Справа №162/302/17
Номер провадження 1-кп/162/37/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2017 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження про обвинувачення

Лукянчука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залаззя Любешівського району, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, громадянина України, українця, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Лук ОСОБА_8 12 лютого 2017 року близько 14 години в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс два удари рукою по обличчю ОСОБА_9 , від чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої очниці, крововиливу слизової оболонки верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експерти № 27 від 14.02.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Лук ОСОБА_8 будучи допитаним в судовому засіданні з приводу предявленого йому обвинувачення вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю, суду показав, що 12 лютого 2017 року близько 14 години в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , між ним та потерпілою виникла суперечка з приводу місця проживання їх малолітнього сина ОСОБА_10 , під час якої потерпіла подерла йому обличчя, а він у відповідь, відштовхнув її, наніс два удари у скроню та обличчя. У скоєному розкаюється. Повідомив, що неодноразово прохав вибачення у потерпілої, пропонував гроші на відшкодування майнової та немайнової шкоди, однак ОСОБА_11 відмовилась від отримання грошей та не пробачила скоєного, примиритись відмовилась.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, винуватість його в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілій доведена також зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні поданими стороною обвинувачення доказами, які є допустимими, обєктивними і не оспорюються в суді, які одержані законним шляхом без порушення прав людини і громадянина у відповідності до ст. 62 Конституції України та Кримінально-процесуального кодексу України.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 12 лютого 2017 року близько 14 години в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 між нею та обвинуваченим виникла суперечка з приводу визначення місця проживання їх спільного неповнолітнього сина, під час якої ОСОБА_12 двічі ударив її у вилицю та в обличчя, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження. Не заперечувала, що, можливо, під час суперечки теж нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_13 у вигляді подряпин обличчя. Не заперечувала, що ОСОБА_12 неодноразово прохав вибачення та пропонував гроші на відшкодування шкоди, однак вона не вибачила йому і від грошей відмовилась. Наполягає на суворості покарання через неприязні відносини з обвинуваченим, який покинув її та створив іншу сім"ю.

З дослідженого у суді протоколу проведення за участі потерпілої слідчого експерименту вбачається, що під час проведення даної слідчої дії потерпіла показала, яким чином і куди наносив їй удари ОСОБА_12 , що узгоджується з показаннями обвинуваченого та потерпілої, даними у суді.

З висновка експерта № 27 від 14.02.2017 року Камінь-Каширського міжрайонного відділення Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у Лук ОСОБА_14 виявлене тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої очниці, крововиливу слизової оболонки верхньої губи, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно наніс легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 65 КК України та розяснення п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання суди при призначенні покарання мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, що відноситься до категорії невеликої тяжкості, мотиви вчинення ним протиправних дій, а саме ту обставину, що ініціатором конфлікту була потерпіла ОСОБА_4 , яка з приводу визначення місця проживання сина затіяла сварку та шарпанину з обвинуваченим, дані про його особу та ступінь небезпечності його для суспільства, думку потерпілої, яка наполягає на суворості покарання та позицію прокурора, яка вважає за можливе призначити ОСОБА_13 покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт.

До пом"якшуючих відповідальності обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Лук" ОСОБА_8 дав детальні визнавальні показання щодо обставин скоєного, щиро розкаюється у вчиненому, намагався відшкодувати шкоду.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, по справі не встановлено.

По справі встановлено, що ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності притягується вперше, винуватість свою визнав і шкодує про скоєне, за місцем реєстрації та проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина, з метою забезпечення сімї періодично виїжджає на сезонні заробітки, має необхідні кошти на прожиття, оскільки пропонував потерпілій гроші на відшкодування завданої шкоди, а тому суд приходить до висновку, що для його виправлення та перевиховання слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в максимальному розмірі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів і відповідатиме вимогам ст. 65 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 не обирався.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Лукянчука ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: