АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника другого СВ СУ Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 год. 14 хв. 07 жовтня 2016 року, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. 5 ст. 191, ч.4 ст.366 КК України.

Одночасно підозрюваній ОСОБА_9 визначено заставу в розмірі 4 000 000 (чотирьох мільйонів) гривень з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винної у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України та можливості останньої, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливості незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, а також врахувавши характер заподіяних в наслідок кримінального правопорушення збитків державі, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного

заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Не погоджуючись з прийнятим рішення суду, захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Захисник стверджує про порушення правил територіальної підсудності розгляду клопотання органу досудового розслідування, що полягає у безпідставності розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу саме Голосіївським районним судом міста Києва, тоді як орган досудового розслідування знаходиться в Печерському районі міста Києва. Крім того апелянт наголошує на тому, що затримання ОСОБА_9 було здійснено з порушеннями вимог ст. 208 КПК України, що в свою чергу порушує право її підзахисної на свободу та особисту недоторканість (підпункт (с) пункту 1 ст. 5 Конвенції).

Додатково захисник наголошує на інші порушення кримінального процесуального закону, які мали місце під час розгляду слідчим суддею клопотання.

Зазначає захисник про те, що слідчий суддя необґрунтовано прийняв до уваги нічим не підтверджені доводи сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих його підзахисній кримінальних правопорушень.

Також, апелянт вказує на те, що а ні в клопотанні слідчого, а ні в ухвалі слідчого судді не визначено, не встановлено та не наведено жодних правових підстав, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам. Крім того апелянт вказує і на те, що слідчий суддя не в повній мірі врахував практику Європейского суду та в порушенні вимог КПК не врахував майновий стан при визначенні його підзахисній застави, яка є завідома непомірною для неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 31 березня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.1,2 ст.256, ч.1 ст.111, ч.3,4 ст. 190, ч.1,4, 5 ст. 191, ч.1,2,3 ст.205 ч.3 ст.209, ч.1,3 ст.212, ч.2 ст. 357, ч.1,2,4, ст.358 ч.1,2 ст.364, ч.2 ст.364-1, ч.1,3 ст. 365, ч.3 ст. 365-2, ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.373, ч.2 ст. 382, ч.1 ст.388 ч. 3 ст.27, ч.4 ст.28 КК України.

09 серпня 2016 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

09 серпня 2016 року начальника другого СВ СУ Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 10 серпня 2016 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва задовольнив дане клопотання та застосував до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначив розміри застави в розмірі 4 000 000 гривень з покладенням на підозрювану обов`язків.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч твердженням захисників, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

Такий висновокслідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваної до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Зокрема такими даними є відомості, які містяться в матеріалах обшуків та виїмок документів, висновків експертиз, актами перевірок ДПІ у Соломянському районі м. Києва, протоколами допитів свідків, інших протоколах слідчих дій та документах, зібраних під час досудового розслідування, що були надані стороною обвинувачення слідчому судді.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ій підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 .

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана, всупереч твердженням захисника, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експертів, спеціалістів та інших учасників у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.

Доводи сторони захисту про використання органом досудового розслідування неналежних доказів при повідомленні про підозру, як і доводи про незаконність затримання його підзахисної на думку колегії суддів є не переконливими, так як затримання підозрюваної ОСОБА_9 було здійснено на підставі ст..208 КПК України, у органу досудового розслідування були наявні підстави вважати, що підозрювана може ухилитися від кримінальної відповідальності, виїхавши за межі країни.

Що стосується доводів сторони захисту, що клопотання про обрання запобіжного заходу було розглянуто слідчим суддею з порушенням правил територіальної підсудності, то вони є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. У випадку проведення досудового розслідування слідчою групою підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при розгляді клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, у якій визначено місце проведення досудового розслідування. При цьому слід зауважити, що в такому випадку не можна керуватися положеннями ч. 1 ст. 32 КПК України, яка, з огляду на її зміст та місце у структурі КПК, стосується лише суду, що здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для визначення територіальної юрисдикції розгляду клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу стали постанова про доручення проведення досудового розслідування, старшим якої визначено начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України. Місцем знаходження органу досудового розслідування, а ним є Слідче управління Головної військової прокуратури України, підрозділу прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а ним є другий слідчий відділ слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України є Голосіївський район міста Києва. За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу було складене, погоджене та внесене органом досудового розслідування на розгляд слідчим суддею без будь-якого порушення правил територіальної підсудності, встановлених чинним законодавством України.

У сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи відповідно до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі та правильно визначив ОСОБА_9 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання начальника другого СВ СУ Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 год. 14 хв. 07 жовтня 2016 року з визначенням застави в розмірі 4 000 000 (чотирьох мільйонів) гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. 5 ст. 191, ч.4 ст.366 КК України з - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Категорія ст. 183 КПК України.
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1