Справа № 520/980/17
Провадження № 1-кс/520/185/17
УХВАЛА
26.01.2017 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно

ВСТАНОВИВ:
З клопотання слідчого вбачається, що до ЧЧ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, зареєстровано рапорт співробітника ОСОБА_5 про виявлення за результатами розгляду звернення громадянина Болгарії ОСОБА_6 стосовно автомобіля марки ВМW Х5, VIN НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 » (Болгарія), ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені 06.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036.

У ході проведення досудового розслідування відібрано пояснення у ОСОБА_7 , який повідомив, що він являється представником ОТОВ «Моніка Комерс», яка розташована в м.Варна в народній Республіці Болгарії. Дана філія займається перепродажем вилученого майна (кредитного) під лізинг. 01.07.2016 ОТОВ «Моніка Комерс» уклала лізингову угоду з громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має громадянство Болгарії та Молдови на автомобіль марки ВМW Х5, VIN НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 » (Болгарія). Згідно даної угоди ОСОБА_8 , мав право на користування даним автомобілем на території Болгарії без права продажу та виїзду за кордон.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 , не виконував декілька з основних договірних зобов`язань, а саме невиплати грошових коштів у сумі 2222, 09 євро, за оренду автомобіля марки ВМW Х5, VIN НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 », у вересні 2016 року ОТОВ «Моніка Комерс» розірвала угоду лізингу з ОСОБА_8 . Однак після розірвання угоди ОСОБА_8 , вищезазначений автомобіль не повернув власникові, а саме ОТОВ «Моніка Комерс».

В подальшому ОСОБА_7 по GPS навігатору виявив, що автомобіль ВМW Х5, VIN НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 », знаходиться на території України, а саме в м.Одесі, що суперечить умовам договору-лізингу № VА 0025 від 01.07.2016.

Після чого ОСОБА_7 було подано заяву до органів поліції Народної республіки Молдови про незаконне заволодіння автотранспортом ВМW Х5, чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 ».

Станом на 09.01.2017 року в еАSF І-24/7 Генерального секретаріату Інтерполу з 05.01.2017 значиться автомобіль марки ВМW Х5, чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 » (Болгарія), який викрадений на території Республіки Болгарії (м.Варна).

В зазначеному клопотанні слідчий просить суд: накласти арешт на автомобіль марки ВМW Х5, номерний знак « НОМЕР_2 » (Болгарія), чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , ключі до нього та технічний паспорт, заборонивши використання та розпорядження цим майном.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання слідчого та просив суд задовольнити його, посилаючись на викладені доводи.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.131 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ст.170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З урахуванням вищезазначених обставин, враховуючи те, що сторона обвинувачення не довела суду, що на теперішній час існують обґрунтовані підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Крім того, при постановленні ухвали, слідчий суддя також бере до уваги, що в даному випадку стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження факту реєстрації кримінального провадження на території Республіки Болгарії щодо викрадення вказаного у клопотанні автомобіля та яким чином зазначений автомобіль може бути предметом злочину, для факту реєстрації кримінального правопорушення до ЄРДР за ст.190 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.93, 171, 173, 309, 372, КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути безпосередньо оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів, з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1