ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/274/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2017 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, працюючого на посаді Гайворонського міського голови, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України при наступних обставинах:

Рішенням першої сесії першого пленарного засідання Гайворонської міської ради Кіровоградської області сьомого скликання від 11.11.2015 року №2 «Про підсумки виборів 25.10.2015 року депутатів міської ради та міського голови і визнання їх повноважень» на виборах до органів місцевого самоврядування визнано повноваження обраного Гайворонського міського голови ОСОБА_5 , який з цього часу почав виконувати обов`язки як посадова особа органу місцевого самоврядування.

Будучи Гайворонським міським головою, тобто керівником органу місцевого самоврядування, ОСОБА_5 , відповідно до п. 2 Примітки ст. 368 КК України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно ст.ст. 2, 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закону) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста, самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Система місцевого самоврядування включає міського голову.

У статті 12 Закону визначено, що міський голова є головною посадовою особою територіальної громади міста, очолює виконавчий комітет відповідної міської ради, головує на її засіданнях.

Статтею 25 передбачено, що міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, у тому числі, приймати рішення щодо відчуження комунального майна; затверджувати місцеві програми приватизації; визначати доцільність, порядок та умови приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішувати відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 42 Закону міський голова, окрім інших повноважень, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів, рішень ради: питань, що належать до її відання; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності відповідно до законодавства; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Проте ОСОБА_5 , діючи на порушення наведених вимог законів, вчинив злочин за наступних обставин.

У місті Києві розташовано ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку», директором якого є громадянин ОСОБА_6 . Основним видом діяльності зазначеного підприємства є оптовий та роздрібний продаж металоконструкцій та транспортно-вантажні перевезення. Оскільки для здійснення відповідних видів господарської діяльності ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» необхідно було знайти основні фонди, зокрема земельні ділянки, які мали розташовуватись у зручному з точки зору транспортних сполучень місці, ОСОБА_6 у лютому 2016 року шляхом використання Публічної кадастрової карти України, яка перебуває у вільному доступі у мережі Інтернет, встановив дві такі земельні ділянки із земель запасу територіальної громади м. Гайворон.

Для досягнення домовленостей про передачу в користування ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» вищевказаних земельних ділянок ОСОБА_6 до міста Гайворон Кіровоградської області було направлено представника товариства громадянина ОСОБА_7 , якому видано відповідну довіреність.

Згідно ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

За таких підстав, 14.03.2016 року представник ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» ОСОБА_7 прибув до м. Гайворон, де у приміщенні Гайворонської міської ради за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, зустрівся з Гайворонським міським головою ОСОБА_5 .

У ході цієї зустрічі були обговорені питання, пов`язані з виділенням двох земельних ділянок кадастровий № 500420003 площею 0,40 га та кадастровий № 500420004 площею 0,15 га, що знаходились в межах міста Гайворон, в інтересах ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку».

Обговорюючи зазначені питання у ОСОБА_5 виник умисел на одержання неправомірної вигоди, у зв`язку з чим останній повідомив ОСОБА_7 , що позитивне вирішення питання про виділення земельних ділянок буде можливим у разі передачі йому неправомірної вигоди, про розмір якої він повідомить додатково. 30 березня 2016 року у період часу з 11.00 год. до 11.30 год. у службовому кабінеті Гайворонського міського голови за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, відбулась чергова зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що він за незаконну матеріальну винагороду, використовуючи своє службове становище та владні повноваження міського голови, забезпечить перемогу ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» у земельних торгах з продажу права оренди земельних ділянок кадастровий № 500420003 та № 500420004, після чого шляхом підписання від імені Гайворонської міської ради відповідних договорів оренди передасть ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» у користування зазначені земельні ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Гайворон Кіровоградської області у приміщенні міської ради за вказаною адресою відбувся земельний аукціон. На торги серед інших лотів були виставлені на продаж майнові права оренди, а саме: лот №8201 на земельну ділянку кадастровий № 500420003 площею 0,40 га, вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 649200 грн. та лот № 8202 на земельну ділянку кадастровий № 500420004 площею 0,15 га, вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 243450 грн. Участь у торгах взяли ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» та кум ОСОБА_5 - громадянин ОСОБА_8 , який насправді жодних намірів до одержання земельних ділянок не мав. За таких обставин перемогу у торгах одержало ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку».

Після перемоги на аукціоні, задля реалізації свого злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди від представника ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , з використанням влади та службового становища, з метою особистого збагачення, діючи в інтересах ОСОБА_7 та ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» підписав та скерував до державного реєстратора договори оренди земельних ділянок кадастрові №№ 500420003 та 500420004 від 12.04.2016

Цього ж дня, у період часу з 12.21 год. до 12.25 год. 12.04.2016 року у службовому кабінеті Гайворонського міського голови за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, ОСОБА_5 пообіцяв ОСОБА_7 , що він надалі буде діяти в інтересах ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку», у зв`язку з чим, використовуючи своє службове становище та владні повноваження, винесе на сесію Гайворонської міської ради питання про передачу вказаних земельних ділянок у власність ТОВ «Українській центр навчання та професійного розвитку» шляхом їх продажу по вартості, нижчій від нормативно-грошової оцінки та, як головуючий на цій сесії, забезпечить прийняття радою позитивного рішення за цим питанням.

Тоді ж ОСОБА_5 , за підписання договорів оренди та вчинення в інтересах ОСОБА_7 та інтересах третьої особи -ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» інших зазначених вище дій, висловив прохання надати йому неправомірну вигоду у остаточно визначеному ним розмірі 4 тис. доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становило 102 282, 40 гри. а згідно з п. 1 Примітки ст. 368 КК України є неправомірною вигодою у значному розмірі, оскільки більш ніж у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

18 квітня 2016 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у місті Гайворон Кіровоградської області, під час телефонної розмови з ОСОБА_7 , погодився одержати неправомірну вигоду в сумі 4 тис. доларів США частинами, а саме спочатку 2 тис. доларів США безпосередньо після одержання ОСОБА_7 від державного реєстратора договорів оренди земельних ділянок, укладених з ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку», а іншу частину в сумі 2 тис. доларів США, після передачі цих земельних ділянок у власність товариства.

17 травня 2016 року у період часу з 12 год. до 13 год. у м. Гайворон Кіровоградської області представник ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» ОСОБА_7 одержав від державного реєстратора підписані ОСОБА_5 вищезазначені договори оренди земельних ділянок. Близько 13 години 15 хвилин 17.05.2016 року ОСОБА_7 , знаходячись у службовому кабінеті Гайворонського міського голови за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, відповідно до прохання ОСОБА_5 про надання неправомірної вигоди в сумі 4 тис. доларів США., передав останньому першу частину обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 2 тис. доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становило 50 789,34 грн., яку ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав за вчинення в інтересах ОСОБА_7 , тобто того хто надає неправомірну вигоду та інтересах третьої особи - ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

Безпосередньо після отримання першої частини неправомірної вигоди в розмірі 2 тис. доларів США ОСОБА_5 затриманий правоохоронними органами та його злочинну діяльність припинено.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України не визнав, та суду показав, що у кінці 2015 року був обраний Гайворонським міським головою та у цей час всі повноваження із міста Гайворон, яке являється містом районного значення з допомогою голови Гайворонської районної державної адміністрації ОСОБА_9 почали передаватись у сусідній населений пункт селище Голованівск, яке після адміністративної реформи повинно стати центром об`єднаної громади, що потягло за собою скорочення робочих місць, відтік населення із міста та інші проблеми.

Після обрання його міським головою він почав активно відстоювати питання міста у зв`язку із чим у нього виник конфлікт із головою Гайворонської РДА ОСОБА_9 , який мав з цього приводу своє бачення, та який з допомогою свого заступника ОСОБА_10 , який являється батьком дружини оперуповноваженого відділу з обслуговування Дарницького району управління захисту економіки в м. Києві департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_11 , який здійснював оперативне супроводження кримінального провадження, спланували та реалізували відносно нього провокацію щодо отримання грошових коштів.

14.03.2016 року до нього зателефонував його кум ОСОБА_8 та привів до його службового кабінету ОСОБА_7 , якого відрекомендував, як свого знайомого з яким вони раніше пересікалися по роботі та який хоче поспілкуватися з ним по земельних питаннях.

