№ 243/9402/16-к
Кримінальне провадження № 1-кс/243/814/2016
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2016 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову, винесену 31 липня 2016 року слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0003478 від 18 травня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :
15 листопада 2016 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_4 зі скаргою на постанову, винесену 31 липня 2016 року слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0003478 від 18 травня 2013 року.

ОСОБА_4 вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в ній безпідставно вказано, що кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. А також тим, що слідчий передчасно виніс зазначену постанову, не провівши у повному обсязі досудове провадження, обмежившись наданими СМЕУ 8 кадровими документами відносно прийняття та звільнення її з роботи, бухгалтерськими документами про нарахування та виплату їй заробітної плати, а саме особисту картку № НОМЕР_1 , копії наказів 81, 203, 8, 3182, 236, 93, 95, 189, 71, а також її особисті рахунки. Слідчий не витребував оригінали вказаних документів та не назначив експертизу саме оригіналів зазначених документів. Крім того слідчий не витребував загальні бухгалтерські документи в яких є докази нарахування їй заробітної плати, у яких строк зберігання 75 років і вони не можуть знищені.

Тому, просить суд скасувати постанову, винесену 31 липня 2016 року слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0003478 від 18 травня 2013 року.

Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у скарзі.

В судовому засіданні прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_4 , пояснивши, що слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 проведено усі необхідні слідчі дії, за результатами проведення яких не добуто жодних об`єктивних доказів, що підтверджують обставини, викладені у скарзі.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0003478 від 18 травня 2013 року.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; відмову у задоволенні скарги.

При розгляді даної скарги судом встановлено, що 18 травня 2013 року до чергової частини Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області зі Слов`янської міжрайонної прокуратури надійшла скарга від ОСОБА_4 про те, що посадовими особами «Фонду страхування» перевищено службові обов`язки та спричинили останній матеріальні збитки.

За фактами вказаними у скарзі до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідні відомості за № 0003478 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України.

В рамках проведення досудового провадження у вказаному кримінальному провадженні встановлено й допитано свідка начальника Фонду ОСОБА_6 , який пояснив, що потерпіла на виробництві ОСОБА_4 отримує всі необхідні виплати відповідно до чинного законодавства. Неодноразово територіальна інспекція з питань праці у Донецькій області перевіряла правильність нарахування ОСОБА_4 виплат та ніяких порушень виявлено не було.

Допитано свідка колишнього начальника Фонду ОСОБА_7 , який пояснив, що всі виплати потерпілій на виробництві ОСОБА_4 здійснювались без порушень законодавства. Також він пояснив, що ОСОБА_4 не бажала передачі її особової справи як потерпілої з підприємства до Фонду, у зв`язку з чим вони звертались до обласного управління за роз`ясненнями, після чого особова справ була передана без її заяви-згоди.

Були досліджені копії актів Н-1 від 17.03.1995 та від 19.09.1995 року, згідно яких встановлено, що в акті Н-1 від 17.03.1995 встановлена ступінь вини в нещасному випадку підприємства - 50%, ОСОБА_4 - 50%, а в акті Н-1 від 19.09.1995 встановлена ступінь вини в нещасному випадку підприємства - 100%. Підставою для складання нового акту Н-1 із зазначенням 100% вини підприємства є протокол засідання комісії з охорони праці Слов`янської дистанції цивільних споруд від 19.09.1995, згідно якого, в ході розгляду звернення керівництва Краснолиманського відділення дороги до комісії з охорони праці Слов`янської дистанції цивільних споруд про перегляд рішення в частині змішаної відповідальності по факту травмування ОСОБА_4 , постановили вважати вину дистанції - 100%.

Було виявлено, що згідно Акту №05-23-19/0017 перевірки додержання законодавства про працю Фондом від 11.02.2005 р., проведеної територіальною державною інспекцією з питань праці у Донецькій області, встановлено, що відповідно до акту прийняття-передачі справ потерпілих на виробництві №233 від 12.12.2003, на підставі Постанови комісії з питань вирішення спорів про відділенні виконавчої дирекції фонду страхування від нещасних випадків в м. Слов`янську, Відділення ВДФ у м. Слов`янську прийняло до виплати особову справу ОСОБА_4 без її заяви. Згідно до змін, що внесені Постановою Фонду від 24.02.04 р. №7 до п.4.1 «Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду ... документів, що підтверджують право застрахованого на страхову виплату» з переліку документів в особових справах виключено заяву потерпілого на ім`я начальника ВВФ. Тобто, встановлено, що ОСОБА_4 несвоєчасно виплачені суми відшкодування шкоди, за що не була нарахована компенсація.

