Справа № 359/9809/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/419/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 24.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
24 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні 2-х малолітніх дітей 2-х та 4-х річного віку, військовозобов`язанного, працюючого інженером ДП «Украерорух», раніше не судимого,
визнано винним за ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнено від основного покарання в виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим терміном 2 роки.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язано періодично з`являтись в органи виконання покарань на реєстрацію.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Державного бюджету України 736,56грн. судових витрат, -
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 , 20.01.2015р. близько 07-50г., керуючи технічно справним автомобілем марки Опель-Вектра, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та рухаючись на 14 км автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ Бориспільського району Київської області в напрямку м.Борисполя, грубо порушуючи п.2.3.б Правил дорожнього руху України(далі ПДР), за яким для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі та п.12.1 ПДР, відповідно до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним не вибравши безпечної швидкості руху, не впоравшись з керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя де допустив зїзд вказаного автомобіля в кювет де останній зіткнувся з деревом, внаслідок чого:

пасажир автомобіля ШкребтієнкоЗ.Д. отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, крововиливу у м`які тканини тім`яно-потиличної ділянки в центрі, вдавленого перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, розходження сагітального шва, субарахноїдального крововиливу правої скроневої ділянки, забою набряку-набухання головного мозку та вторинного гнійного менінгоенцефаліту від яких 07.04.2015р. помер в лікарні,

пасажирка автомобіля потерпіла ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ХСМТ, компресійного-уламкового перелому тіла 4-го хребця, СПО вентальної декомпресії дуального мішка на рівні 4-го поперекового хребця, транспедикулярної стабілізації 4-5 поперекових хребців з пелегією правої стопи, стійким больовим синдромом, нейродистрофічним порушенням, розладами функції тазових органів та порушенням статики та ходи,

пасажирка автомобіля потерпіла ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому верхньої щелепи, по ле-форт ІІ, перелому правого скуло-орбітального комплексу, зі зміщенням, відкритого перелому кісток носу зі зміщенням, спинальної травми, забою спинного мозку на рівні С2-С5 у вигляді помірно вираженого тетрапареза до вираженого парезу в руках та забійної рани верхньої повіки,

пасажирка автомобіля потерпіла ОСОБА_12 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з двома забійно-рваними травми волосяної частини голови, уламкового перелому нижньої стінки правої орбіти та струсу головного мозку.

На вищезазначений вирок обвинувачений ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначеного додаткового покарання змінити, а міру основного покарання залишити без змін.

Вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував довідку про те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Крім того, суд не врахував, що він використовував автомобіль у виробничих потребах, доставляючи колег з м.Переяслав-Хмельницький до Бориспільського аеропорту.

Заслухавши суддю-доповідача,

обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав зазначених в ній,

захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, та просив залишити вирок без змін,

вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_11 та кваліфікація його дій, учасниками судового розгляду не оскаржується.

Як свідчить аналіз матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ґрунтується на сукупності зібраних у справі, та належним чином оцінених і наведених у вироку доказів.

Доводи обвинуваченого щодо безпідставного призначення додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суду, призначаючи додаткове покарання обвинуваченому не в достатній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи ОСОБА_11 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки суд першої інстанції врахував тяжкі наслідки, що настали.

Разом з тим, на думку колегії суддів, судом не враховані обставини скоєння дорожньо-траспортної пригоди, на які вказував обвинувачений, а саме те, що коли він рухався на своєму автомобілі в день пригоди, то попереду нього рухався інший автомобіль, який різко загальмував, обвинувачений вимушений був також загальмував, від чого його автомобіль знесло в лівий кювет, де він зіткнувся з деревом, внаслідок чого потерпілі отримали тілесні ушкодження. Дані показання обвинуваченого про обставини дорожньо-транспортної пригоду не спростовані стороною обвинувачення.

Крім того, на думку колегії суддів, судом першої інстанції при призначенні покарання не врахована в повному обсязі думка потерпілих. Так, в матеріалах кримінального провадження (а.с.26-28) містяться заяви потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відповідно до яких потерпілі будь-яких претензій матеріального та морального характеру по обвинуваченого не мають. Крім того просять суд суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти волі та прав керування транспортними засобами.

Судом також не враховане те, що обвинувачений проживає в м.П-Хмельницький, а працює в м.Бориспіль і постійно використовує автомобіль для перевезення своїх співробітників та мешканців міста, в тому числі і потерпілих, для проїзду до місця роботи, що і відбувалось в день дорожньо-транспортної пригоди. Про використання автомобіля в інтересах служби також зазначено в характеристиці з міста роботи обвинуваченого(а.с.37).

Судом першої інстанції також не враховане те, що до даного випадку обвинувачений до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, що підтверджується довідкою від 23.12.2016 року № К-11138/41/11/02-2016, наданою заступником начальника ДПП УПП у м.Києві (а.с.31).

За таких обставин, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційні вимоги обвинуваченого є обґрунтованими, а тому вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 необхідно змінити в частині признання додаткового покарання, задовольнивши апеляційну скаргу обвинуваченого, оскільки призначення обвинуваченому покарання з застосуванням додатковим покаранням у виді позбавлення права керування транспортними засобами - не відповідає особі обвинуваченого та обставинам скоєного ним злочину.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного додаткового покарання.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення про призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
(підпис) (підпис) (підпис)