Через деякий час ОСОБА_8 пішов і вони із ОСОБА_7 залишилися у двох.

ОСОБА_7 почав розповідати, що він представник дуже великої компанії, яка займається металопрокатом та вантажними перевезеннями, активно розвивається та хоче працювати у їх місті, яке для них має стратегічне значення в плані транспортних розв`язок, хоча насправді транспортні розв`язки у місті не найкращі, оскільки траса далеко, а залізничного сполучення немає навіть із обласним центром. Також ОСОБА_7 зазначив, що їх компанія готова створити у місті 200 робочих місць і їх цікавить дві земельні ділянки для будівництва металобази.

Почувши про можливість відкриття у місті великого підприємства та створення такої кількості робочих місць він зрадів та запросив до кабінету землевпорядника, який надав всю необхідну інформацію про вказані ділянки, зазначивши, що на них уже є виготовлена документація та, що вони можуть бути передані в оренду шляхом аукціону.

Після того коли землевпорядник пішов, ОСОБА_7 активно намагався дізнатися яку особисту вигоду від цього має отримати міський голова на, що ОСОБА_5 повідомив, що йому потрібно тільки те, щоб вони зайшли в місто і працювали, після чого ОСОБА_7 дав йому клаптик паперу та пропонував написати суму, однак він відповів йому, що нічого писати не буде і йому потрібно, лише щоб вони були у місті та працювали, на, що ОСОБА_7 сказав, що є час передумати та він передзвонить.

Наступного разу ОСОБА_7 знову прийшов із ОСОБА_8 та коли останній пішов і вони залишилися у двох, ОСОБА_7 знову почав розхваляти яка у них велика, потужна та платоспроможна компанія, яка має активи, техніку, ресурси та зв`язки, а також неодноразово наголошував, що йому виділені кошти для вирішення питання на місці та продовжив наполягати на тому, щоб ОСОБА_5 назвав суму своєї особистої вигоди, однак він відповів, що йому нічого не потрібно, він любить своє місто та хоче, щоб їх компанія працювала у ньому, однак ОСОБА_7 не полишав свого задуму почути від нього конкретну суму та наполягав на цьому повідомляючи, що нічого просто так не буває.

Ці розмови йому були неприємні та він неодноразово повідомляв ОСОБА_7 , що особисто йому нічого не потрібно окрім того, щоб у місті були робочі місця, та бажаючи якомога швидше закінчити цю розмову та відправити ОСОБА_7 він сказав, що минулий голова хотів за це отак і показав п`ять пальців свої руки, на, що ОСОБА_7 , помітно зрадів, відповів, що зрозумів, подякував та пішов.

Наступного разу він бачився із ОСОБА_7 після аукціону, за результатами якого компанія яку представляв останній виграла право на оренду земельних ділянок про які йшла мова. ОСОБА_7 зайшов до нього в кабінет та сказав, що його власники хочуть знижку та просять чотири, на що ОСОБА_5 відповів хай буде, однак, що він мав на увазі не зрозумів.

Четверта зустріч із ОСОБА_7 також була у його робочому кабінеті коли останній зайшов із підписаними договорами оренди та запитав, що йому далі робити на, що ОСОБА_5 відповів, що потрібно йти в реєстраційну службу та набрав одного із її працівників і попросив, що якщо є можливість, щоб вони прийняли ОСОБА_7 без черги, оскільки йому ще необхідно їхати до м. Києва. Працівник реєстраційної служби погодився та сказав, що у нього для ОСОБА_5 є запрошення на, що останній сказав, що якщо ОСОБА_7 буде повертатися до міської ради то нехай передасть це запрошення йому.

Через деякий час до кабінету зайшов ОСОБА_7 та передав йому якийсь пакунок. Взявши його він зразу подумав, що це те, що йому передали із реєстраційної служби, однак побачивши, що ОСОБА_7 сильно нервує зрозумів, що тут щось не те, і у цей момент до кабінету зайшли працівники правоохоронних органів та розпочали обшук.

Також обвинувачений зазначив, що ОСОБА_8 брати участь у аукціоні він не просив, на результати проведення аукціону він впливати не міг, як і не міг впливати на рішення міської ради, яка є колегіальним органом. Договори оренди підписував особисто він, також із ОСОБА_7 була розмова про те, що можливо приватизувати ці земельні ділянки по експертній оцінці, однак ці питання вирішуються спочатку на комісіях, а потім на сесії.

Крім цього ОСОБА_5 зазначив, що жодних коштів від ОСОБА_7 він отримувати наміру не мав про, що йому неодноразово повідомляв. При вказаних розмовах на запитання ОСОБА_7 він відповідав, що зацікавлений у розбудові міста та його розвитку у тому числі об`єктів, що перебувають у комунальній власності.

Доказами, якими сторона обвинувачення доводить провину обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України є:

Показання свідка ОСОБА_11 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що працює старшим оперуповноваженим відділу з обслуговування Дарницького району управління захисту економіки в м. Києві департаменту захисту економіки Національної поліції України .

В березні 2016 року, точної дати не пам`ятає, йому зателефонував керівник, та попросив прийняти особу яка звернулася до чергового з заявою про вимагання коштів. Коли він спустився до чергового там його чекав ОСОБА_7 , який йому повідомив, що являється представником ТОВ «Український центр професійного навчання та розвитку» і нещодавно по роботі він їздив до м. Гайворон де спілкувався з міським головою ОСОБА_12 , який вимагав у нього гроші за вирішення питань щодо виділення земельних ділянок, також ОСОБА_7 на підтвердження своїх слів надав звукозапис розмови з ОСОБА_5 .

Після цього він роз`яснив ОСОБА_7 , що м. Гайворон не є територіальною підслідністю Дарницького управління поліції та скерував його до військової прокуратури.

Також після того, коли ОСОБА_7 подав заяву до військової прокуратури він зв`язався з процесуальним керівником ОСОБА_13 , який почав розслідувати вказане провадження, та домовився, що буде здійснювати оперативний супровід. Після цього він був присутнім під час обшуку у кабінеті ОСОБА_5 , де було виявлено та вилучено 2 тисячі доларів США. Понятих він привіз із м. Києва, вони були присутні при всіх слідчих діях, зокрема під час вручення імітаційних коштів ОСОБА_7 .

Також свідок зазначив, що приблизно за 4 роки до подій які мали місце, він був у Гайвороні, а громадянин ОСОБА_10 є батьком його дружини та працює заступником голови Гайворонської районної державної адміністрації.

Показання свідка ОСОБА_14 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що працює старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу з обслуговування Дарницького району управління захисту економіки в м. Києві департаменту захисту економіки Національної поліції України.

В березні 2016 року до управління з заявою про вимагання неправомірної вигоди звернувся ОСОБА_7 , однак цим питанням він не займався, оскільки це не його напрям роботи. ОСОБА_7 спілкувався із його колегою ОСОБА_11 із яким вони сидять в одному кабінеті. Невдовзі він разом з іншими співробітниками, за дорученням Військової прокуратури їздив на проведення процесуальних дій, які проходили та території Кіровоградської області, де він був присутнім під час проведення обшуку в кабінеті ОСОБА_5 під час якого було виявлено та вилучено 2 тисячі долів США, які були загорнуті у аркуш паперу та лежали на стільці під столом зліва від ОСОБА_5 .

Із понятими які були присутні при проведенні слідчих дій він не знайомий, чи має якесь відношення до м. Гайворон ОСОБА_11 йому не відомо.

Показання свідка ОСОБА_15 , який будучи допитаним у судовому засіданні суду показав, що працює старшим оперуповноваженим відділу з обслуговування Дарницького району управління захисту економіки в м. Києві департаменту захисту економіки Національної поліції України .

На весні 2016 року він разом із своїми колегами, за дорученням Військової прокуратури їздив на затримання обвинуваченого до м. Гайворон. Під час затримання у службовому кабінеті під столом було виявлено та вилучено 2 тисячі доларів США, частина з яких була справжніми, а частина імітаційними.

Із понятими які були присутні при проведенні слідчих дій він не знайомий, чи мешкають у м. Гайворон родичі чи колеги ОСОБА_11 йому не відомо.

