Справа №465/5567/15-к
пр № 1-кс/464/80/17
У Х В А Л А
01.02.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

а також прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінально.му провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ст. 246 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ст. 246 КК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2016 року кримінальне провадження передане для розгляду головуючому судді ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

23 січня 2017 р. від ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 , яка в порядку автоматизованого розподілу передана для розгляду судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_4 покликається на те, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 , а саме: суддя ОСОБА_5 , розглядаючи заяву про відвід прокурору Львівської місцевої прокуратури №3, не надала належної правової оцінки тому, що посадовою особою органів прокуратури визнано порушення за одним фактом двох кримінальних справ з різними реєстраційними номерами про обвинувачення одних і тих же осіб; будучи повідомленою про те, що реєстрацію кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0000031 від 11.03.2015 року за матеріалами кримінальної справи №144-5825, було проведено на підставі іншого джерела від 05.05.2005 р., а не за заявою особи, суддя ОСОБА_5 не вжила відповідних дій, передбачених чинним законодавством; суддя ОСОБА_5 маючи докази того, що судове рішення по кримінальній справі з реєстраційним номером № 144-5825, набрало законною сили, відмовилась від виконання своїх посадових обов`язків, зокрема щодо проведення перевірки намірів осіб при постановленні рішень при розгляді кримінальної справи з реєстраційним номером №144-3473; 11.08.2016 року суддя ОСОБА_5 перед та під час судового засідання при встановленні особи ОСОБА_4 приховала факт порушення вимог чинного законодавства України, допущених при оформленні його паспорта посадовими особами правоохоронних органів, що унеможливлює його використання, як документа, що посвідчує особу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 щодо задоволення заяви про відвід заперечив, вважає таку безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Від представників потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до суду надійшло клопотання про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 у їх відсутності, щодо задоволення такої заперечують.

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, а відтак суд вважає за можливе проводити розгляд даної заяви у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд вважає, що заява про відвід є безпідставною, виходячи з наступного.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу, зокрема:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

- якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

- за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заявляючи відвід обвинувачений ОСОБА_4 покликався на пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України, згідно з яким суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Враховуючи вищевикладене, а також доводи заявника ОСОБА_4 , викладені в заяві про відвід, суд приходить до переконання, що такі не містять конкретних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_5 , що передбачені зазначеними нормами КПК України, достатніх підстав, які викликають сумнів в об`єктивності чи неупередженості судді ОСОБА_5 ним не наведено, а тому заявлений відвід судді ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1