Єдиний унікальний номер №440/1224/17
Провадження №1-кп/440/106/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Буську кримінальне провадження № 0000134 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області, українця, гр.України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, з середньою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:

Сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості згідно якої досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 23.03.2017 приблизно о 17:00 год., маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, вступив в злочинну змову зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 про заволодіння цеглою з цегляної будівлі складу отрутохімікатів, що знаходиться в урочищі «Рутка» с.Ріпнів Буського району Львівської області та належить ОСОБА_7 .

У вказаний період, з метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 із застосуванням сокири, вибили з лівого краю стіни вищевказаної будівлі складу отрутохімікатів 520 штук цегли звичайної глиняної та поскладали її на підводу, будучи поміченими ОСОБА_7 , на його зауваження про те, що дана будівля належить йому, не реагували, після чого відвезли викрадену цеглу до місця свого проживання в АДРЕСА_1 . Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 546 гривень, що підтверджується висновком про визначення вартості №3/20 від 28.03.2017.

ОСОБА_6 23.03.2017 приблизно о 17:00 год., маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, вступила в злочинну змову зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 про заволодіння цеглою з цегляної будівлі складу отрутохімікатів, що знаходиться в урочищі «Рутка» с.Ріпнів Буського району Львівської області та належить ОСОБА_7 .

У вказаний період, з метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_5 із застосуванням сокири, вибили з лівого краю стіни вищевказаної будівлі складу отрутохімікатів 520 штук цегли звичайної глиняної та поскладали її на підводу, будучи поміченими ОСОБА_7 , на його зауваження про те, що дана будівля належить йому, не реагували, після чого відвезли викрадену цеглу до місця свого проживання в АДРЕСА_1 . Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 546 гривень, що підтверджується висновком про визначення вартості №3/20 від 28.03.2017.

В ході досудового розслідування 26 липня 2017 року між прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваних по ч.2 ст.186 КК України, підозрювані зобов`язалися під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.При цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 1 рік. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також ОСОБА_6 має понести покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням. При цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення ОСОБА_6 узгодженого покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 1 рік. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження, щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просить угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 просить угоду про визнання винуватості укладену між нею та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні затвердити.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 26 липня 2017 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26 липня 2017 року укладену між прокурором Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним по ч.2 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.07.2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки .

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

ОСОБА_6 визнати винною по ч.2 ст.186 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.07.2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки .

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України суд покладає на засуджену ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

Термін відбуття покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Речовий доказ:520 штук червоної глиняної цегли залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Матеріали кримінального провадження № 0000134 від 24 березня 2017 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при кримінальному провадженні 1-кп/440/106/2017.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1