Справа № 481/1682/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/23/2016
В И Р О К
іменем України

16.12.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000755 від 05 жовтня 2015 року, та за № 0000024 від 14 січня 2016 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодмитрівка Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, тимчасово непрацюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану із проникненням у житло та інше приміщення, повторно, за наступних обставин:

28.09.2015 року близько 16.00 години обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , вирішив здійснити крадіжку майна з території домоволодіння за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Підійшовши до території вищевказаного домоволодіння з тильної його сторони, яка не була огороджена, проник на територію його господарського подвір`я. Підійшовши до приміщення веранди житлового будинку, обвинувачений ОСОБА_3 , відігнув по черзі декілька цвяхів віконної рами та витягнув звідти віконне скло. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, через вікно проник до житлового будинку звідки викрав з приміщення веранди грошові кошти в сумі 22 (двадцять дві) гривні, які знаходились на дивані під подушкою.

Вийшовши з будинку обвинувачений поставив на місце віконне скло та цвяхи, за допомогою яких останнє було закріплене, та підійшов до приміщення сараю, вхідні двері якого були зачинені на навісний замок. За допомогою фізичних зусиль обвинувачений ОСОБА_7 розхитав та витягнув скоби, на яких закріплено дуги навісного замка, та, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, проник всередину приміщення, звідки викрав 1 кг часнику, вартістю 50 (п`ятдесят) гривень за 1 кг.

Залишивши територію вказаної господарської споруди, обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до іншого сараю, розташованого позаду житлового будинку. Через вхідні двері, які були не зачинені, ОСОБА_3 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, проник всередину сараю звідки викрав металевий (чавунний) казан та металеві речі, зірвавши зі стіни поличку разом з металевим прутом, крім того сапу; тонкі прути; уламки заліза, непридатні для експлуатації.

Всього ОСОБА_3 , викрав з приміщення сараю металеві речі, непридатні для експлуатації, вагою близько 10 кг, вартістю 1,90 гривень за 1 кг, на загальну суму 19 (дев`ятнадцять) гривень, та металевий (чавунний) казан, ємкістю 10,0 л, вартістю 200 (двісті) гривень.

Викрадене майно ОСОБА_3 поклав до полімерного мішку, що мав при собі, та залишив територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 .

Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, а саме: металеві речі та металевий (чавунний) казан продав ОСОБА_8 за 20 (двадцять) гривень, а 1 кг часнику продав ОСОБА_9 за 20 (двадцять) гривень. За гроші, отримані від збуту викраденого ним майна, ОСОБА_3 придбав продукти харчування.

Даною крадіжкою обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 291 (двісті дев`яносто одну) гривню.

Крім того, що на початку грудня 2015 току, більш точної дати встановити не представилось можливим, близько 12 години обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , вирішив таємно викрасти з приміщення літньої кухні домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_3 майно, що там знаходиться. З цією метою він увійшов на територію подвір`я домоволодіння ОСОБА_6 , відчинив двері приміщення літньої кухні, що були не зачинені та таємно проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав двоконфорочну чавунну пічну плиту бувшу у використанні вартістю 250 гривень, господарчу металеву сапку вартістю 9 гривень, електричний сухий трубчастий електронагрівач (ТЕН) вартістю 50 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_6 . Викрадені речі обвинувачений ОСОБА_3 виніс за територію домоволодіння потерпілої та розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав. Пояснив, що дійсно у вересні 2015 року та у грудні 2015 року таємно проникав до приміщення будинку, літньої кухні та сараїв, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 . Також підтвердив, що дійсно він викрав те майно та таким способом, як зазначено у обвинувальному акті. Крім того поясни, що здійснював крадіжки оскільки у нього було скрутне матеріальне становище, він не мав роботи та хотів їсти. Викрадені металеві речі він здавав як металолом. Обвинувачений розкаявся у вчиненому та просив його суворо не казати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом неодноразово повідомлялась шляхом направлення їй рекомендованих листів. Поважних причин своєї неявки суду не повідомила, заяв про перенесення розгляду справи не направляла.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням довідок про вартість викраденого майна, тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Прокурор, обвинувачений, та захисник правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України повністю доведена наданими в судовому засіданні показами як самого обвинуваченого так і іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

-довідками про вартість викраденого майна, з яких встановлено, що станом на 28.09.2016 року вартість кілограму лому чорного металу складала 1 грн 90 коп., одного кілограму часнику 50 грн, металевого казана на 10 л. 200 грн. Станом на 14.01.2016 року вартість чавунної пічної плити на дві конфорки, бувшої у використанні становила 250 грн, господарчої металевої сапи 09,00 грн, електричного сухого тену 50,00 грн.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом крадіжки 28.09.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у житло та інше приміщення. А за фактом крадіжки у грудні 2015 року - за ч.3 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у приміщення, вчинене повторно.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив тяжкий злочин відповідно до ст.. 12 КК України, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує характеризуючі матеріали обвинуваченого, що він раніше не судимий, негативно характеризується за місцем проживання, не військовозобов`язаний, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, щиро покаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 02 (два) роки за умови, що засуджений не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки на підставі ч. 1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя