Провадження № 1-кп/522/822/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР №0000059 від 13 лютого 2016 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, рульового сигнальника військової частини НОМЕР_1 , матроса,
раніше судимого:
- 29 липня 2014 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 407 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 58 із остаточним покаранням у виді двох років службового обмеження для військовослужбовців
-у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч. 4 Кримінального кодексу України,-
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем вчинив самовільне залишення військової частини, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом з 01 жовтня 2013 року у Збройних силах України. 06.02.2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 призначений на посаду рульового сигнальника військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , тобто знаходиться у межах Одеського гарнізону.
Являючись військовослужбовцем матрос ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо додержуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2015 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
З 29 грудня 2015 року по 04 січня 2016 року, з 04 лютого 2016 року по 10 лютого 2016 року, з 10 лютого 2016 року по 23 лютого 2016 року та з 29 лютого 2016 року по 11 травня 2016 року, на порушення обов`язків матрос ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, в умовах особливого періоду крім воєнного стану, ухилився та повторно ухилився без поважних причин від проходження військової служби, самовільно залишав військову частини НОМЕР_1 , яка дислокована за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби, проводивши час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України визнав в повному обсязі, суду пояснив, що дійсно за вказаними у вироку обставинами він залишав місця проходження військової служби, немаючи для цього поважних причин.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого ОСОБА_4 та інших учасників судового провадження. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення військовослужбовцем військової частини, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, та те, що ОСОБА_4 був раніше судимий за умисне середньої тяжкості кримінальне правопорушення, судимість за яке не погашено і не знято у встановленому законом порядку, відповідних висновків не зробив та на шлях виправлення не став та під час відбування покарання вчинив новий умисний злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд враховує те, що він з`явився із зізнанням, щиро розкаявся та активно сприяв у розкриттю злочину, вказані пом`якшуючі покарання обставини суд розцінює як виключні, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного та враховуючи що даний злочин не є корупційним суд вважає можливим перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України а саме: тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Враховуючи ті обставини, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 під час відбування покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2014 року у вигляді службового обмеження строком на два роки, однак на момент винесення рішення, строк відбування покарання закінчено, тому суд вважає що немає необхідності призначати покарання за правилами ст. 71 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому під час провадження не обирався.
На підставі ст.ст. 69 КК України, керуючись ст.ст. 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України і призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного поміщення до дисциплінарного батальйону військовослужбовців.
Конвоювання ОСОБА_4 доручити ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з моменту вручення копії судового рішення через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

28.11.2016