Справа № 713/258/17
Провадження №1-кп/713/59/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.08.2017 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000566 від 21.10.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритне, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянство України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, з освітою повною загальною середньою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 20.10.2016 року, біля 19.30 год., з метою помсти ОСОБА_8 за конфлікт з матір`ю ОСОБА_10 , який відбувся того ж дня, реалізовуючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, знайшов потерпілого на АДРЕСА_3 . Надалі підійшов до підводи та схопив руками за верхній одяг ОСОБА_8 , стягнув його з підводи на землю. В подальшому коли потерпілий знаходився у горизонтальному положенні на спині, розуміючи небезпечний для життя та здоров`я ОСОБА_8 характер своїх дій, невстановленим слідством твердим, тупим предметом наніс останньому декілька ударів в тім`яну ділянку голови. В результаті ударів потерпілий ОСОБА_8 втратив свідомість, а ОСОБА_5 з місця злочину втік.

Внаслідок, умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення за ст.121 ч.1 КК України відповідно до обвинувального акту згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 20.10.2016 року працював на своєму будівництві у м. Вашківці, повернувся додому ввечері після 20.00 год., оскільки автобус того дня приїхав о 20.00 год. Їхав на автомобілі разом з ОСОБА_11 . По приїзду додому його сестра ОСОБА_5 повідомила, що з матір`ю на присадибній ділянці сварився невідомий чоловік і у неї стався приступ. Вирішив його знайти і на відстані близько 50 метрів від будинку побачив хлопців, підійшов до них і запитав у лісника ОСОБА_12 , хто ображав його матір, на що той відповів, що ОСОБА_8 , але він пішов додому. Повернувшись до хворої мами весь час сидів з нею, міліції не було. Надалі ОСОБА_13 поїхав до сільського лікаря і до ранку сидів біля матері. До нього міліція приїхала через місяць. Вини не визнає, оскільки ОСОБА_8 не бив, і того дня його не бачив. Де проживає ОСОБА_8 , йому невідомо.

Чи була сестра під час суперечки матері з невідомим чоловіком також невідомо. ОСОБА_8 його мати і сестра не знають. Підтвердив, що у його діда було прізвисько « ОСОБА_14 ». Цивільного позову не визнав, просив виправдати.

В основу пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення за ст.121 ч.1 КК України стороною обвинувачення покладено: покази потерпілого ОСОБА_8 , покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , протокол огляду місця події від 27.01.2017 року з фототаблицею, протокол проведення слідчого експерименту від 12.12.2016 року з фототаблицею, висновок експерта №175 від 27.11.2016 року, додатковий висновок експерта №196 від 29.12.2016 року.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що того дня на прохання лісника прийшов з ОСОБА_17 працювати в лісі поблизу земельної ділянки матері обвинуваченого. Під час прибирання біля 12.00. год з будинку вийшла мати обвинуваченого, підійшла до нього та стала кричати, що то пасовище. Потім взяла батіг і хотіла відігнати коня, який стояв неподалік. Попросив не чіпати коня. Підтвердив, що працювали цілий день у лісника ОСОБА_12 , а ввечері завантажив дрова на підводу і поїхав по дорозі біля школи, на дворі було темно. Біля подвір`я обвинуваченого не їхав. Коли доїхав до будинку, до нього підбіг ОСОБА_5 , схопив двома руками за куртку, стягнув з підводи і вдарив по голові чимось важким. Чим бив не бачив, пам`ятає декілька разів, більше не пригадує, оскільки втрачав свідомість. Коли ОСОБА_5 наносив удари було темно, але він його впізнав. Свідків побиття не було.

Підтвердив, що коли прийшов до себе після побиття побачив автомобіль, якого зупинив, марки не пам`ятає. Водієві автомобіля пояснив, що його побив ОСОБА_19 та попросив догнати останнього. У відповідь водій погодився та поїхав у напрямку за ОСОБА_19 , та більше не повертався. Через тиждень біля магазину впізнав автомобіль темно-зеленого кольору, але до нього не підходив.