Показання свідка ОСОБА_16 , який будучи допитаним у судовому засіданні суду показав, що працюючи начальником відділу з обслуговування Дарницького району управління захисту економіки в м. Києві департаменту захисту економіки Національної поліції України він та його підлеглі брали участь у проведенні обшуків у м. Гайворон.

Особисто він був присутнім при проведенні обшуку житла громадянина ОСОБА_5 .

Інші працівники відділу ОСОБА_11 та ОСОБА_14 були присутні під час обшуку службового кабінету ОСОБА_5 .

Також свідок зазначив, що понятих вони привезли із м. Києва та одного із них, а саме ОСОБА_17 він знає на протязі багатьох років та він був заявником по вимаганню у нього коштів головою одного із ОСББ Дарницького району м. Києва. Він особисто зателефонував до ОСОБА_17 та попросив побути понятим і взяти із собою ще кількох людей, на що той погодився.

Показання свідка ОСОБА_18 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що на початку літа 2016 року, точної дати не пам`ятає, йому зателефонував його знайомий та попросив бути понятим він погодився. Наступного дня вранці він прийшов до Дарницького УП, де разом з двома працівниками поліції та ще одним понятим сіли в машину та поїхали до м. Одеси. Там від був присутнім під час проведення слідчої дії - вручення імітаційних коштів ОСОБА_7 , потім він підписав протокол, після чого всі поїхали до м. Гайворон, де у кабінеті міського голови проводився обшук. Під час якого він також був присутнім у якості понятого. Під час обшуку у кабінеті було виявлено 2 тисячі доларів США, на яких під ультра фіолетовими променями було видно сліди. В кінці він підписав протокол, зауважень ні від кого з присутніх не поступало.

Показання свідка ОСОБА_17 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що являється громадським активістом. Одного разу йому зателефонував знайомий ОСОБА_19 , який працює у Дарницькому УП, та попросив бути понятим під час проведення слідчих дій, а також взяти з собою ще кілька хлопців, які в той момент вільні від роботи він погодився. Після цього декілька осіб поїхали в Одесу, а він разом з поліцейськими поїхав по міста Гайворон, де був присутнім під час проведення обшуку у будинку обвинуваченого ОСОБА_5 , в кінці слідчої дії він підписав протокол, зауваження ні від кого не поступало.

Показання свідка ОСОБА_7 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що в кінці лютого 2016 року, точної дати не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_6 та в подальшому при зустрічі попросив орендувати для його фірми земельну ділянку в Кіровоградській області на, що він погодився та отримав від вказаної фірми доручення.

Також ОСОБА_6 дав йому номер телефону ОСОБА_20 , який проживає у м. Гайворон, та який має йому допомогти, і попросив записувати всі розмови на диктофон, щоб потім не виникало якихось питань.

Після цього він поїхав до м. Гайворон де зустрівся з ОСОБА_20 , який показав йому земельну ділянку, яка його цікавила та вони разом поїхали до мера ОСОБА_5 , який запросив до себе у кабінет працівників мерії, які надали повну інформацію по ділянці.

Після того коли вони залишилися у двох, він запитав ОСОБА_5 чи потрібні будуть від нього якісь гроші чи подяка, на, що ОСОБА_5 сказав, що нічого не потрібно, допоможете місту. Це була їх перша зустріч і окрім допомоги місту, іншої неправомірної вигоди для себе ОСОБА_5 у нього не вимагав.

Після цього він поїхав до м. Києва де все розповів ОСОБА_6 , який порадив йому звернутися у поліцію.

Звернувшись із заявою до Дарницького УП, він дізнався, що це не їх територіальна підслідність та за порадою працівника поліції, який його консультував написав заяву до військової прокуратури в м. Одеса із якою також передав диктофон на який записував першу розмову із ОСОБА_5 . В подальшому у прокуратурі йому вручили спеціальні засоби, за допомогою яких він записував всі наступні розмови з ОСОБА_20 та ОСОБА_5 .

Потім через деякий час він, знову зустрівся, з мером та спитав чи можуть бути якійсь проблеми із виділенням земельних ділянок на, що той відповів, що в міській раді в нього є більшість голосів, тому хвилюватися не має підстав. Також в ході цієї розмови він запитав у чому повинна виражається допомога місту, на що ОСОБА_5 відповів, що нічого купляти не потрібно та після паузи показав на пальцях п`ять, пояснивши таким чином, що треба передати п`ять тисяч.

Після цього він вийшов на вулицю де його чекав ОСОБА_20 , який сказав, що п`ять тисяч це багато, оскільки раніше така ділянка коштувала три тисячі, і порадив йому збивати ціну. Також він додав, що невдовзі буде аукціон, і він буде другим учасником, однак переживати не має підстав, оскільки вони вже неодноразово проводили такі операції.

Трохи згодом зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що з землею є певні проблеми, оскільки вийшов новий закон, який забороняє купляти землю, якщо на ній немає об`єкту нерухомості, однак порадив не переживати, зазначивши, що можна буде поставити якийсь вагончик.

На наступній зустрічі він повідомив ОСОБА_5 , що їх фірма не зможе заплатити п`ять тисяч та попросив його знизити ціну до чотирьох на що він погодився.

Після того коли ОСОБА_6 дізнався, що спочатку буде оформлено оренду, а викуп буде трохи згодом то запропонував поділити суму неправомірної вигоди на дві частини. Він запропонував це ОСОБА_5 і той погодився.

Через деякий час був проведений аукціон за результатами якого він виграв право оренди земельних ділянок про які йшла мова та йому запропонували трохи почекати для того, щоб виготовити всі документи.

Перед останньою зустріччю з ОСОБА_5 , він отримав від працівників прокуратури у м. Одеса помічені купюри, які необхідно було передати обвинуваченому, після цього поїхав до м. Гайворон на власному автомобілі, де зачекав працівників правоохоронних органів та у службовому кабінеті зустрівся із ОСОБА_5 і передав йому грошові кошти, які були загорнуті у аркуш паперу, які ОСОБА_5 спочатку хотів покласти до кишені, а пізніше поклав їх на стілець. Після цього в кабінет зайшли працівника поліції, які почали обшук, а його попросили вийти на вулицю.

Також свідок зазначив, що в офісі фірми яку представляв жодного разу не був, установчих документів не бачив, про розмір статутного фонду, активи і фонди підприємства не обізнаний, вести розмови про інвестиції, які може здійснити підприємство уповноважений не був, до ситуації яка мала місце та після цього із вказаним підприємством не співпрацював.

Показання свідка ОСОБА_8 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що в лютому 2016 року, точної дати не пам`ятає, до нього звернувся Голова Гайворонської адміністрації ОСОБА_9 та попросив зустріти одну людину з м. Києва, та познайомити його ОСОБА_5 , так як у них були напружені стосунки, на що він погодився, оскільки для нього це не було складно так, як ОСОБА_5 являється його кумом.

Особою яку необхідно було познайомити із ОСОБА_5 виявився ОСОБА_7 , який приїхав до м. Гайворон та пояснив, що він представляє компанію і йому потрібно орендувати конкретну земельну ділянку для того, щоб побудувати металобазу.

Оглянувши вказану ділянку вони разом поїхали до ОСОБА_5 .

До кабінету ОСОБА_5 був запрошений землевпорядник, який повідомив, що дана ділянка виставлена на аукціон ще при колишньому міському голові, після цього він покинув кабінет і, що було далі не знає.

В майбутньому він ще кілька разів зустрічався із ОСОБА_7 , який запитував, що робити далі, та він його консультував, зокрема щодо питань аукціону.

В процесі розмов ОСОБА_7 запитував чи потрібно якось віддячувати меру, та що він завжди відповідав, що якщо є бажання нехай віддячує, однак сам в ці питання не вникав.

З першого дня з ОСОБА_7 у нього була домовленість, про те, що коли ділянка буде орендована то він буде брати участь у будівництві металобази, а в майбутньому там працювати і це був єдиний його інтерес.

Будучи зацікавленим у тому, щоб ділянка була орендована фірмою яку представляв ОСОБА_7 та збудовано металобазу, він за проханням останнього брав участь у аукціоні, як другий учасник та всі витрати пов`язані із цим йому повинен був компенсувати ОСОБА_7 .

