Справа № 182/6015/16-к
Провадження № 1-кп/0182/618/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2016 р. за № 0003196 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Мальчевське, Устинівського р-ну Кіровоградської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда Ш гр., з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 18.08.2016 р. приблизно о 13.00 годині знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 вживали спиртні напої.
В ході розлиття спиртних напоїв між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на ґрунті ревнощів, виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в бійку. В ході бійки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 долонею правої руки наніс не менше трьох ударів в область обличчя ОСОБА_5 , від отриманих ударів потерпіла не втрималась на ногах та впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_3 обутими ногами наніс не менше п`яти ударів в область тулубу ОСОБА_5 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_3 з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , не маючи наміру на заподіяння смерті, взяв зі столу кухонний ніж, тримаючи який у правій руці, умисно наніс ОСОБА_5 один удар в область черевної порожнини, чим спричинив ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичного експерта № 681 від 06.10.2016 р. тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що ОСОБА_5 його цивільна дружина, вони проживають разом з 2001 р., у них є спільна донька ОСОБА_6 , 2002 р. народження, але дитина проживає окремо, у матері потерпілої, т.я. ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав. Він не заперечує, що вони разом з ОСОБА_5 зловживали спиртними напоями, але останнім часом, коли він дізнався про хвороби, він намагається не пити. А зараз, після того, що сталося, вони удвох взагалі перестали вживати алкогольні напої. Т.я. він має тяжкі невиліковні хвороби туберкульоз легенів, ВІЛ інфекцію 4 кл. стадії, гепатит С та інші, він періодично проходить лікування в м. Дніпро. У серпні 2016 р. він також проходив таке лікування. Перед тим, як лягти у лікарню, він попросив співмешканку, щоб вона займалася по господарству доглядала за козою, прибрала город і не вживали спиртні напої. Вона пообіцяла, але, коли він розмовляв з нею по телефону, то було чутно, що обіцянку не пити вона не виконує. Коли через півмісяця лікування він повернувся додому, то на його стук двері йому ніхто не відчинив. Він зазирнув у вікно і побачив, що у кімнаті спить чоловік. Коли ОСОБА_5 все ж відчинила двері, то вона була у стані алкогольного сп`яніння. Між ними розпочалася сварка, він почав виганяти співмешканку, але вона відмовилася уходити. Він пішов і купив спиртне. Вони випили разом, на наступний день знову пили, помирилися з нею, все, начебто, стало нормально. Але почали приходити до співмешканки чоловіки, яких він виганяв. Коли він вигнав другого чоловіка, то став висловлювати ОСОБА_5 претензії, що весь час, поки його не було, вона пила, нічого не робила по господарству, із-за цього у них почалась сварка, в ході якої він наніс потерпілій 3 удари по щоці, вона у відповідь також била його, дряпала. Потім вона впала, він наніс їй кілька ударів ногами по тулубу, а коли піднялась, то схопила скляну пляшку і нанесла пляшкою йому удар по голові, розбивши голову. Тоді він схопив зі столу кухонний ніж та наніс їй один удар у живіт. Побачивши кров, він злякався, почав надавати їй допомогу, викликав «швидку» і поліцію. Коли приїхала «швидка», він поїхав разом з потерпілою у лікарню, звідки його забрали у поліцію. У вчиненому він розкаюється, просить не позбавляти його волі, т.я. стан його здоров`я критичний. Лікарі говорять, що він проживе 1-2 роки за умови постійного лікування, а в місцях позбавлення волі він не протягне і року, крім того, він хоче померти вдома.
Крім визнання вини, винуватість обвинуваченого підтверджується поясненнями потерпілої, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що обвинувачений її співмешканець. Поки він знаходився у лікарні, вона не послухала його і вживала спиртні напої. Коли він повернувся з лікарні, то вони разом пили 2 дня, все було нормально. Потім приїхали її знайомі і наговорили ОСОБА_3 про неї. Він почав лаятися, вдарив її по лицю, вона впала. Коли піднялася, то вдарила його пляшкою по голові. Після чого він вдарив її ножем у живіт. Ніж він узяв на столі. Після нанесення удару він відразу почав надавати допомогу, викликав «швидку» і поліцію. Вони з обвинуваченим помирилися, проживають разом, вона претензій до нього не має, просить не позбавляти його волі, т.я. він хворий.
Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003196 і були досліджені у судовому засіданні:
-протоколом огляду місця події від 18.08.2016 р. будинку АДРЕСА_1 , в ході якого у кімнаті на ліжку було виявлено жіночий халат з плямами червоно-бурого кольору, схожими на кров, а також на полу виявлені 2 кухонні ножі з фото-таблицею та планом-схемою (а.п. 11-20);
-висновком судово-медичного експерта № 681 від 06.10.2016 р., згідно з яким у ОСОБА_5 виявлені тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Виявлене тілесне ушкодження спричинене від предмету, маючого колюче-ріжучі властивості. Таким предметом міг бути ніж. При надходженні до лікарні ОСОБА_5 перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 30-31);
-висновком судово-медичного експерта-імунолога № 1592 від 26.09.2016 р., згідно з яким на жіночому халаті, який вилучено з місця події, встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові потерпілої ОСОБА_5 , походження слідів крові від підозрюваного виключається (а.п. 50-53);
-висновком судово-медичного експерта-цитолога № 917 від 12.09.2016 р., згідно з яким на кухонних ножах, які вилучено з місця події, наявність крові, клітин з ядрами та мікрочасток тканин людини не виявлено (а.п. 59-60);
-протоколом слідчого експерименту від 06.06.2016 р., в ході якого потерпіла ОСОБА_5 показала механізм нанесення їй ОСОБА_3 удару кухонним ножем в область черева (а.п. 74-76);
-додатковим висновком судово-медичного експерта № 709 від 19.10.2016 р., згідно з яким, враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_5 тілесного ушкодження, локалізацію та напрямок удару, вказаного у протоколі слідчого експерименту, можливо вказати, що механізм даного ушкодження не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 (а.п. 78);
-протоколом слідчого експерименту від 06.06.2016 р., в ході якого підозрюваний ОСОБА_3 показав механізм нанесення ОСОБА_5 удару кухонним ножем в область черева (а.п. 80-82);
-додатковим висновком судово-медичного експерта № 710 від 19.10.2016 р., згідно з яким, враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_5 тілесного ушкодження, локалізацію та напрямок удару, вказаного у протоколі слідчого експерименту, можливо вказати, що механізм даного ушкодження не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 (а.п. 85).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена вказаною сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вказані досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочинів, за якими він обвинувачується.
Дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких; обставини справи, що потерпілою є цивільна дружина обвинуваченого, з якою він продовжує разом проживати, а також те, що потерпіла своєю поведінкою спровокувала обвинуваченого; особу винного, який є інвалідом Ш групи (а.п. 104) і має низку тяжких невиліковних хвороб ВІЛ-інфекцію 4 кл. ст., туберкульоз, хронічний гепатит С та інші (а.п. 105), за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Європейський суд з прав людини у низці справ проти України, в який скарги заявників стосувалися незабезпеченням адекватного лікування під час тримання під вартою, встановив існування у національній пенітенціарній системи такої проблеми системного характеру (наприкл., рішення у справах Мельник проти України», Коктиш проти України», «Похлебін проти України», «Логвиненко проти України»), Особливо часто заявники у своїх скаргах зазначали про відсутність належного та адекватного лікування ВІЛ-інфекції у пацієнтів, хворих на туберкульоз. При цьому відсутність адекватної медичної допомоги в умовах перебування хворих під вартою ЄСПЛ у багатьох випадках визнавав нелюдським та таким, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції .
Тому, враховуючи вищезазначене, обставини справи, думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має і просить строго його не наказувати, враховуючи вимоги гуманності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази махровий халат ОСОБА_5 , який зберігаєься у камері схову Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл. (квитанція № 002922) повернути власниці, при відмові отримати знищити, зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ,, два кухонні ножі, які зберігаються там же (квитанції № 002922, 002905 знищити.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст. 121 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі п 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання
Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази махровий халат ОСОБА_5 , який зберігаєься у камері схову Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.. (квитанція № 002922) повернути власниці, при відмові отримати знищити, зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ,, два кухонні ножі, які зберігаються там же (квитанції № 002922, 002905 знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1