Через деякий час отямившись поїхав додому, був весь у крові. Вдома викликали швидку, якою забрали в лікарню. У лікарні слідчому повідомив, що його побив невідомий, оскільки не знав прізвища обвинуваченого, а знав його на вигляд і знав прізвисько « ОСОБА_14 ». Наступного дня дізнався прізвище і повідомив слідчому, хто його побив.

Підтвердив, що пізніше йому розповідали хлопці, з якими він того дня працював у лісі, що коли він поїхав додому, до них підходив ОСОБА_5 і розпитував про нього. Знає брата обвинуваченого, оскільки той живе по сусідству, був у нього на весіллі і бачив там обвинуваченого. Його побив саме ОСОБА_5 , а не його брат. З сім`єю ОСОБА_19 раніше конфлікту не мав, ніхто з них до нього не підходив.

Після отриманих ударів дуже погано себе почуває, крутиться в голові, погано спить, нічого не може робити, у ліс не ходить, приймає таблетки, раніше головної болі не було. Стосовно призначення міри покарання погодився з прокурором.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав повністю.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що є дружиною потерпілого. Її чоловік на прохання лісника ходив прибирати у лісі, вона інколи йому допомагала. Вранці 20.10.2016 року зателефонував лісник, і чоловік пішов у ліс допомогти прибрати. Ввечері чоловік не повернувся і вона зателефонувала ліснику, який повідомив, що чоловік поїхав додому. Прийшла дочка і сказала, що батько побитий, весь у крові. Водою промили голову, але кров не зупинялася і викликали швидку. Чоловік вдома розповідав, що його побив односельчанин на прізвисько « ОСОБА_14 » ОСОБА_20 . Це прізвисько ОСОБА_5 , брат обвинуваченого живе біля них. У лікарні чоловік також розповідав лікарю, що його побив ОСОБА_5 за сварку яка відбулась між ним і матір`ю обвинуваченого. Після побиття чоловік не може працювати, його болить голова, високий тиск. Змінився його спосіб життя, він погано спить, постійно роздратований.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що її батько ОСОБА_8 поїхав в ліс на роботу. Ввечері його не було і мати зателефонувала ліснику, який повідомив, що батько поїхав додому. Коли батько повернувся додому то був весь від крові і сказав, що його побив чоловік на прізвисько « ОСОБА_14 » ОСОБА_20 , брат якого живе біля них. Викликали швидку і батька забрали в лікарню. На даний час батько постійно приймає ліки, у нього високий тиск, болить голова.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що того дня з ОСОБА_8 пішли у ліс, який знаходиться неподалік земельної ділянки ОСОБА_10 , матері обвинуваченого та чекали на лісника ОСОБА_12 . З будинку вийшла мати обвинуваченого і стала кричати на ОСОБА_8 , щоб забрав коней з городу. Після цього ОСОБА_8 пішов у ліс робити порядок, а ввечері поїхав додому. Ввечері, коли на дворі було темно, разом із ОСОБА_18 та лісником ОСОБА_12 сиділи під лісом і до них підійшов ОСОБА_5 і запитував про ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_19 пішов в напрямку будинку. Пізніше, точної години не пам`ятає, коли вони зібрались додому, ОСОБА_12 зателефонувала дружина ОСОБА_8 і повідомила про його побиття. ОСОБА_5 підходив до них приблизно через годину після того, як ОСОБА_8 поїхав додому.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що того дня ОСОБА_8 працював у лісі, а ввечері на підводі поїхав додому. Ліс розташований поруч із земельною ділянкою ОСОБА_10 . Підтвердив, що того вечора до них підходив ОСОБА_5 , і запитував про ОСОБА_8 і сказав, що він ображав його маму. Відповів, що він поїхав додому, однак прізвища не називали. В подальшому сіли вечеряти і приблизно біля 20.30 год. (точної години не пам`ятає) зателефонувала дружина ОСОБА_8 і повідомила про побиття чоловіка. Також йому розповів ОСОБА_17 , що того дня у ОСОБА_8 був конфлікт з ОСОБА_10 матір`ю обвинуваченого. Після того, як від них пішов ОСОБА_5 , бачив, як від будинку ОСОБА_19 від`їхав автомобіль (кольору не бачив, надворі було темно і є певна відстань).

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що раніше працював неофіційно лісорубом Карапчівського лісництва. З потерпілим разом працювали у лісі, він приходив брати дрова. Обвинуваченого знає на вигляд, оскільки зустрічав його у с. Бережонка. Того дня працювали у лісі на ділянці. Коли смеркало, потерпілий завантажив дрова на підводу і поїхав додому. Вони втрьох сіли вечеряти і до них підійшов обвинувачений і запитав, хто ображав його маму. ОСОБА_17 відповів, що той чоловік ОСОБА_21 і він поїхав додому. Обвинувачений запитав чи той чоловік з лугу, ОСОБА_17 відповів, що так. Обвинувачений пішов, а через 10-15 хвилин до ОСОБА_12 зателефонували і сказали, що потерпілого побили. Йому невідомо хто телефонував. Коли обвинувачений підходив до них, позаду нього була його сестра і ще одна особа. У чому був одягнений ОСОБА_5 він не пам`ятає. Він знає, що потерпілий живе на початку с. Бережонка, але де саме, йому невідомо. Того вечора ОСОБА_12 відвозив його додому і показав місце, де побили ОСОБА_8 . Там ґрунтова дорога, освітлення немає. Через деякий час зустрів ОСОБА_8 , і він сказав, що після побиття доїхав додому і викликав швидку.

На допиті свідка обвинувачення ОСОБА_10 прокурор ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_8 не наполягали.

Також суд допитав за клопотанням сторони захисту свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 :

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що про отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень нічого невідомо. 20.10.2016 року разом з ОСОБА_5 цілий день будували котельню у нього на будівництві в м. Вашківці. У 20.00 год. на його автомобілі поїхали додому, де обігнали автобус сполученням «Чернівці-Бережонка». Після 20.00 год. ОСОБА_11 і ОСОБА_5 вийшли біля будинку останнього, а він поїхав далі. Підтвердив, що у четвер автобус сполученням «Чернівці-Бережонка» приїхав о 19.00 год., а у п`ятницю о 20.00 год.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що за тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_8 йому нічого невідомо. 20.10.2016 року допізна разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_5 працювали на будівництві останнього в м. Вашківці. Ввечері, після 20.00 год., на автомобілі ОСОБА_22 поїхали додому у с. Бережонка. Це було після 20.00 год., оскільки вони обганяли автобус сполученням «Чернівці-Бережонка». Біля будинку батьків ОСОБА_5 зупинилися і пішли випити каву, а ОСОБА_5 порався по господарству. Біля будинку батьків ОСОБА_5 є земельна ділянка, неподалік лісу. Біля будинку стояв автомобіль зеленого кольору належний батькам обвинуваченого. Не бачив, щоб хтось їхав на вказаному автомобілі, знаходились в господарстві приблизно 1-1,5 год. У будинку була сестра обвинуваченого і його мати. Сестра розповіла, що мати сперечалася з кимось за ліс. У його присутності ОСОБА_5 нікуди не виходив.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що обвинувачений її брат. На її думку, він не бив ОСОБА_8 , оскільки 20.10.2016 року цілий день був на будівництві в м. Вашківці. Додому приїхав ввечері після 20.00 год. і сів вечеряти з ОСОБА_11 та її чоловіком ОСОБА_23 . Підтвердила, що в їх матері був приступ, бо того дня вона з кимось сперечалася на земельній ділянці, біля якої проходила чистка лісу. З ким сперечалася мати, їй не невідомо. По приїзду додому, брат ОСОБА_5 пішов питати у лісника ОСОБА_12 з ким сперечалася їх мати, на що останній повідомив, що той чоловік поїхав додому. Після цього з братом повернулися додому до хворої матері і викликали медсестру. Біля 22.00 год. її чоловік ОСОБА_13 на автомобілі її батька поїхав по ліки для матері, а вони з братом залишилися біля матері. Того вечора її брат був одягнений у білий светр, темну куртку і темні штани. Господарство ОСОБА_24 знаходиться далеко від їх будинку, освітлення там немає, погана дорога. Від їх будинку до лісу близько 100 метрів. На другий день мати розповіла, що біля 17.00 год. біля лісу сварилася з чоловіком, який її ображав і їй стало погано.

