Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8389/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Подільського районного суду м.Києва звернувся слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 з вищезазначеним клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 .

Вказує, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за номером №0001484, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Передумовою внесення відомостей до ЄРДР та реєстрації вказаного кримінального провадження є заява ОСОБА_6 .

До Подільського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали за заявою ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) про те, що невідомі особи використовуючи підроблені документи заволоділи правом власності на квартиру АДРЕСА_1 .

15.05.2017 будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що з 11.10.1990 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , де проживала спільно з батьками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після смерті матері ОСОБА_7 01.11.1991 року стала проживати з бабусею в Київській області, а в кв. АДРЕСА_1 залишився проживати її батько ОСОБА_9 , який став зловживати алкогольними напоями. Дана квартира не була приватизованою та являлась комунальною власністю. В грудні 2016 року їй стало відомо, що в кв. АДРЕСА_1 проживають сторонні особи, а місцезнаходження батька невідоме, при цьому її було виписано з вказаної квартири, хоча вона будь-яких згод не надавала, а саму квартиру продано іншим особами, власником якої на даний час являється ОСОБА_5 . Також, ОСОБА_7 зазначила, що вказана квартира на даний час знову виставлена на продаж, в зв`язку із чим остання звернулась до ОВС із відповідною заявою.

Згідно відповіді з БТІ №062/14-4491 (И-2017) від 14.04.2017 право власності на квартиру АДРЕСА_1 не реєструвалось.

Згідно відповіді №106-2479 від 18.04.2017 з Подільської районної в місті Києві державної адміністрації встановлено, що станом на 18.04.2017 письмові звернення від будь-яких громадян стосовно оформлення приватизації квартири АДРЕСА_1 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації не надходили, що свідчить про підробку свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, встановлено, що довідки за формою№3 від 04.11.2016 та від 21.12.2016, які використовувались під час здійснення продажу квартири АДРЕСА_1 , згідно відповіді з Комунального концерну від 24.05.2017 №02/1477 не видавались, що свідчить про підробку даних документів. Згідно інформаційної довідки №84412619 квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 .

У зв`язку з вищевикладеним, з метою запобігання можливому повторному відчуженню нерухомого майна у досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши вчиняти із нею будь-які правочини, оскільки незастосування даної заборони може призвести до відчуження даного майна.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали, приходжу до висновку про задоволення вищезазначеного клопотання, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, яке зареєстроване 02.11.2016 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001484, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Передумовою внесення відомостей до ЄРДР та реєстрації вказаного кримінального провадження є заява ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Також, відповідно до ст.170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.»

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи вищезазначене приходжу до висновку, що клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві про накладення арешту на вказане у ньому майно підлягає задоволенню, оскільки воно відповідає критеріям, вказаним у ст. 167 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту - задоволити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 , шляхом заборони ОСОБА_5 розпоряджатися, будь-яким чином та відчужувати квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1