Після аукціону ОСОБА_7 ще кілька разів говорив, що треба віддячити меру, на що він відповідав, що хай вчиняє так, як вважає за потрібне, однак у той час вже було відомо, що документація готова, тому він говорив ОСОБА_7 , що платити вже нема за що.

Спілкуючись із ОСОБА_5 він повідомив, що ОСОБА_7 постійно веде якісь розмови про винагороду, однак ОСОБА_5 сказав, що гроші його не цікавлять і він хоче, щоб фірма ОСОБА_7 зайшла у місто, працювала та створювала робочі місця.

Через деякий час він побачив машину ОСОБА_7 біля банку Аваль у Гайвороні, та зателефонував йому, щоб спитати як справи, на що той відповів, що закриває питання з мером, та що пізніше буде спілкуватись з ним, потім з`ясувалось, що ОСОБА_5 того дня було затримано.

Крім цього, свідок зазначив, що ОСОБА_7 перший раз приїжджав до м. Гайворон на автомобілі «Фольцваген Таурег» із водієм та охоронцем, яких під час розмови просив вийти. Також одного разу ОСОБА_7 приїжджав на автомобілі «Тойота» білого кольору із київськими номерами із особою яку він сьогодні бачив у суді та який являється працівником поліції ОСОБА_11 .

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України, стороною обвинувачення, окрім показань свідків підтверджується наступними доказами:

Картами пам`яті №87т і №88т, які є додатками до протоколів проведення негласних розшукових заходів у кримінальному провадженні та на яких записані розмови які відбувалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_8 30.03.2016 року, 12.04.2016 року, 17.05.2016 року (т.1 а.п.77).

Протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу у кримінальному провадженні №0000027 від 13.05.2016 року в якому зазначено розмови які відбулися 30.03.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_8 (т.1 а.п.80-92).

Протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу у кримінальному провадженні №0000027 від 13.05.2016 року в якому зазначено розмови які відбулися 12.04.2016 року між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (т.1 а.п.93-111).

Протоколом про результати аудіо, відео контролю особи від 13.06.2016 року, в якому, зокрема, відображені події які відбувалися 17.05.2016 року у службовому кабінеті ОСОБА_5 при яких ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 загорнуті в аркуш паперу грошові кошти, які той поклав на стілець справа від себе, після чого в кабінет зайшли працівника правоохоронних органів (т.1 а.п.113-116).

ДВД диском №83т та протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.06.2016 року, з якого вбачається, що у період часу з 13.06.2016 року по 30.06.2016 року між абонентським номерам НОМЕР_1 який належить ОСОБА_8 абонентським номером НОМЕР_2 який належить ОСОБА_5 та абонентським номером НОМЕР_3 який належить ОСОБА_7 проводились телефонні розмови та відображено зміст цих розмов (т.1 а.п.122-133).

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 30.06.2016 року з якого вбачається, що 30.03.2016 та 12.04.2016 року між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відбувались зустрічі в тому числі в службовому кабінеті ОСОБА_5 який знаходиться в приміщенні Гайворонської міської ради, в кінці останньої зустрічі яка відбулася 17.05.2016 року приблизно о 13 год. 11 хв. ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 імітаційні зразки грошових коштів на загальну суму 2 тис. доларів США, які були загорнуті у аркуш паперу, а той в свою чергу проклав їх на стілець який знаходитися справа від нього, після чого до кабінету зайшли працівники правоохоронних органів (т.1 а.п.134-136).

Заявою від 19.03.2016 року з якої вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до Військового прокурора Південного регіону України, та просив вжити заходів і притягнути до відповідальності Гайворонського міського голову ОСОБА_5 та його пособника ОСОБА_21 , оскільки вони вимагають у нього як представника ТОВ «Український центр навчання і професійного розвитку» неправомірну вигоду за сприяння в отриманні земельних ділянок (т.1 а.п.142).

Протоколом виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення негласних слідчих дій від 17.05.2016 року з якого вбачається, що згідно акту надання послуг №442 від 12.05.2016 ТОВ «Вістка» виготовлено імітаційні засоби серії КВ 45851814М В2 у кількості 20 одиниць та імітаційні засоби серії № НОМЕР_4 у кількості 20 одиниць (т.1 а.п.193).

Протоколом огляду та вручення грошових коштів від 17.05.2016 року, з якого вбачається, що 17.05.2016 року в службовому кабінеті №6 слідчого відділу управління військової прокуратури Південного регіону України в присутності понятих було оглянуто 20 купюр номіналом 100 доларів США з яких 8 серії КВ 45851814М кожна та 10 серії КВ88951849М кожна, які було отримано в ТОВ «Вістка» та дві купюри номіналом 100 доларів США серії КL85774050B та HG84530803А отримані від ОСОБА_7 , в подальшому на купюри було нанесено спеціальну хімічну речовину «Промінь-1», яка під час освітлення ультрафіолетовими променями люмінісцює жовто-зеленим кольором. Після чого вказані кошти були передані ОСОБА_7 для подальшого використання під час негласних слідчих розшукових дій (т.1 а.п.194-205).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.05.2016 року, з якого вбачається, що 17.05.2016 року о 13 год. 16 хв. в приміщенні службового кабінету Гайворонського міського голови, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, було затримано під час вчинення злочину ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України (т.1 а.п.240-245).

Протоколом обшуку від 17.05.2016 року та додатком до нього СД картою, з яких вбачається, що під час обшуку який проводився в службовому кабінеті міського голови який знаходиться у приміщенні Гайворонської міська ради за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, було виявлено та вилучено: на стільці під столом з правого боку від входу до кабінету згорток паперу А4 білого кольору в якому знаходилися банкноти іноземної валюти в кількості 20 купюр номіналом 100 доларів США, з наступними серіями та номерами 1купюра - KL85774050B, 1 купюра - HG84530803A, 8 купюр -КВ45851814М та 10 десять купюр КВ88951849М, під час освітлення даних банкнот ультрафіолетовим випромінюванням, на них виявлено жовто-зелену хімічну речовину. Крім цього на робочому столі ОСОБА_5 було виявлено: мобільний телефон марки «Айфон» Model MD634LL/A, серійний номер НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , з СІМ-картою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_2 ; записник (блокнот) сірого кольору з надписом «Батьківщина» та символікою серця; ноутбук фірми «Lenovo» серійний номер СBG4118143 разом із зарядним пристроєм до нього №11S36001646ZZ1000962SG; у другому ящику зверху столу з права від стільця блокнот синього кольору з написом «Office Book» (т.2 а.п.1-4).

Протоколом обшуку від 17.05.2016 року, з якого вбачається, що під час обшуку у житловому будинку ОСОБА_5 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено на вилучено ряд речей та документів (т.2 а.п.6-10).

Протоколом огляду документів від 04.08.2016 року під час складення якого було оглянуто документи які підтверджують участь ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» в особі ОСОБА_7 у земельних торгах та договірні відносини між Гайворонською міською радою і ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку», щодо оренди земельних ділянок у м. Гайворон (т.2 а.п.77-78).

Висновком експерта №609 від 21.06.2016 року, згідно якого надані на експертизу грошові кошти: 20 купюр по 100 доларів, схожих на долари США, а саме: 1 купюра KL85774050B, 8 купюр КВ45851814М, 10 купюр КВ88951849М, 1 купюра HG84530803A, аркуш паперу, у який вони були загорнуті та дві гумові рукавички, містять на своїй поверхні спеціальні хімічні речовини люмінофори. Виявлені вище зазначені люмінофори на аркуші паперу (зразок спеціальної хімічної речовини) мають спільну родову належність. На поверхні наданих на експертизу серветок (змивів з правої та лівої долоні), двох пар гумових рукавичок, що застосовувались при вилученні змивів у ОСОБА_12 не виявлено спеціальних хімічних речовин люмінофорів. Відповісти на питання «Чи одинакові між собою речовини, виявлені на зазначених грошових коштах, аркуші паперу, у який вони були завернуті, на змивах долонь правої на лівої рук ОСОБА_5 , відповідних гумових рукавичках та на контрольному зразку із спеціальною хімічною речовиною, надані на дослідження», не видається можливим у зв`язку із відсутністю нашарувань спеціальної хімічної речовини на об`єктах (змивах з правої та лівої долоні), двох пар гумових рукавичок, що застосовувались при вилученні змивів у ОСОБА_5 (т.2 а.п.87-93).