Експерт ОСОБА_25 у судовому засіданні підтвердив за допомогою яких методів дійшов висновку про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 . Також підтвердив, що судово-медичні експертизи проводились на підставі постанов слідчого, до яких було додано медичну карту стаціонарного хворого №1859/164.

Суд безпосередньо дослідив надані стороною обвинувачення письмові докази, зокрема:

- протокол огляду місця події від 27.01.2017 року з фототаблицею, з даних якого вбачається, що місцем нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень є ділянка на автомобільній дорозі по АДРЕСА_4 на відстані 80 метрів від господарства ОСОБА_26 . Протокол підписаний слідчим ОСОБА_27 , учасником ОСОБА_8 та понятими ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (а.с.50-52);

- висновок експерта №175 від 27.11.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 , знаходився на стаціонарному лікуванні у КУ Вижницька ЦРЛ з 20.10.2016 року по 01.11.2016 року з діагнозом: Відкрита черепно-мозкова травма. Відкритий перелом тім`яної кістки зліва без зміщення відламків. Забійно-рвані скальповані рани тім`яної ділянки голови. Тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних скальпованих ран тім`яної ділянки голови виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, можливо їх виникнення в результаті ударів руками чи ногами, при обставинах та в строк, вказаних в фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що привели до короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, відкритого перелому тім`яної кістки зліва, без зміщення відламків, виникли від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі, можливо їх виникнення в результаті ударів руками чи ногами, при обставинах та в строк, вказаних в фабулі постанови і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. (а.с.58-59);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.12.2016 року з фототаблицею, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 показав, як ОСОБА_5 , зловив його двома руками за куртку і стягнув з підводи на землю. Далі потерпілий ОСОБА_8 показав у якому положенні опинився і яким чином ОСОБА_5 наносив йому удари кулаком, або іншим предметом у голову. Протокол підписаний слідчим ОСОБА_27 , учасниками ОСОБА_8 , ОСОБА_30 та понятими ОСОБА_31 , ОСОБА_32 (а.с.53-57);

- додатковий висновок експерта №196 від 29.12.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні у КУ Вижницька ЦРЛ з 20.10.2016 року по 01.11.2016 року з діагнозом: Відкрита черепно-мозкова травма. Відкритий перелом тім`яної кістки зліва без зміщення відламків. Забійно-рвані скальповані рани тім`яної ділянки голови. Тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних скальпованих ран тім`яної ділянки голови виникли в результаті неодноразової дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, можливо їх виникнення в результаті ударів руками, ногами чи іншими предметами, при обставинах на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, та в строк, вказаних в фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що привели до короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, відкритого перелому тім`яної кістки зліва, без зміщення відламків, виникли від неодноразової дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі, можливо їх виникнення в результаті ударів руками, ногами чи іншими предметами, при обставинах на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту та в строк, вказаних в фабулі постанови і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. (а.с.60-61).

