування і без вмотивування та без з`ясування розміру цих відсотків, конкретного часу і на підставі чого мають бути такі відсотки, з посиланням на норму закону чи іншого нормативного акту, чи договору, що унеможливлює перевірити обґрунтованість і законність такого рішення, і, в тому числі, унеможливлює його виконання в цій частині.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що суд вийшов за межі клопотання і не обґрунтував такі дії та не з`ясував вимоги клопотання, що має суттєве значення і для визначення порядку його розгляду.

Так, судом згідно оскаржуваної ухвали, заявниці ОСОБА_8 крім грошових коштів повернуто також ноутбук, дві обручки, записник з обкладинкою із текстурою шкіри крокодила, хоча як вбачається зі змісту її клопотання, яке прийняте судом 31.08.2016 року нею взагалі такі вимоги не ставилися, а в наявному в матеріалах клопотанні прийняте судом 23.08.2016 року , хоча і є прохання про повернення грошових коштів на суму 150 тис. дол.. США з відсотками, однак інші вимоги задоволених судом відсутні, і окрім того, дане клопотання взагалі не підписане ОСОБА_8 . Однак дані обставини судом не з`ясовані і їх недоліки не усунуті.

Також, суд послався на докази, які згідно матеріалів цього провадження не в повному обсязі або взагалі не були предметом дослідження, а саме в ухвалі суд посилається на дослідження матеріалів кримінального провадження №0000001, однак як слідує із журналу судового засідання, дослідження матеріалів справи було здійснене у судовому засіданні за 3 хв., що об`єктивно не відповідає фізичним можливостям належного дослідження доказів з матеріалів вказаного кримінального провадження навіть в тому об`ємі на який суд посилається в оскаржуваній ухвалі і на технічному носієві інформації судового засідання запис не є достатньо якісним, що унеможливлює апеляційний суд належним чином і в повному обсязі перевірити доводи апеляційної скарги на відповідність оскаржуваної ухвали суду вимогам закону.

За наведених обставин, зазначенні порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів, також зауважує, що у порушення вимог ч.4 ст.539 КПК України, дана справа розглянута за відсутністю прокурора, потерпілої-цивільного позивача і доказів належного їх повідомлення відсутні. Окрім того, згідно вказаної статті клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, розглядається за правилами ст.ст. 318-380 цього Кодексу, а тому зміст ухвали суду повинен відповідати вимогам ст. 372 цього Кодексу. Однак в оскаржуваній ухвалі відсутні зазначення номеру кримінального провадження і інші дані необхідні для даної категорії справ.

За змістом п.3 ч.1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального закону є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, висновок суду про повернення грошових коштів у розмірі 150 тис. дол.. США та визначеного майна є передчасним, зроблений без повного, всебічного та об`єктивного дослідження та аналізу усіх доказів в їх сукупності, а тому таке судове рішення не може визнаватися законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до вимог ст. 415 КПК України.

Керуючись положеннями п.6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, колегія суддів при призначенні нового розгляду даного клопотання, дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження.

При новому розгляду необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі з дотриманням встановленого законом порядку, повно та всебічно дослідити всі докази, які мають істотне значення для вирішення цього питання кримінального провадження, дати їм належну оцінку, а також ретельно перевірити інші доводи, викладені в апеляційній скарзі потерпілої, зокрема питання що стосується доведеності права власності чи володіння на вилученні і арештовані грошові кошти та майно, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року за клопотанням ОСОБА_8 про повернення безпідставно вилученого майна скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області :

_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4