Справа № 344/5040/16-к
Провадження № 1-кп/344/211/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироками Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2009 р. за ч. 3 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі та від 04 квітня 2016 р. за ст. 395 КК України до 5 місяців арешту, покарання відбув повністю, українця, громадянина України,

за ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив дії, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

Злочин вчинено за наступних обставин.

14 лютого 2016 року близько 23 год., обвинувачений ОСОБА_8 спільно із невстановленою слідством особою, перебуваючи під мостом на залізничній колії, що по вул. Незалежності у м. Івано-Франківську, побачили потерпілого ОСОБА_7 , після чого в останніх виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння його майном.

Діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих спонукань, маючи на меті відкрито заволодіти чужим майном, обвинувачений спільно із невстановленою слідством особою підбігли до потерпілого і нанесли йому серію ударів руками та ногами по тулубу, а також голові, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці із зміщенням уламків, рани в лобно-тім`яній ділянці зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення; синців та саден в ділянках обличчя, синців в ділянках шиї справа, правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у змові із невстановленою слідством особою, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливі мотиви на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме: чоловічим гаманцем чорного кольору, вартістю 195 грн. 94 коп., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 350 грн., мобільним телефоном марки «LG» червоного кольору, вартістю 35 грн. 70 коп., в якому знаходилася сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 5 грн. 60 коп., наручним годинником марки «ORIENT», вартістю 1230 грн.

В подальшому обвинувачений спільно із невстановленою слідством особою місце вчинення злочину покинули, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1817 грн. 24 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вказаному визнав частково та пояснив, що 14 лютого 2016 року близько 23 год. познайомився з особою на ім`я ОСОБА_9 , особу якого слідством не встановлено, з яким розпивали спиртні напої спочатку в парку на вул. Привокзальна, потім біля драмтеатру, після чого пішли на міст по вул. Незалежності у м. Івано-Франківську. Побачивши потерпілого ОСОБА_7 , який йшов з жінкою, ОСОБА_9 запропонував його обікрасти і він вагався, але взяв участь у нападі з метою пограбування. Коли потерпілий звернув під міст, спершу ОСОБА_9 побіг за ним, а слідом і сам підійшов та побачив, що потерпілий лежить на спині та кричить і він наніс удар ногою в район шиї з правої сторони. Після чого сів на потерпілого та наніс йому ще близько двох ударів: кулаком в голову та в праве око. При цьому потерпілий кричав, говорив: «Що ж ви робите». Сам по кишенях не обшукував потерпілого, а ОСОБА_9 щось забрав у нього і коли повертались, то дав йому годинник, який потім було вилучено. Через декілька днів його викликали у відділок поліції, а 19 лютого 2016 року на вул. Дністровська, 5 його затримали та привезли у відділок, де він добровільно видав годинник. Був присутній при відтворенні обстановки та обставин події і вказав місце, де відбувались події та розказав як вони відбувались. У вчиненому розкаюється.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а визнання вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його вина за ч. 2 ст. 187 КК України повністю доведена, як частково показаннями самого обвинуваченого, так і показаннями потерпілого, свідків, дослідженими судом письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 ствердив, що 14 лютого 2016 року близько 23 год. на мості по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську на нього з-заді напали двоє невідомих осіб, один з них був невисокого росту, в світлому костюмі, а обвинуваченого бачив ще перед побиттям на вул. Привокзальна в м. Івано-Франківську приблизно за 30-40 хв. до події. Перший удар нанесли по голові і коли він впав затягнули його під міст, де продовжили наносити удари по тілу та голові. Коли лежав на спині, на ньому сидів обвинувачений і, розщепивши куртку обшукував кишені одягу, питали де телефон, де гроші. Що нападники били його збоку, наносили удари по голові, зломили праву ключицю. Від ударів та больового шоку втратив свідомість, а коли прийшов до тями нападників уже не було. Після виявив, що забрали мобільний телефон, книгу, гроші в сумі 350 грн., кейс та годинник марки «Орієнт», який потім привіз слідчий і лікарню, де перебував і повернув після впізнання. Що після цієї події почав втрачати пам`ять та було вставлено імплантат у ключицю.

Свідок ОСОБА_10 , дружина потерпілого, підтвердила, що 14 лютого 2016 року близько 00 год. додому прийшов потерпілий ОСОБА_7 та сказав, що на нього на мості по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську напали та пограбували. Обличчя у нього було побите, на лобі розсічення, на оці гематома, ніс перебитий, з правого вуха текла кров, шия та вухо з правої сторони сині. Куртка та штани були в крові та піску. Скаржився на біль в правому плечі та животі. Викликали швидку медичну допомогу і госпіталізували, а після огляду повідомили, що є перелом правої ключиці, наклали гіпс і відвезли в обласну клінічну лікарню, де було проведено операцію та поставлено імплантат в ключицю. Що викрали у потерпілого телефон марки «LG», гроші, сумку, книгу та годинник.