Також суд безпосередньо дослідив:

додатковий висновок експерта №87 від 22.06.2017 року, проведений за клопотанням прокурора, з якого вбачається, ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні у КУ Вижницька ЦРЛ з 20.10.2016 року по 01.11.2016 року з діагнозом: Відкрита черепно-мозкова травма. Відкритий перелом тім`яної кістки зліва без зміщення відламків. Забійно-рвані скальповані рани тім`яної ділянки голови. Тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних скальпованих ран тім`яної ділянки голови могли виникнути в результаті неодноразової дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, можливо їх виникнення в результаті ударів руками ногами чи іншими предметами, при обставинах на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, та в строк вказаних в фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що привели до короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, відкритого перелому тім`яної кістки зліва без зміщення відламків могли виникнути від одноразової дії тупого твердого предмету, або від удару об такий, не виключено їх виникнення в результаті одноразового падіння з висоти власного росту чи підвищення з наданням тілу додаткового прискорення, при обставинах та в строк вказаних в фабулі постанови і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення;

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 20.10.2016 року, з даних якого вбачається, що 20.10.2016 року о 22.45 год. ОСОБА_8 повідомив, що 20.10.2016 року, біля 19.30 год. по вулиці с. Бережонка Вижницького району Чернівецької області, під час суперечки його побив ОСОБА_5 , житель с. Бережонка Вижницького району Чернівецької області;

рапорт старшого інспектора-чергового Вижницького ВП ОСОБА_33 від 21.10.2016 року, з даних якого вбачається, що 21.10.2016 року о 10.40 год. надійшло повідомлення по телефону «102» ОСОБА_34 , 1957 року народження, жительки с. Коритне Вижницького району про те, що 20.10.2016 року, біля 21.00 год. її чоловіка ОСОБА_8 , побив ОСОБА_5 , житель с. Бережонка;

медичну карту стаціонарного хворого №1859/164, заведену 20.10.2016 року о 22.20 год. відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на лікуванні до 01.11.2016 року з діагнозом: Відкрита черепно-мозкова травма. Відкритий перелом тім`яної кістки зліва без зміщення відламків. Забійно-рвані скальповані рани тім`яної ділянки голови;

копію заяви ОСОБА_8 від 01.11.2016 року, адресованої головному лікарю КУ «Вижницька ЦРЛ», з якої вбачається, що ОСОБА_8 не заперечував щодо надання його медичної картки працівникам поліції;

копію запиту Вижницького ВП №7323/123/48/03/16 від 01.11.2016 року, з якого вбачається, що вони просили надати історію хвороби ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_5 , який в період часу з 20.10.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Вашківецькій лікарні КУ «Вижницька ЦРЛ» у зв`язку з перевіркою по ЄРДР №0000566 від 21.10.2016 року;

витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000566 від 21.10.2016 року;

копію журналу видачі історій хвороби правоохоронним органам «Неврологічне відділення» КУ «Вижницька ЦРЛ», з якого вбачається, що історія хвороби ОСОБА_8 №1859/164 видавалася 03.11.2016 року та 18.11.2016 року;

копію доручення слідчого ОСОБА_27 від 27.10.2016 року №7236/123/48/03/16, згідно якого слідчий доручав співробітникам оперативного підрозділу Вижницького ВП витребувати відносно потерпілого ОСОБА_8 історію хвороби (після закінчення курсу лікування), який в період часу з 20.10.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Вашківецькій лікарні КУ «Вижницька ЦРЛ» для проведення СМЕ.

Суд, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , який вважав доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину у вчинені злочину не визнав та просив його виправдати, захисника ОСОБА_7 , яка зазначила, що жодних доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України матеріали кримінального провадження не містять, а тому просила його виправдати за недоведеністю, потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 , які вважали обвинувачення доведеним, просили стягнути з обвинуваченого заподіяну майнову та моральну шкоду, свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , дослідивши та вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши надані сторонами кримінального провадження кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до таких висновків.