Згідно Акту №31 перевірки додержання законодавства про працю віл 13.05.2004, порушень щодо виплати Фондом ОСОБА_4 передбачених законодавством виплат як потерпілій на виробництві - не виявлено.

Щодо тверджень ОСОБА_8 щодо недовиплати їй заробітної плати з 01.01.1991 по теперішній час та підробки кадрових документів щодо її переміщення по посадах (в тому числі наказу №8 від 15.01.1992) досудовим розслідуванням було встановлено наступне.

Слідчим були вилучені з СМЕУ- 8 всі кадрові документи щодо прийняття, переміщення та звільнення ОСОБА_4 та бухгалтерські документи щодо нарахування та виплати їй заробітної плати, а саме: особова картка № НОМЕР_1 , копія наказу №81 від 06.04.1987 р., наказ №203 від 17.06.1987, №8 від 15.01.1992, №182 від 10.10.1995, №236 від 25.12.1995 року, №93 від 10.06.1996, №95 від 12.06.1996, №189 від 16.10.1996, №71 від 05.05.1997, особові рахунки за період з 1991 по 1997.

Згідно повідомлення Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз №268 від 21.03.2016 про неможливість надати висновок вбачається, що у зв`язку зі знищенням листків непрацездатності, табелів обліку робочого часу, штатних розписів, неможливо надати висновок бухгалтерської експертизи щодо правильності нарахування ОСОБА_4 заробітної плати та виплат по відшкодуванню шкоди у зв`язку із втратою працездатності.

Згідно висновку експерта №2665 від 22.01.2016 за результатами проведення почеркознавчої експертизи, встановити ким, ОСОБА_4 , чи іншою особою виконані підписи в наказі №8 від 15.01.1992, №182 від 10.10.1995, №236 від 25.12.1995, №95 від 12.06.1996 та особовій картці № НОМЕР_1 - не виявляється можливим.

Згідно висновку спеціаліста №01-070 від 14.11.2008, підписи в заяві від 10.10.1995 року наказі№182 від 10.10.1995, заяві від 25.12.1995, наказі№236 від 25.12.1995, накази №189 від 16.10.1996 - виконані ОСОБА_4 .

До матеріалів кримінального провадження долучені рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.06.2003, що набуло законної чинності 02.02.2004, в позові ОСОБА_4 до Слов`янської дистанції цивільних споруд про оскарження дисциплінарного стягнення, визнання незаконними наказів, про поновлення на роботі та стягненні заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягненні різниці заробітної плати, відшкодуванні шкоди, спричиненого ушкодження здоров`я, витрат на лікування, санаторно-курортне лікування та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Та рішення рішення Слов`янського міськрайонного суду від 08.12.2009, що набуло законної чинності 22.12.2009, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про поновлення на роботі, скасування наказу №8 від 15.01.1992, внесення змін до наказу №71 від 05.05.1997, скасування записів у трудовій книжці, стягненні заробітної плати інженера технічного відділу з 01.01.1992 по 05.05.1997 та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено через відсутність підстав.

Також слідчим були опитані в якості свідків колишній начальник БМЕУ-8 ОСОБА_9 та колишній помічник начальника з кадрів ОСОБА_10 пояснили, що всі виплати, переміщення та звільнення ОСОБА_4 здійснювались без порушень чинного законодавства.

З оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що він мотивував своє рішення вищезазначеними встановленими під час досудового розслідування фактами та доказами у кримінальному провадженню.

Слід зауважити, що обставини викладені у скарзі ОСОБА_4 щодо неповноти досудового розслідування не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні а також під час дослідження самих матеріалів кримінального провадження. У зв`язку викладеним, вважаю, що дані доводи є необґрунтованими, оскільки базуються на суб`єктивній думці заявника.

Оскільки слідчий в повній мірі перевірив доводи заявниці, з`ясував всі обставини справи, тому його висновки про необхідність закриття кримінального провадження відповідно до вимог п.2 ч.1 статті 284 КПК України є обґрунтованими. Слідчим вказано на підставі яких обставин та доказів ним зроблено висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч. 1ст. 364 КК України та мотивував в повному обсязі своє рішення. У зв`язку з чим суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 306 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову, винесену 31 липня 2016 року слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0003478 від 18 травня 2013 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено у апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1