Допитаний як свідок ОСОБА_11 підтвердив, що у лютому 2016 року на запрошення працівників поліції був присутній як понятий при впізнанні особи у відділі поліції на вул. Бельведерська у м. Івано-Франківську. Було заведено четверо осіб, після чого зайшов потерпілий, який одразу впізнав обвинуваченого, як він пояснив за рисами обличчя. Підписував документ за результатом цих дій, але його не читав.

Свідок ОСОБА_12 дав показання аналогічні показанням ОСОБА_11 , додатково підтвердив, що серед чотирьох осіб, яких завели для впізнання, був і обвинувачений ОСОБА_8 , їм запропонували самостійно вибрати номера та місця, після чого зайшов потерпілий, який спершу розповів про подію, що сталась і вказав на ОСОБА_8 . Складені документи підписали всі учасники, зауважень не було.

Як підтвердив свідок ОСОБА_13 , в кінці лютого 2016 року його та ще одного чоловіка на ім`я ОСОБА_14 запросили у відділ поліції, що по вул. Бельведерська у м. Івано-Франківську, бути понятими при проведенні слідчої дії. Потерпілому пред`явили чотири годинники серед який він впізнав свій. Були складені відповідні документи, які він підписав.

Свідок ОСОБА_15 , слідчий Івано-Франківського ВП, підтвердив, що здійснюючи досудове розслідування у даному провадженні, пред`являв до впізнання потерпілому осіб, серед яких було впізнано ОСОБА_8 як особу, яка напала та пограбувала потерпілого. А також у службовому кабінеті у відділі поліції по вул. Бельведерська в м. Івано-Франківську потерпілому ОСОБА_7 було пред`явлено для впізнання речі. Перед впізнанням потерпілий описав викрадений годинник, а після впізнав його серед інших пред`явлених до впізнання. Вказані слідчі дії проводились за участю понятих.

Протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 15 лютого 2016 року (том 1 а.п.205) підтверджує, що 14 лютого 2016 року близько 23 год. по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську, а саме під мостом на залізничній колії, невідомі особи нанесли тілесні ушкодження та відкрито заволоділи сумкою чорного кольору, в якій були грошові кошти в сумі 300 грн., пенсійне посвідчення, мобільний телефон марки «LG» червоного кольору зі сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , наручний годинник срібного кольору з зеленим циферблатом.

Довідка Обласної клінічної лікарні № 321 від 22 лютого 2016 року (том 1 а.п.204) підтверджує, що ОСОБА_7 15 лютого 2016 року о 03 год. 40 хв. звернувся в приймальне відділення лікарні, де йому поставили діагноз перелом правої ключиці зі зміщенням.

Як підтверджує протокол пред`явлення особи для впізнання від 19 лютого 2016 року (том 1 а.п.208-211), потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених до впізнання осіб впізнав в обвинуваченому ОСОБА_8 особу, яка 14 лютого 2016 року близько 23 год. 00 хв. під мостом по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито викрала його речі.

Протокол пред`явлення речей для впізнання від 19 лютого 2016 року (том 1 а.п.213-215) підтверджує, що потерпілий ОСОБА_7 , в приміщенні службового кабінету Івано-Франківського відділу поліції, в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , впізнав свій наручний годинник марки «ORIENT», який у нього викрали 14 лютого 2016 року близько 23 год. під мостом біля залізничної колії, що по вул. Незалежності у м. Івано-Франківську невідомі особи. А як підтверджує протокол огляду предмету від 25 лютого 2016 року з фото таблицями (том 1 а.п.216-218), наручний годинник, який викрали у потерпілого, сріблястого кольору із ремінцем у вигляді з`єднаних між собою металевих частинок, циферблат на годиннику зеленого кольору, на якому наявний надпис «ORIENT», стрілки золотистого кольору, верхня частину корпусу з невеликими потертостями та подряпинами, а на ремінці по середині, де розміщений фіксуючий механізм, наявний надпис «CASIO».

Як підтверджує висновок експерта № 57 від 15 березня 2016 року з фото-таблицями (том 1 а.п.219-224), станом на 14 лютого 2016 року вартість мобільного телефону марки «LG GS155» червоного кольору 35 грн. 70 коп., сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» - 5 грн. 60 коп., чоловічого гаманця чорного кольору марки «Imperial» - 195 грн. 94 коп., наручного годинника сріблястого кольору із зеленим циферблатом марки «ORIENT» - 1230 грн.

Протокол проведення слідчого експерименту з фото-таблицями від 13 квітня 2016 року (том 1 а.п.230-237), здійсненого з участю обвинуваченого, підтверджує, що місцем вчинення злочину є вул. Незалежності в м. Івано-Франківську, а саме територія під мостом на залізничній колії, на яке вказав обвинувачений.

Висновок експерта № 135 від 11 квітня 2016 року (том 1 а.п.44-45) підтверджує, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом середньої третини правої ключиці із зміщенням уламків, рана в лобно-тім`яній ділянці зліва, синці та садна в ділянках обличчя, синці в ділянках шиї справа, правого плеча, вказані тілесні ушкодження, окрім рани в лобно-тім`яній ділянці зліва, утворились від дії тупих твердих предметів. Закритий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення, решта описані вище тілесні ушкодження (крім рани в лобно-тім`яній ділянці зліва) відносяться до легких.

Як підтверджує висновок судово-психіатричного експерта № 98/2016 від 23 березня 2016 року (том 1 а.п.49-52), на період часу, що відноситься до інкримінованого ОСОБА_8 злочину, останній перебував в перебуває на даний час в стані при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Досліджені судом докази є належними та допустимими, а їх оцінка у своїй сукупності, дає підстави прийти до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

Суд вважає, що невизнання обвинуваченим свої вини за ч. 2 ст. 187 КК України, по факту нанесення ним спільно з невстановленою слідством особою, потерпілому тілесних ушкоджень, які не відносяться до таких, що небезпечні для життя чи здоров`я потерпілого в момент їх спричинення, при тому, що він сам визнав факт вчинення нападу на потерпілого та нанесення йому тілесних ушкоджень і тому вважає, що його дії слід кваліфікувати як грабіж, необґрунтованим і таким, що не знайшло свого підтвердження дослідженими доказами вказаними вище та враховує наступне.

З об`єктивної сторони розбій вчинюється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном. Напад може бути як відкритим, так і таємним, наприклад, нанесення удару потерпілому з-за спини. З фактичних обставин встановлених по справі, в даному випадку розбій був розпочатий таємно, оскільки потерпілому спершу було нанесено удар з-за спини, а після переріс вже у відкритий, в момент коли потерпілого повалили на землю та продовжили насильницькі дії, які призвели до втрати потерпілим свідомості.

Крім того, розбій вважається закінченим з моменту нападу, незалежно від того, чи заволоділа винна особа чужим майном тоді як грабіж є злочином із матеріальним складом і вважається закінченим із моменту, коли винна особа вилучила майно і має реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. А як встановлено під час судового розгляду, про це зазначив потерпілий і обвинувачений, останній із невстановленою слідством особою спершу напали та нанесли потерпілому тілесні ушкодження і вже після цього вилучили його майно.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 10 «Про судову у справах про злочину проти власності» від 06 листопада 2009 р., в п. 9 небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

У контексті конкретних обставин даного провадження, суд враховує природу самого насильства, його спрямованість та характер дій обвинуваченого і невстановленої слідством особи, їх поведінку до нападу, зокрема те, що вони попередньо домовились про напад та під час нього і, зокрема, що вибрали таку обстановку, яка була підступною, несподіваною, раптовою і неспровокованою самим потерпілим, а саме нанесення йому удару ззаду. Застосоване обвинуваченим при цьому насильство є реальним, інтенсивним, а характер дій обвинуваченого: нанесення удару ногою в область шиї з правої сторони, а в подальшому двох ударів кулаком по обличчю, як він сам пояснив, є агресивно-насильницьким, а удар ногою перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з отриманим потерпілим тілесним ушкодженням у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків. Саме наявність в діях обвинуваченого зазначених ознак, свідчать про напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Таким чином поза розумним сумнівом доведено, що в даному випадку мав місце саме розбій, з кваліфікуючими ознаками, а не грабіж.

Крім того досліджені судом докази достовірно підтверджують, що метою нападу було заволодіння майном потерпілого, а в результаті нападу, потерпілий отримав, в тому числі, вказані вище тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, а тому підстав для зміни кваліфікації дій обвинуваченого суд не вбачає та вважає, що позиція обвинуваченого про те, що він даного злочину не вчиняв, а фактично вчинив насильницький грабіж, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду і розцінює як таку, що направлена на ухилення обвинуваченого від відповідальності за фактично скоєне і до уваги не бере.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, думку потерпілого, який не бажає його суворо карати так і особу обвинуваченого, фактичні обставини кримінального провадження і виходить з такого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає активне сприяння в розкритті злочину, у вчиненому розкаюється, має на утриманні матір літнього віку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до змісту ст. ст. 34, 67 КК України, є рецидив злочину, оскільки ОСОБА_8 , маючи судимість за умисні злочини за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив дане кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За викладених обставин суд вважає, що покарання обвинуваченій слід обрати у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 187 КК України.

Цивільного позову в провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за таких обставин необхідно стягнути з обвинуваченого, долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним за ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання сім років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 22 лютого 2016 року, часу взяття під варту.

Зарахувати в строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення з 22 лютого 2016 року до часу набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, годинник сріблястого кольору марки «ORIENT» із зеленим циферблатом, який передано на зберігання ОСОБА_7 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 , код ДРФО у користь держави, одержувач УДКСУ в м. Івано-Франківську, , з зарахуванням на розрахунковий рахунок № 0002 в ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 836014, код класифікації 24060300 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень 25 коп. витрат за проведення експертиз.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення, інші учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1