Висновком експерта №20 від 22.06.2016 року, згідно якого банкноти номіналом 100 доларів США з серійними номерами KL 85774050B, HG 84530803А відповідають аналогічним банкнотам, які знаходяться в офіційному обігу США. Питання «Якщо ні, то яким способом вони виготовлені?» не вирішувалося, у зв`язку з тим, що надані банкноти номіналом 100 доларів США з серійними номерами KL 85774050B, HG 84530803А відповідають аналогічним банкнотам, які знаходяться в офіційному обігу США (т.2 а.п.99-102).

Висновком експерта №1137 від 14.06.2016 року, згідно якого на поверхнях аркуша паперу з розмірами сторін 297х210 мм, вилученого 17.05.2016 року в ході обшуку службового кабінету ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 , слідів папілярних узорів (слідів пальців рук та долонних поверхонь) не виявлено. Відповісти на питання «Якщо так, чи залишені вони ОСОБА_12 чи іншою особою?» не можливо, у зв`язку з відсутністю слідів папілярних узорів (слідів пальців рук та долонних поверхонь) на поверхнях аркуша паперу з розмірами сторін 297х210 мм, вилученого 17.05.2016 року в ході обшуку службового кабінету ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.п.110-113).

Висновком експерта №523 від 21.06.2016 року, згідно якого у змиві з фрагмента паперу (об`єкт №1), в якому загорнуті заздалегідь помічені 20 купюр номіналом по 100, схожих на долари США кожна, виявлені клітини з ядрами. Встановити генетичні ознаки клітин з ядрами у змиві з фрагмента паперу (об`єкт №1) не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даному об`єкті (т.2 а.п.119-121).

Відповіддю за запит №02-30/511 від 01.09.2016 року та додатками до неї, з якої вбачається, що Гайворонською міською радою на протязі 2015-2016 років ініціювалось та здійснено продаж права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами №500420003 площею 0,40 га та №500420004 площею 0,15 га, у зв`язку з чим приймались відповідні рішення (т.3 а.п.2-140).

Відповіддю на запит №525 від 01.09.2016 року та додатками до неї, з якого вбачається, що ТБ «Кіровоградська аграрна біржа» було проведено земельний аукціон оренди земельних ділянок з кадастровими номерами №500420003 площею 0,40 га та №500420004 площею 0,15 га, який відбувся 12.04.2016 року у м. Гайворон (т.3 а.п.142-216).

Протоколом огляду речей від 02.07.2016 року, з якого вбачається, що під час огляду компак-диску, який був отриманий на підставі ухвали слідчого судді у ПрАТ «МТС Україна», який містить інформацію про всі вхідні та вихідні дзвінки SIM-картки з номером: НОМЕР_3 , у період з 01.01.2016 по 17.05.2016 року абонент НОМЕР_7 активно контактував з абонентами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (т.3 а.п.228-230).

Протоколом огляду речей від 02.07.2016 року, з якого вбачається, що під час огляду компак-диску, який був отриманий на підставі ухвали слідчого судді у ПрАТ «Київстар», який містить інформацію про всі вхідні та вихідні дзвінки SIM-картки з номером: НОМЕР_2 , у період з 01.01.2016 по 17.05.2016 року абонент НОМЕР_7 активно контактував з абонентами НОМЕР_1 та НОМЕР_3 (т.3 а.п.240-246).

Протоколом огляду документів від 09.06.2016 року, яким було оглянуто документи вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 (т.3 а.п.248-250).

Протоколом огляду речей від 17.08.2016 року, яким було оглянуто майно вилучене під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 (т.4 а.п.17).

Протоколом огляду документів від 09.06.2016 року, яким було оглянуто документи вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 . (т.4 а.п.18-19).

Протоколом огляду документів та іншого вилученого майна від 17.08.2016 року, яким було оглянуто документи та майно вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 (т.4 а.п.22-23).

Речовими доказами, зокрема 18 імітаційними засобами у вигляді грошових коштів номіналом по 100 доларів США, з яких 8 - серії КВ 45851814М кожна, 10 серії КВ88951849М кожна та 2 купюри номіналом по 100 доларів США серії KL85774050B та HG84530803А (т.4 а.п.37-38).

Надаючи оцінку доказам зібраним у кримінальному провадженні суд виходить із наступного.

Сам обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує той факт, що працюючи Гайворонським міським головою він зустрічався із представником ТОВ «Український центр навчання і професійного розвитку» ОСОБА_7 з яким обговорював питання оренди земельних ділянок у м. Гайворон.

У обвинувальному акті (т.1 а.п.4 абз.3-5) зазначено, що 14.03.2016 року при зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у службовому кабінеті Гайворонського міського голови, у останнього виник умисел на одержання неправомірної вигоди, у зв`язку із чим він повідомив ОСОБА_7 , що позитивне вирішення питання щодо виділення земельних ділянок буде можливим у разі передачі йому неправомірної вигоди, про розмір якої він повідомить додатково.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 з цього приводу суду показав, що приїхавши до м. Гайворон він зустрівся з ОСОБА_20 , який показав йому земельну ділянку, яка його цікавила та вони разом поїхали до мера ОСОБА_5 , який запросив до себе у кабінет працівників мерії, які надали повну інформацію по ділянці.

Після того коли вони залишилися у двох, він запитав ОСОБА_5 чи потрібні будуть від нього якісь гроші чи подяка, на, що ОСОБА_5 сказав, що нічого не потрібно, допоможете місту. Це була їх перша зустріч і окрім допомоги місту, іншої неправомірної вигоди для себе ОСОБА_5 у нього не вимагав.

Обвинувачений ОСОБА_5 з цього приводу суду показав, що 14.03.2016 року до нього зателефонував його кум ОСОБА_8 та привів до його службового кабінету ОСОБА_7 , якого відрекомендував, як свого знайомого з яким вони раніше пересікалися по роботі та який хоче поспілкуватися з ним по земельних питаннях.

Через деякий час ОСОБА_8 пішов і вони із ОСОБА_7 залишилися у двох.

ОСОБА_7 почав розповідати, що він представник дуже великої компанії яка займається металопрокатом та вантажними перевезеннями, активно розвивається та хоче працювати у їх місті, яке для них має стратегічне значення в плані транспортних розв`язок, хоча насправді транспортні розв`язки у місті не найкращі, оскільки траса далеко, а залізничного сполучення немає навіть із обласним центром. Також ОСОБА_7 зазначив, що їх компанія готова створити у місті 200 робочих місць і їх цікавить дві земельні ділянки для будівництва металобази.

Почувши про можливість відкриття у місті великого підприємства та створення такої кількості робочих місць він зрадів та запросив до кабінету землевпорядника, який надав всю необхідну інформацію про вказані ділянки, зазначивши, що на них уже є виготовлена документація та, що вони можуть бути передані в оренду шляхом аукціону.

Після того коли землевпорядник пішов, ОСОБА_7 активно намагався дізнатися яку особисту вигоду від цього має отримати міський голова на, що ОСОБА_5 повідомив, що йому потрібно тільки те, щоб вони зайшли в місто і працювали, після чого ОСОБА_7 дав йому клаптик паперу та пропонував написати суму, однак він відповів йому, що нічого писати не буде і йому потрібно, лише щоб вони були у місті та працювали, на, що ОСОБА_7 сказав, що є час передумати та він передзвонить.

Інших доказів про вимагання ОСОБА_5 у ОСОБА_7 неправомірної вигоди чи повідомлення ОСОБА_5 . ОСОБА_7 про те, що позитивне вирішення питання щодо виділення земельних ділянок буде можливим тільки у разі передачі йому неправомірної вигоди, про розмір якої він повідомить додатково, стороною обвинувачення не надано.

Аналіз доказів які стосуються цієї зустрічі, та які є у розпорядженні суду, а це показання ОСОБА_7 та ОСОБА_12 дають суду можливість зробити чіткий та категоричний висновок про те, що жодних вимог, прохань чи пропозицій про надання неправомірної вимоги за позитивне вирішення питання щодо виділення земельних ділянок ОСОБА_5 . ОСОБА_7 не висловлював, навпаки сам ОСОБА_7 зазначає, що саме він ініціював вказане питання, запитавши ОСОБА_5 чи потрібні будуть від нього якісь гроші чи подяка, на, що ОСОБА_5 сказав, що нічого не потрібно. Ці показання свідка ОСОБА_7 узгоджуються із показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , про те, що саме ОСОБА_7 ініціював питання неправомірної вигоди та активно намагався дізнатися яку особисту вигоду від цього має отримати міський голова на, що ОСОБА_5 повідомив, що йому потрібно тільки те, щоб вони зайшли в місто і працювали, після чого ОСОБА_7 дав йому клаптик паперу та пропонував написати суму, однак він відповів йому, що нічого писати не буде і йому потрібно, лише щоб вони були у місті та працювали, на, що ОСОБА_7 сказав, що є час передумати та він передзвонить.

Не може залишитися поза увагою суду, і той факт, що заяву до правоохоронних органів ОСОБА_7 написав уже 19.03.2016 року (т.1 а.п.142) тобто після першої зустрічі із ОСОБА_5 у якій просив вжити заходів і притягнути до відповідальності Гайворонського міського голову ОСОБА_5 та його пособника ОСОБА_21 , оскільки вони вимагають у нього як представника ТОВ «Український центр навчання і професійного розвитку» неправомірну вигоду за сприяння в отриманні земельних ділянок, хоча у судовому засіданні ОСОБА_7 зазначив, що особисто для себе неправомірної вигоди ОСОБА_5 у нього не вимагав.

У відповідності до обвинувального акту (т.1 а.п.4 абз.6-7) 30 березня 2016 року у період часу з 11.00 год. до 11.30 год. у службовому кабінеті Гайворонського міського голови за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, відбулась чергова зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що він за незаконну матеріальну винагороду, використовуючи своє службове становище та владні повноваження міського голови, забезпечить перемогу ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» у земельних торгах з продажу права оренди земельних ділянок кадастровий № 500420003 та № 500420004, після чого шляхом підписання від імені Гайворонської міської ради відповідних договорів оренди передасть ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» у користування зазначені земельні ділянки.

З приводу цієї зустрічі свідок ОСОБА_7 суду показав, що після того коли він написав заяву до прокуратури про те, що у нього вимагають кошти та отримавши спеціальну апаратуру для фіксації розмов із ОСОБА_5 він, знову зустрівся, з останнім та спитав чи можуть бути якійсь проблеми із виділенням земельних ділянок на, що той відповів, що в міській раді в нього є більшість голосів, тому хвилюватися не має підстав. Також в ході цієї розмови він запитав у чому повинна виражається допомога місту, на що ОСОБА_5 відповів, що нічого купляти не потрібно та після паузи показав на пальцях п`ять, пояснивши таким чином, що треба передати п`ять тисяч.

Обвинувачений ОСОБА_5 , з приводу вказаної зустрічі показав, що наступного разу ОСОБА_7 знову прийшов із ОСОБА_8 та коли останній пішов і вони залишилися у двох, ОСОБА_7 знову почав розхваляти яка у них велика, потужна та платоспроможна компанія, яка має активи, техніку, ресурси та зв`язки, а також неодноразово наголошував, що йому виділені кошти для вирішення питання на місці та продовжив наполягати на тому, щоб ОСОБА_5 назвав суму своєї особистої вигоди, однак він відповів, що йому нічого не потрібно, він любить своє місто та хоче, щоб їх компанія працювала у ньому, однак ОСОБА_7 не полишав свого задуму почути від нього конкретну суму та наполягав на цьому повідомляючи, що нічого просто так не буває.

Ці розмови йому були неприємні та він неодноразово повідомляв ОСОБА_7 , що особисто йому нічого не потрібно окрім того, щоб у місті були робочі місця, та бажаючи якомога швидше закінчити цю розмову та відправити ОСОБА_7 він сказав, що минулий голова хотів за це отак і показав п`ять пальців свої руки, на, що ОСОБА_7 , помітно зрадів, відповів, що зрозумів, подякував та пішов.

Стороною обвинувачення у якості доказу суду надано карти пам`яті №87т і №88т, які є додатками до протоколів проведення негласних розшукових заходів у кримінальному провадженні та на яких записані розмови які відбувалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , зокрема 30.03.2016 року (т.1 а.п.77) та протокол за результатами проведення негласного розшукового заходу у кримінальному провадженні №0000027 від 13.05.2016 року в якому зазначено розмови які відбулися 30.03.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (т.1 а.п.80-92), детальний аналіз яких у сукупності із показаннями свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 , в частині цієї зустрічі, дають суду можливість зробити висновок про те, що під час цієї зустрічі ОСОБА_5 не повідомляв ОСОБА_7 , що він за незаконну матеріальну винагороду, використовуючи своє службове становище та владні повноваження міського голови, забезпечить перемогу ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» у земельних торгах, як це зазначено в обвинувальному акті, а навпаки питання про неправомірну вигоду знову ініціює саме ОСОБА_7 , на, що ОСОБА_22 відповідає: «На даний час, на даний час… мені треба, щоб ви зайшли. І мається на увазі, що треба від мене, іменно по моїй роботі, я вже вам казав, що я постараюся все зробити. На счот того, що там казалось компенсація, питання даже не стоїть про неї. Мені треба, щоб зайшла людина і почала працювати. Мені треба, щоб ви зайшли, мені треба робочі місця людям. Що треба від мене я буду старатися повністю, даже вплоть до того, що даже не розглядається питання компенсації» (т.1 а.п.83 абз.2).

Однак після чіткої, зрозумілої та категоричної відповіді ОСОБА_5 , ОСОБА_7 знову починає розмову про неправомірну вигоду повідомляючи «Я понимаю, что просто так «папа маму не целует. Мне нужно ето видиние» (т.1 а.п.85 абз.8), на що ОСОБА_5 відповідає «Я просто дуже люблю своє місто…Дуже люблю своє місто… мені треба щоб тут була робота, щоб ці люди тут жили» (т.1 а.п.85 останній абзац).

Після чергових вмовлянь з боку ОСОБА_7 . ОСОБА_5 запитує «Може зробите, щось для міста», на що ОСОБА_23 відповідає «Це ваше рішення, яке ви приймете, на таке я погоджуся» (т.1 а.п.87 останні абзаци).

Однак, не почувши для себе бажаної відповіді та не зафіксувавши її апаратурою, яка уже була при ньому, далі в розмові ОСОБА_7 знову повертається до теми неправомірної вигоди та повідомляє «Є листочок, який потім піджигається», «ручечка, взяли, я побачив і мені цього достатньо», на що ОСОБА_5 відповідає «Шо ви мене упрошуєте. Пока залишайте всьо так як є», «Я маю на увазі ми тут сидимо, ви мені об`ясняєте, розжовуєте, а я тут сижу торгуюся як непонятно хто. Мені аж неприємно зовсім, мені треба, щоб ви працювали, всьо», «На даний час тоді всьо.Працюйте» (т.1 а.п.88 останні абзаци).

Та на навіть після таких фраз ОСОБА_5 , які прозвучали у дещо підвищеному тоні, ОСОБА_7 знову запитує у ОСОБА_5 «Ми потім до цього питання не будемо ніколи?», «Ми к нему не возвращаемся больше никогда?»

Таким чином, аналіз протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу у кримінальному провадженні №0000027 від 13.05.2016 року, підтверджує показання ОСОБА_5 в тій частині, що саме ОСОБА_7 постійно ініціював питання неправомірної вигоди, наполягав на тому, щоб ОСОБА_5 назвав чи написав суму цієї вигоди, навіть після його категоричних відмов, тобто впевнено провокував його на вчинення злочину та спростовує твердження зазначені в обвинувальному акті про те, що під час цієї зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що він за незаконну матеріальну винагороду, використовуючи своє службове становище та владні повноваження міського голови, забезпечить перемогу ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» у земельних торгах.