В основу вироку Суд кладе покази потерпілого ОСОБА_8 , оскільки вони дані в судовому засіданні, узгоджуються з протоколом огляду місця події від 27.01.2017 року, висновком СМЕ №175 від 27.11.2016 року, протоколом проведення слідчого експерименту від12.12.2016 року, додатковим висновком СМЕ №196 від 29.12.2016 року, та частково підтверджуються показами свідків сторони обвинувачення.

Підстав для обмови обвинуваченого потерпілим ОСОБА_8 судом не встановлено.

Зазначені докази є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Доводи обвинуваченого про те, що 20.10.2016 року автобус сполученням «Чернівці-Бережонка» приїхав о 20.00 год. спростовуються показами свідка захисту ОСОБА_22 , який підтвердив, що вказаний автобус у четвер 20.10.2016 року приїхав у їх село о 19.00 год., а у п`ятницю (21.10.2016 року) о 20.00 год.

До показів свідка сторони захисту ОСОБА_11 суд відноситься критично, оскільки судом встановлено, що він перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченим і працює на будівництві останнього.

До показів свідка сторони захисту ОСОБА_5 суд відноситься критично, оскільки судом встановлено, що вона є рідною сестрою обвинуваченого.

Покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , суд визнає допустимими доказами, оскільки вони надані у судовому засіданні, а також належними доказами, оскільки вони підтверджують, що 20.10.2016 року ОСОБА_8 приїхав з роботи побитий.

До решти показів зазначених свідків суд відноситься критично і до уваги не приймає, оскільки дружиною та дочкою потерпілого і не були очевидцями події.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 20.10.2016 року та рапорт старшого інспектора-чергового Вижницького ВП ОСОБА_33 від 21.10.2016 року суд визнає неналежними доказами, оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Медична карта стаціонарного хворого №1859/164, заведена 20.10.2016 року, підтверджує факт наявності у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Копія заяви ОСОБА_8 від 01.11.2016 року, копія запиту Вижницького ВП №7323/123/48/03/16 від 01.11.2016 року, копія журналу видачі історій хвороби правоохоронним органам «Неврологічне відділення» КУ «Вижницька ЦРЛ», копія доручення слідчого ОСОБА_27 від 27.10.2016 року №7236/123/48/03/16 підтверджують, що медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_8 №1859/164, заведена 20.10.2016 року була надана слідчому з письмової згоди потерпілого, а отже вони є належними доказами, оскільки підтверджують можливість використання висновку СМЕ №175 від 27.11.2016 року та додаткового висновку СМЕ №196 від 29.12.2016 року, як доказів у даному кримінальному провадженні.

Доводи ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , про виправдання обвинуваченого у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення є помилковими та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами та спростовуються показами потерпілого.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, є обраним способом захисту, і свідчить про його бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Інших доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України стороною обвинувачення не надано.

Ухвалюючи вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд дійшов висновку, що сукупністю наданих стороною обвинувачення належних та допустимих доказів, з достатньою повнотою встановлено, що 20.10.2016 року, біля 19.30 год., на вул. Центральній (Головній) в с. Бережонка Вижницького району, подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, мала місце, вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведено, а вчинене обвинуваченим діяння вірно кваліфіковано за даною статтею, оскільки ОСОБА_5 , невстановленим слідством твердим, тупим предметом, з метою помсти за образу хворої матері, умисно наніс ОСОБА_8 декілька ударів в тім`яну ділянку голови, від яких останній втратив свідомість, внаслідок чого отримав умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Таких висновків суд дійшов відповідно до Постанови ПВС №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя і здоров`я» з урахуванням сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема способу вчиненого, кількості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень, нанесених в життєво важливий орган, поведінки обвинуваченого та потерпілого, що передувала події.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання за ст.121 ч.1 КК України Суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що:

згідно копії Форми 1 та паспорту серія НОМЕР_1 від 08.09.2006 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Коритне Вижницького району Чернівецької області, де і зареєстрований;

