Справа №490/5947/17 19.07.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2017 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
-підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах лікувальної установи на строк 30 діб, до 12 серпня 2017 року включно.
Визнано незаконним затримання ОСОБА_6 в період з 22:25 год. 09.07.2017р. по час оголошення вказаної ухвали.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 91, 277 КПК України в повідомлені про підозру не зазначено час та місце вчинення кримінального правопорушення. Зазначено лише, що події відбувалися 08.07.2017 р. на пл. Соборна. У порушення ст. 277 КПК України не зазначена правова кваліфікація правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Не зважаючи на зазначені недоліки, слідчій суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, є обґрунтованою.
Вважає, що слідчій суддя допустив припущення, що 08.07.2017 р. в центрі м. Миколаєва мала зустріч двох угрупувань осіб кримінальної спрямованості, між якими виникла сутичка з застосуванням вогнепальної та холодної зброї. Хоча, у підозрі від 10.07.2017р. та в матеріалах кримінального провадження, жодним чином не зазначено про цю обставину.
Звертає увагу, що слідчій суддя висловився з приводу обґрунтованості підозри за ч.2 ст.121 КК України, та жодним чином не висловився з приводу підозри за ч.4 ст.296 КК України.
Зазначає, що слідчій суддя в ухвалі послався лише на пояснення свідка ОСОБА_8 та на протокол впізнання від 09.07.2017р., відповідно до якого цей свідок вказав на фото підозрюваного, впізнавши його як на особу, що завдавала ударів палкою. Зазначені докази не узгоджуються зі всіма іншими доказами наданими слідчим, про які слідчій суддя не вказав в оскаржуваній ухвалі.
Вважає, що сторона захисту під час розгляду клопотання слідчим суддею довела невідповідність пояснень свідка ОСОБА_8 фактичним обставинам, але слідчій суддя залишив зазначені доводи поза увагою.
На думку апелянта, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повинно бути залишено без задоволення в зв`язку з необґрунтованістю підозри.
Крім того, зазначає, що при розгляді клопотання слідчим суддею не перевірялась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що висновок слідчого судді про існування ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, спростовуються довідкою про те, що ОСОБА_6 не може самостійно пересуватися, та протягом найближчих двох місяців йому показано оперативне втручання.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України. Затриманий 09 липня 2017 року в порядку ст. 208 КПК України. 10 липня 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 08.07.2017р. він перебував на площі "Соборної" у м. Миколаєві разом з ОСОБА_9 . У ході раптово виниклої сварки між ними та ОСОБА_10 останній витягнув пістолет та з хуліганських спонукань здійснив не менш 6 пострілів. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті виниклих неприязних відносин, бажаючи спричинити тілесні ушкодження, збили ОСОБА_11 з ніг. Коли останній впав на газон, ОСОБА_6 почав наносити йому удари в область голови металевим прутом, який заздалегідь приготував для нанесення тілесних ушкоджень, а ОСОБА_9 - наносити удари заздалегідь приготовленим ножем, не зважаючи на те, що вони знаходилися в громадському місці, де було велике скупчення людей, грубо порушуючи громадський порядок з мотиву явної неповаги до суспільства. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . ОСОБА_10 були нанесені тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, може переховуватися від слідства, знову вчинити інше кримінальне правопорушення та в незаконний спосіб впливати на свідків.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України, які відносяться до категорії тяжких.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України. Як зазначено в ухвалі слідчого судді, ця підозра підтверджується, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_8 та даними протоколу пред`явлення особи до впізнання, відповідно до якого свідок впізнав підозрюваного як особу, що завдала ударів палкою потерпілому.
З урахуванням покарання, що загрожує підозрюваному за ч.2 ст. 121 КК України, обставин вчинення злочину відповідно до повідомлення про підозру, що свідчать про зухвалість, слідчий суддя вважав доведеним ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування.
Також вважав доведеним ризик незаконного впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у кримінальному провадженні шляхом розробки спільної позиції щодо подій з іншими учасниками вчинення злочину. Запобігти вказаним ризикам у їх сукупності є можливість виключно шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суперечності в поясненнях свідків, які мають бути усунуті шляхом проведення повторних допитів, проведення слідчих експериментів, пред`явлення осіб для впізнання, найближчим часом, слідчий суддя вважав необхідним клопотання задовольнити частково, обравши запобіжний захід на 1 місяць.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст. 296 КК України, які відносяться до тяжких злочинів. За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, а за ч.4 ст. 296 КК України до 7 років.
Докази, на які послався в обґрунтування клопотання слідчий, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.
Враховуючи обставини злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_6 , зокрема, зухвалість дій підозрюваного, застосування заздалегідь приготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а також враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків.
Слідчий суддя достатньо обґрунтував своє рішення, що запобігти вказаним ризикам можливо шляхом обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання доведені обставини, передбачені п. п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України. Тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просять апелянт, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2017 року у відношенні ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3