Окрім того, оцінюючи надані суду докази та перевіряючи усі доводи учасників судового провадження, в тому числі і питання провокації, суд акцентує увагу на тому, що у відповідності до обвинувального акту (т.1 а.п.5 абз.2,3) 12.04.2016 року ОСОБА_5 перебуваючи у своєму службовому кабінеті, за підписання договорів оренди та вчинення в інтересах ОСОБА_7 та інтересах третьої особи - ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» інших зазначених вище дій, висловив прохання надати йому неправомірну вигоду у остаточно визначеному ним розмірі 4 тис. доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становило 102 282, 40 гри. а згідно з п. 1 Примітки ст. 368 КК України є неправомірною вигодою у значному розмірі, оскільки більш ніж у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Свідок ОСОБА_7 з цього приводу суду показав, що на наступній зустрічі він повідомив ОСОБА_5 , що їх фірма не зможе заплатити п`ять тисяч та попросив його знизити ціну до чотирьох на що він погодився.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що наступного разу він бачився із ОСОБА_7 після аукціону, за результатами якого компанія яку представляв останній виграла право на оренду земельних ділянок про які йшла мова. ОСОБА_7 зайшов до нього в кабінет та сказав, що його власники хочуть знижку та просять чотири, на що ОСОБА_5 відповів хай буде, однак, що він мав на увазі не зрозумів.

Вказана зустріч ОСОБА_7 також фіксувалася за допомого спеціальної апаратури, яка була йому вручена працівниками правоохоронних органів, і у відповідності до інформації, яка міститься на карті пам`яті №88т (т.1 а.п.77) та в протоколі за результатами проведення негласного розшукового заходу у кримінальному провадженні від 13.05.2016 року (т.1 а.п.93-111) вбачається, що під час цієї зустрічі питання неправомірної вигоди, знову починає розвивати саме ОСОБА_7 , запитуючи у ОСОБА_5 про можливість зменшення суми неправомірної вигоди, мотивуючи це проханням партнерів.

Звертає на себе увагу той факт, що в судовому засіданні не допитаний свідок ОСОБА_6 , який являється свідком обвинувачення та від допиту якого в судовому засіданні прокуратура відмовилася, а на клопотання сторони захисту та на неодноразові ухвали суду про його привід в судове засідання, явки останнього не забезпечила, не підтвердивши таким чином, що саме ОСОБА_6 дав вказівку ОСОБА_7 зменшити розмір неправомірної вигоди. Крім цього, зі слів самого ОСОБА_7 , йому виділені кошти для вирішення питання на місці, а компанія яку він представляє є потужною, платоспроможною, із фондами, активами, ресурсами та зв`язками, що не може не викликати сумнівів, щодо логічності та послідовності таких слів і дій дій ОСОБА_7 .

Таким чином, в котрий раз ініціювання питання, щодо неправомірної вигоди саме ОСОБА_7 та фіксування цих фактів спеціально апаратурою, яка була йому вручена, судом розцінюється виключно, як провокація ОСОБА_5 до вчинення злочину, спонукання його до вчинення цього злочину та штучне створення умов для фіксації доказів.

У відповідності до обвинувального акту (т.1 а.п.5 останній абз., та а.п. 6 -1,2 абз.) близько 13 години 15 хвилин 17.05.2016 року ОСОБА_7 , знаходячись у службовому кабінеті Гайворонського міського голови за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 30, відповідно до прохання ОСОБА_5 про надання неправомірної вигоди в сумі 4 тис. доларів США., передав останньому першу частину обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 2 тис. доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України становило 50 789,34 грн., яку ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав за вчинення в інтересах ОСОБА_7 , тобто того хто надає неправомірну вигоду та інтересах третьої особи - ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

Безпосередньо після отримання першої частини неправомірної вигоди в розмірі 2 тис. доларів США ОСОБА_5 затриманий правоохоронними органами та його злочинну діяльність припинено.

Свідок ОСОБА_7 суду з цього приводу показав, що перед останньою зустріччю з ОСОБА_5 , він отримав від працівників прокуратури у м. Одеса помічені купюри, які необхідно було передати обвинуваченому, після цього поїхав до м. Гайворон на власному автомобілі, де зачекав працівників правоохоронних органів та у службовому кабінеті зустрівся із ОСОБА_5 і передав йому грошові кошти, які були загорнуті у аркуш паперу, які ОСОБА_5 спочатку хотів покласти до кишені, а пізніше поклав їх на стілець. Після цього в кабінет зайшли працівника поліції, які почали обшук, а його попросили вийти на вулицю.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що четверта зустріч із ОСОБА_7 також була у його робочому кабінеті коли останній зайшов із підписаними договорами оренди та запитав, що йому далі робити на, що ОСОБА_5 відповів, що потрібно йти в реєстраційну службу та набрав одного із її працівників і попросив, що якщо є можливість, щоб вони прийняли ОСОБА_7 без черги, оскільки йому ще необхідно їхати до м. Києва. Працівник реєстраційної служби погодився та сказав, що у нього для ОСОБА_5 є запрошення на, що останній сказав, що якщо ОСОБА_7 буде повертатися до міської ради то нехай передасть це запрошення йому.

Через деякий час до кабінету зайшов ОСОБА_7 та передав йому якийсь пакунок. Взявши його він зразу подумав, що це те, що йому передали із реєстраційної служби, однак побачивши, що ОСОБА_7 сильно нервує зрозумів, що тут щось не те, і у цей момент до кабінету зайшли працівники правоохоронних органів та розпочали обшук.

Факт отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_7 пакунку, яким є грошові кошти загорнуті у аркуш паперу підтверджується протоколом про результати аудіо, відео контролю особи від 13.06.2016 року (т.1 а.п.113-116), протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 30.06.2016 року (т.1 а.п.134-136), протоколом обшуку від 17.05.2016 року та додатком до нього СД - картою із записом (т.2 а.п.1-4), показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 .

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо факту отримання від ОСОБА_7 пакунку, який він взявши та зразу подумав, що це те, що йому передали із реєстраційної служби, однак побачивши, що ОСОБА_7 сильно нервує зрозумів, що тут щось не те, суд розцінює, як гарантовану йому законом позицію захисту, яка не спростована стороною обвинувачення, однак і не доведена належним чинок у порядку змагальності стороною захисту, та враховуючи вимоги ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, тлумачить її на користь обвинуваченого.

Крім цього, суд звертає увагу на той факт, що рішення про вручення грошових коштів ОСОБА_5 було прийнято, саме працівниками правоохоронних органів та ОСОБА_7 , скільки ОСОБА_5 грошей від ОСОБА_7 не вимагав, конкретних дат для їх передачі не встановлював, про це не нагадував, будь-яких умов не створював, у діяльності ОСОБА_7 та фірмі яку він представляє не перешкоджав, аукціон відбувся, договори оренди підписані міським головою ще 12.04.2016 року, однак працівники правоохоронних органів чомусь були категорично переконані у тому, що реалізація відбудеться саме 17.05.2016 року, оскільки саме в цей день відділ у якому працював ОСОБА_11 у повному складі, включно із понятими із м. Києва, виїжджав до м. Гайворон, саме в цей день були вручені імітаційні засоби, що в черговий раз підтверджує той факт, що дії правоохоронних органів не були обмежені пасивним розслідуванням, а були спрямовані на провокацію та спонукання ОСОБА_5 до вчинення злочину, а також на спеціальне створення умов для його вчинення та збирання доказів.

Також оцінюючи надані суду докази та перевіряючи усі доводи учасників судового провадження, а зокрема питання провокації, суд бере до уваги той факт, що познайомити ОСОБА_7 із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 попросив голова Гайворнської РДА ОСОБА_9 , про що в судовому засіданні заявив сам ОСОБА_8 , який також зазначив, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 був конфлікт. Також про конфлікт із головою РДА повідомляв і сам ОСОБА_5 .

Крім цього, заступником голови Гайворонської РДА являється громадянин ОСОБА_10 у якого є зять ОСОБА_11 , що підтвердив у судовому засіданні сам ОСОБА_11 , до якого і з первинною заявою про вимагання коштів і звернувся ОСОБА_7 .

Окрім цього, свідок ОСОБА_8 суду показав, що одного разу ОСОБА_7 приїжджав до м. Гайворон на автомобілі «Тойота» білого кольору із київськими номерами із працівником поліції ОСОБА_11 .

