У х в а л а
іменем україни

05 грудня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року та ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказу недопустимим.

Ухвалою судді апеляційного суду повернуто апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на вказану ухвалу, оскільки вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, надані копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Суд касаційної інстанції згідно з приписами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбаченим цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 цієї статті.

Тобто ухвала про відмову у задоволенні клопотання про визнання доказу недопустимим окремо апеляційному оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суддя-доповідач апеляційного суду, правильно встановивши, що скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги.
Що стосується ухвали суду першої інстанції, то вона не може бути оскаржена в касаційному порядку в силу приписів ч. 2 ст. 424 КПК.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги заявника та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року та ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2016 року.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3