Вирок
Іменем України
14.06.2017 Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000816 від 13.03.2017 на підставі обвинувального акту, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муроване, Пустомитівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, одруженого, громадянина України, українця, раніше не судженого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинувачення: прокурора- ОСОБА_4
потерпілих- ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника- ОСОБА_7
обвинуваченого- ОСОБА_3 , суд,-

в с т а н о в и в:
11.03.2017 близько 18:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи на території автостоянки поблизу ТЦ «Арсен», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Кн. Ольги, 122 маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ 21011» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належав ОСОБА_8 , та перебував у користуванні ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу відкрив ліві передні двері (водійські), які були не зачинені, після чого за допомогою металевої викрутки та молотка, зламав замок запалювання вказано вище автомобіля. В подальшому за проханням ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , привели автомобіль у рух, шляхом його штовхання, виїхавши із території автопарковки, що по вул. Кн. Ольги,122 у м. Львові. При цьому ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , не знали про те, що автомобіль марки «ВАЗ 21011» не належить ОСОБА_3 . В подальшому на прохання ОСОБА_3 . ОСОБА_6 використовуючи службовий автомобіль марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував на маршруті №206 за напрямком м.Львівс.Малі Грибовичі, Пустомитівського району, Львівської області, шляхом буксирування транспортирували автомобіль марки «ВАЗ 21011» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , та припаркували його поблизу будинку АДРЕСА_2 .

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім цього, ОСОБА_3 , незаконно заволодівши автомобілем марки «ВАЗ 21011» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належав ОСОБА_8 , та перебував у користуванні ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, шахрайським способом, під приводом продажу власного автомобіля, заволодів грошовими коштами у сумі 2500 гривень, котрі належали ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_3 , своїми умисними діями, шляхом зловживання довірою, незаконно заволодів чужим майном, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

28.04.2017 між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про примирення.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, щиро розкаюється, обіцяє жодних кримінальних правопорушень більше не вчиняти. Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що підозрюваний ОСОБА_3 попросив вибачення за вчинення своїх неправомірних дій та відшкодування у повному обсязі завдану, вчиненим ним кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
28.04.2017 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про примирення.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 289 КК України, щиро розкаюється, обіцяє жодних кримінальних правопорушень більше не вчиняти. Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що підозрюваний ОСОБА_3 попросив вибачення за вчинення своїх неправомірних дій та відшкодування у повному обсязі завдану, вчиненим ним кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Враховуючи санкцію ч.1 ст.289 КК України, вказаний злочин віднесений згідно вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.12 КК України злочин за ч.1 ст.190 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому суд вважає, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 28.04.2017 про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання, а також угоди від 28.04.2017 про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо судових витрат та речових доказів вирішити згідно статтей 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
затвердити угоду від 28 квітня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Затвердити угоду від 28 квітня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази:
-один цифровий носій інформації диск DVD-R із записом із камер відео-спостереження фасаду ТЦ «Арсен», що по вул. Кн. Ольги,120 у м. Львові; один цифровий носій інформації диск DVD-R із записом із камер відео-спостереження фасаду ТзОВ «Епіцентр-К»№3, що по вул. Кн. Ольги,120 у м. Львові зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «ВАЗ 21011» білого кольору, 1976 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 ; автомобіль марки «ВАЗ 21011» білого кольору, 1976 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 , із наявним номером кузова № НОМЕР_4 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 - залишити їй ж за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування в розмірі 1804,18 грн.
Вирок суду може бути оскаржений в порядку та з підстав передбачених ст.394 КК України до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського
районного суду м. Львова ОСОБА_1