Також звертає на себе увагу той факт, що ОСОБА_7 , в офісі фірми яку представляв жодного разу не був, установчих документів не бачив, про розмір статутного фонду, активи і фонди підприємства не обізнаний, вести розмови про інвестиції, які може здійснити підприємство уповноважений не був, однак активно старався переконати і ОСОБА_8 і ОСОБА_5 , що компанія яку він представляє є дуже потужною, розвивається, має значний потенціал, ресурси, зв`язки, планує зайти у місто на тривалий час та створити 200 робочих місць.

Крім цього, співпраця із вказаною фірмою ОСОБА_7 є епізодично і обмежилася лише часом коли велися слідчо-оперативні заходи у відношенні ОСОБА_5 , оскільки до ситуації яка мала місце та після неї ОСОБА_7 із ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» не співпрацював.

Разом із тим, у відповідності до відповіді на запити суду (т.4 а.п.177-179) податкові інспекції у Дарницькому та Дніпровському районах м. Києва повідомляють, що станом на день надання відповідей ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» не звітує до органів ДФС про здійснення фінансово-господарської діяльності.

Також при наявності інформації про конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , а також інформації про зв`язок між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не можуть не викликати сумнівів, щодо правдивості, дані про те, що ОСОБА_7 , без попередніх домовленостей, звернувся із заявою саме до громадянина ОСОБА_11 , та відділ у якому працює останній, і який розташований на території м. Києва, в подальшому проводив оперативне супроводження кримінального провадження, щодо ОСОБА_5 , не зважаючи на те, що заява була написана до Військової прокуратури Південного регіону, а сам ОСОБА_11 в майбутньому брав участь у обшуку кабінету ОСОБА_5 .

Крім цього, не підтверджено стороною обвинувачення у судовому засіданні жодними доказами, що саме ОСОБА_6 у лютому 2016 року шляхом використання Публічної кадастрової карти України, для здійснення господарської діяльності знайшов земельні ділянки, які розташовувались у зручному з точки зору транспортних сполучень місці, оскільки від допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 сторона обвинувачення відмовилася, а на клопотання сторони захисту та на неодноразові ухвали суду про примусовий привід свідка, його участі в судовому засіданні не забезпечила, хоча тільки свідок ОСОБА_6 міг би повідомити суду чим його зацікавили земельні ділянки, які згідно із обвинувальним актом (т.1 а.п.3 передостанній абз.) мали розташовуватись у зручному з точки зору транспортних сполучень місці, однак розташовані у місці віддаленому від траси та без залізничного сполучення навіть із обласним центром, та чому ОСОБА_7 із ОСОБА_12 , ОСОБА_8 знайомив на прохання голови Гайворонської РДА ОСОБА_9 та який зв`язок у нього із останнім і звідки у нього номер телефону ОСОБА_8 , також тільки ОСОБА_6 міг би підтвердити чи спростувати предмет його розмов, дій та вказівок ОСОБА_7 , а також повідомити інформацію, про місце розташування, активи, можливості ТОВ «Український центр навчання та професійного розвитку» та повідомити суду чому, на ряду із високими та позитивними оцінками можливостей компанії із боку ОСОБА_7 , вказане підприємство не подає звітності про господарську діяльність до органів ДФС.

У відповідності до ч.7 ст.223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого та потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що практично у всіх слідчих діях брали участь одні і ті ж поняті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , з цього приводу суду показав, що понятих вони привезли із м. Києва та одного із них, а саме ОСОБА_17 він знає на протязі багатьох років та він був заявником по вимаганню у нього коштів головою одного із ОСББ Дарницького району м. Києва. Він особисто зателефонував до ОСОБА_17 та попросив побути понятим і взяти із собою ще кількох людей, на що той погодився.

Свідкок ОСОБА_17 суду показав, що одного разу йому зателефонував його знайомий ОСОБА_19 , який працює у Дарницькому УП, та попросив бути понятим під час проведення слідчих дій, а також взяти з собою ще кілька хлопців які в той момент вільні від роботи він погодився.

Наведені вище факти, а саме те, що поняті, які брали участь у слідчих діях не являлися абсолютно безсторонніми, а були знайомими одного із працівників поліці, зокрема, начальника відділу який проводив оперативне супроводження кримінального провадження, однин із них, а саме ОСОБА_17 раніше являвся заявником у кримінальному провадженні по вимаганню неправомірної вигоди, не виключають можливості здійснення на них впливу з боку працівників поліції, що не може не викликати сумнів у процесуальній правильності проведення слідчих дій за їх участі та їх об`єктивності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У п.55 рішення Європейського суду від 05.02.2008 року у справі «Раманаускас проти Литви», п. 38 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», зазначається, що підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Детальний аналіз та оцінка комплексу доказів у кримінальному провадженні дають суду можливість зробити безумовний та категоричний висновок про те, що у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 мало місце підбурювання ОСОБА_7 , який діяв за вказівками працівників правоохоронних органів, ОСОБА_5 до вчинення злочину.

Дії ОСОБА_7 та вказівки працівників правоохоронних органів не обмежувалися пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, збирання доказів та порушення кримінального провадження були спрямовані на схиляння ОСОБА_5 до вчинення злочину, і без таких дій, працівників правоохоронних органів, ОСОБА_7 та інших осіб які сприяли цьому, злочин вчинений би не був, оскільки ОСОБА_5 неодноразово повідомляв ОСОБА_7 що будь-якої особистої вигоди, в тому числі грошей йому не потрібно, а потрібно лише, щоб на території міста були робочі місця, крім цього підстав підозрювати ОСОБА_5 у можливості вчинення будь-яких злочинів у тому числі корупційних у правоохоронних органів не було, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий до кримінальної відповідальності не притягувався.

У п.п. 35,36 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», п.128 рішення «Худобін проти Росії», п.п.46,47 рішення у справі «Ванян проти Росії» Європейський суд повторює, що використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку поліції, не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи.

У відповідності до п. 25 рішення Європейського суду від 17.01.1970 р. у справі «Делькур проти Бельгії», хоча зростання рівня організованої злочинності й потребує адекватного реагування, право на справедливий судовий розгляд справи, зокрема на належне здійснення правосуддя, поширюється на всіх осіб незалежно від тяжкості вчинених ними злочинів. Гарантування права на справедливе здійснення правосуддя є однією з правових основ демократичного суспільства; ігнорування цього права не може виправдати поставлену мету.

У своїх рішеннях у справах «Раманаускас проти Литви», п.60, «Худобін проти Росії», пункти 133-135, Європейський суд зазначає, що у випадку, коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватися недопустимими.

У відповідності до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалені судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав людини.

Враховуючи те, що докази у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України здобуті внаслідок підбурювання ОСОБА_5 до вчинення цього злочину, та без вказаних дій цей злочин вчиненим би не був, суд визнає їх недопустимими.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 цієї статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд у своєму рішенні «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року відзначає, що у кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом у світлі пункту 2 ст.6 Конвенції, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Питання речових доказів, документи про які містяться в матеріалах судового провадження, суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені слід віднести за рахунок коштів державного бюджету.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.368 КК України, ст.342-380 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Скасувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави.

Повернути внесену на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеса від 19.05.2016 року за ОСОБА_5 заставу в розмірі 413 400 гривень.

Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені віднести за рахунок коштів державного бюджету.

Речові докази мобільний телефон «Самсунг» із сім картою № НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_7 (т.2 а.п.79-80) повернути останньому, мобільний телефон «Айфон» із сім картою № НОМЕР_2 , мобільний телефон «Самсунг Дуос» із сім картою № НОМЕР_8 (т.4 а.п.37-38) повернути ОСОБА_5 , заздалегідь помічені 18 імітаційних засобів у вигляді грошових коштів номіналом по 100 доларів США, з яких 8 - серії КВ 45851814М кожна, 10 серії КВ88951849М кожна (т.4 а.п.37-38) знищити, 2 купюри номіналом по 100 доларів США серії KL85774050B та HG84530803А (т.4 а.п.37-38) звернути в дохід держави, документи - (т.1 а.п.139-141,т.2 а.п.79-80, т.3 а.п.247) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: