Справа №710/626/17
Номер провадження 1-кп/710/42/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Шпола

03.08.2017

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення:-
прокурора прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
з боку захисту:
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2017 за №0000191, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимому, за ч. 1 ст. 187, ч. 1, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді примусового лікування,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017, близько 02 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в літній кухні ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс численні удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_10 , від яких останній падав, спричинивши йому при цьому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Клопотання про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом в примусовому порядку складене слідчим СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_11 , та погоджене з начальником Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , мотивоване тим, що винуватість ОСОБА_8 у скоєнні діяння підтверджується доказами, але згідно висновку судово-психіатрічного експерта №230 від 22.05.2017 він виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості (рівень помірно-вираженої дебільності), ускладненої алкоголізацією в стані декомпенсації із значною глибиною розладів емоційно-вольової сфери, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі розумової відсталості (рівень помірно-вираженої дебільності) ускладненої алкоголізацією в стані декомпенсації із значною глибиною розладів емоційно-вольової сфери, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині виражені прояви інтелектуальної недостатності, значні емоційно-вольові розлади, розлади поведінкової регуляції, критики і прогнозу, відмічену у нього схильність до алкоголізації, до агресивної поведінки, проявів брутальності і насилля, що становить активний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій - ОСОБА_8 потребує застосування примусового заходу медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується:

-показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 14.04.2017 їй зателефонував брат ОСОБА_10 та повідомив, що до нього в ніч з 13 на 14 квітня 2017 зайшли двоє хлопців ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які його побили. 18.04.2017 хлопців розшукали та вони звернулись до ОСОБА_10 з вибаченнями та вказали, що були сильно п`яні, а тому не пам`ятають що били. Потім брата завезли до лікарні, де він помер;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що 13.04.2017 разом із ОСОБА_8 прийшли до ОСОБА_10 та вживали спиртні напої 1л вина та 1л горілки. Потім виникла сварка між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , в ході якої ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 лодонею правої руки, від удару останній упав та вони пішли додому. Коли прийшли наступного дня ввечері, то побачили ОСОБА_10 , який був побитий та тяжко дихав, вони вибачились за інцидент;

-даними відеозапису проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 11.05.2017, згідно якого свідок повідомила, що 13.04.2017, близько 02 години, ОСОБА_8 , будучи в її літній кухні по АДРЕСА_2 , умисно наніс численні удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_10 , від яких останній впав, а ОСОБА_15 продовжував наносити йому удари ногами;

-даними висновку експерта № 05-6-02/116 від 08.06.2017 про те, що смерть гр. ОСОБА_10 настала від травми грудної клітки, яка супроводжувалася забиттям обох легень, численними двобічними переломи ребер із розривами плеври та внутрішньою кровотечею і отяготилася легенево-серцевою недостатністю, що підтверджується даними судово-гістологічної експертизи. Масивні крововиливи (забиття) у товщі обох легень, особливо справа, переломи ребер: зліва 9-11 по лопатковій лінії із розривом плеври та крововиливами у м`які тканини, справа 5-7 по переднє-пахвовій і лопатковій лініях із розривом плеври і крововиливами у м`які тканини та 4 і 8 ребро по переднє-пахвовій лінії із розривом плеври і крововиливами у м`які тканини, вільна кров у лівій грудній порожнині (близько 300 мл) , вільна кров у правій грудній порожнині (близько 800 мл) та у вигляді дрібних і неоформлених згустків (близько 400 мл), суцільний і оформлений згусток крові у правій грудній порожнині. Дані ушкодження виникли від неодноразової дії тупого твердого предмета, прижиттєві, по давнині спричинення можуть відповідати проміжку часу близькому 8 - 10 добам перед моментом смерті, мають ознаку тяжкого тілесного ушкодження. Смерть гр. ОСОБА_10 стоїть у прямому причинному зв`язку із даними ушкодженнями (а.с.45-46);

-даними висновку судово-психіатрічного експерта №230 від 22.05.2017 про те, що ОСОБА_15 виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості (рівень помірно-вираженої дебільності), ускладненої алкоголізацією в стані декомпенсації із значною глибиною розладів емоційно-вольової сфери, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі розумової відсталості (рівень помірно-вираженої дебільності) ускладненої алкоголізацією в стані декомпенсації із значною глибиною розладів емоційно-вольової сфери, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині виражені прояви інтелектуальної недостатності, значні емоційно-вольові розлади, розлади поведінкової регуляції, критики і прогнозу, відмічену у нього схильність до алкоголізації, до агресивної поведінки, проявів брутальності і насилля, що становить активний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій - ОСОБА_8 потребує застосування примусового заходу медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а.с.47-53).

Суд, вислухавши прокурора, який підтримує клопотання, потерпілу, захисника та законного представника, які також просять задовольнити клопотання, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази вважає, що є всі підстави застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У відповідності до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно з п.1 ст.93, ч.1 ст.94 КК України до такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, вид яких визначається залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Так, у суді встановлено, що дійсно мало місце вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; дане суспільно небезпечне діяння вчинено саме ОСОБА_15 і вчинене ним у стані неосудності, а тому слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальних витрат та речових доказів не має..

Керуючись ч.1, 5 ст. 94 КК України, ст.ст. 513, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимому, за ч. 1 ст. 187, ч. 1, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді примусового лікування, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Копію ухвали для виконання направити до Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1