згідно характеристики виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району №1411 від 02.11.2016 року, ОСОБА_5 , уродженець та житель с. Бережонка Вижницького району, за місцем проживання характеризується позитивно;

згідно довідки виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району №1902 від 02.11.2016 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_35 №1419 від 02.11.2016 року ОСОБА_5 зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , до складу його сім`ї входять: дружина ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

згідно довідки про судимість №16-05112016/73011 від 05.11.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий;

згідно довідки КУ «Вижницька центральна районна лікарня» №01-22/1313 від 01.11.2016 року ОСОБА_5 на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Таким чином Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив умисний тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину не визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, думки прокурора, потерпілого, представника потерпілого, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст.121 ч.1 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також за своїм розміром здатним сприяти виправленню ОСОБА_5 та попередженню скоєння нових правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України та перекваліфікації дій на іншу менш сувору статтю судом не встановлено.

Що стосується заявленого цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 12982,82 грн., то суд прийшов до висновку про його часткове задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом установлено, що згідно наданих копій епікризу з історії хвороби №1942, виписки з медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого від 01.11.2016 року ОСОБА_8 у період з 20.10.2016 року по 01.11.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ВЧМТ. Відкритий перелом лівої тім`яної кістки без зміщення. Забійно-рвані скальповані рани тім`яної ділянки голови, і йому було призначено відповідне лікування. (а.с.40-41).

Потерпілим надано докази на придбання вказаних у вищезазначених документах медичних препаратів за період з 21.10.2016 року по 23.03.2017 року на загальну суму 3128,69 грн. (а.с.42-43, 128), які підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Також підлягають стягненню з обвинуваченого витрати у сумі 607,98 грн. на придбання бензину марки А-95 згідно копію фіскального чеку №5436 від 27.10.2016 року, оскільки дійсно ОСОБА_8 27.10.2016 року знаходився у Обласному медичному діагностичному центрі, що підтверджується копіями відповідних висновків (а.с.44-45).

Підстав для стягнення благодійного внеску у сумі 550,00 грн. згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №П-1181 від 27.10.2016 року у суду немає, оскільки потерпілий вніс вказану суму добровільно.

Тобто Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду у розмірі 3736,67 грн., які підлягають відшкодуванню обвинуваченим.

Належних та допустимих доказів заподіяння потерпілому матеріальної шкоди на суму 8696,15 грн. ні потерпілим, ні його представником суду не надано.

Таким чином Суд дійшов висновку, що заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, підлягає частковому задоволенню.

Також підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн. на підставі ст.88 ЦПК України, що відповідає положенням ч.5 ст.128 КПК України.

Що стосується вимоги цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди у сумі 50000,00 грн., то суд дійшов висновку про її часткове задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються характер правопорушення, глибина душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, вимоги розумності та справедливості.

При встановленні розміру завданої ОСОБА_8 моральної шкоди суд бере до уваги обставини кримінального провадження, ступінь моральних страждань потерпілого та його сім`ї у зв`язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень, те, що погіршився стан його здоров`я, порушено нормальний, звичний спосіб його життя, і виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості приходить до висновку, що ОСОБА_8 заподіяна моральна шкода в розмірі 20000,00 грн.

Таким чином Суд дійшов висновку, що заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином, підлягає частковому задоволенню.

Також на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн., сплачених за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, що відповідає положенням ч.5 ст.128 КПК України.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Судових витрат немає.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 10.02.2017 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 43 дні до 25.03.2017 року включно.

З метою запобігти помсти потерпілому, виконання вироку та попередження можливості переховуватися від суду відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді утримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 22.08.2017 року.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді утримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 22.08.2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_5 3736,67 грн. (три тисячі сімсот тридцять шість гривень 67 коп.) матеріальної шкоди та 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) матеріальної шкоди, завданих злочином, а також 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 в дохід держави 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.) судового збору.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1