Справа № 347/2250/16
Провадження № 1-кп/347/30/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 ,

законних представників потерпілого: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Косів Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 24.12.2015 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючого, депутатом не являється, раніше не судимого,
за ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 15.02.2015 р. близько 18.00 год., знаходячись у житловому будинку ОСОБА_12 , який розташований присілок «Завояли», на АДРЕСА_2 , в ході словесної розмови із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті особистих неприязних відносин, що тривали довготривалий час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно взяв двома руками за верхній одяг підняв вверх та кинув на підлогу ОСОБА_8 . Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, переломами кісток склепіння та основи черепа, яка ускладнилась розвитком епідуральної гематоми, крововилив в м`які тканини правої тім`яно-скроневої ділянки, які, відповідно до висновку експерта Косівського міжрайонного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.11.2016, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Окрім того, тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці із незначним кутовим зміщенням які, відповідно до висновку експерта Косівського міжрайонного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.11.2016, відносяться до середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Вина обвинуваченого підтверджується як його показами та частковим визнанням вини, так і показами потерпілого, свідків, яких було допитано в судовому засіданні, а також матеріалами справи.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину визнав частково, зокрема зазначив, що того дня, ОСОБА_8 прийшов від баби ОСОБА_9 та почав його ображати нецензурними словами, оскільки вважає, що вона налаштовує дітей проти нього. Запевняє, що хотів припинити конфлікт та не хотів, спричинити йому тілесні ушкодження, однак його штовхнув, внаслідок чого потерпілий вдарився головою об двері, впав на землю та не зміг піднятися. Після цього одразу відвіз його до лікарі.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що дійсно взимку 2015 року він проживав разом із матір`ю, братами, сестрами та вітчимом ОСОБА_5 в с.Космач. Одного дня, до них прийшов брат ОСОБА_8 та попросив, щоб мати та вітчим повернули кошти. Коли мати запитала, звідки йому відомо, що в неї наявні кошти, ОСОБА_8 відповів, що він про це дізнався від потерпілого. Тоді обвинувачений сказав піти з ним в іншу кімнату, де підняв його двома руками і кинув до підлоги.

Неповнолітній свідок ОСОБА_8 суду показав, що він прийшов від баби, де він проживав на той час, та попросив щоб мати та його вітчим ОСОБА_5 віддали йому гроші, які були винні. Однак, мати запитала звідки йому відомо, що в них є гроші, на що він відповів, що про це розказав йому брат. Тоді вітчим сказав ОСОБА_8 піти разом з ним в іншу кімнату, проте через декілька хвилин вийшов з кімнати та сказав, що він мабуть вбив дитину. Потім всі вбігли до кімнати та почали приводити ОСОБА_8 до тями. Пізніше вони взяли машину та відвезли його до Космацької лікарні. Однак, повернулися того ж дня, переодягли потерпілого та відвезли його до Косівської ЦРЛ.

Неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та неповнолітнього свідка ОСОБА_8 було допитано в судовому засіданні за участю законних представників, в присутності психолога Косівської ЗОШ № 2 ОСОБА_13 та вчителя Косівської гімназії-інтернат ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_9 , будучи допитаною в судовому засіданні, суду показала, що вона являється опікуном дітей, оскільки її дочка позбавлена батьківських прав. Сама вона не була присутня під час інциденту, оскільки проживає з двома старшими внуками окремо, внаслідок побоїв обвинуваченим ОСОБА_5 . Про те, що її внук ОСОБА_8 знаходиться в Івано-Франківській лікарні, вона дізналася від жінки брата, а про те, що ОСОБА_8 отримав травми від обвинуваченого, їй розповіли внуки, який на даний час потребує повторного операційного втручання.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що дійсно у лютому 2015 року виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_5 штовхнув її сина ОСОБА_8 , який внаслідок удару до дверей отримав тілесні ушкодження. Запевняє, що обвинувачений штовхнув дитину, однак заподіяти йому ушкоджень не бажав. Окрім того, ОСОБА_5 одразу відвіз потерпілого до лікарні для надання медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_15 , який є головою сільської ради с. Космач, будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що внаслідок аморального способу життя ОСОБА_12 , її було позбавлено батьківських прав, однак деякі з дітей продовжують проживати разом із нею та її співжителем. Про даний інцидент йому стало відомо від потерпілого, оскільки мати ОСОБА_12 все приховувала. Також зазначає, що неодноразово чув від потерпілого та його братів, що ОСОБА_5 наносить побої не лише їм, а й матері та бабусі, внаслідок чого, остання почала проживати окремо.

Експерт ОСОБА_16 , який був викликаний в судове засідання за клопотанням сторони обвинувачення, суду показав, що свій висновок № 210 від 24.11.2016 року він підтримує повністю та додатково зазначає, що для спричинення таких тілесних ушкоджень потерпілому, необхідно було вчинити дію із значною силою, а тому наступили такі наслідки.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_17 , який є представником служби у справах дітей Косівської районної державної адміністрації, суду показав, що в грудні 2015 року він разом із сільським головою та інспекторами з управління соціального захисту, відвідали місце проживання ОСОБА_12 та її дітей, для перевірки доцільності витрачання коштів на дітей. Однак матері не було, а діти проживали разом із бабусею ОСОБА_9 . Тоді їм стало відомо про конфлікт, який трапився в січні 2015 року, внаслідок якого ОСОБА_8 місяць пролежав в лікарні.

ОСОБА_18 , будучи допитаною в судовому засіданні, суду показала, що вона є мати обвинуваченого та особисто про інцидент нічого не знає, запевняє, що її син в розшуку не перебував.

Так, будучи допитаними в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які є сусідами ОСОБА_5 за місцем проживання матері, суду показали, що за час проживання з матір`ю обвинувачений зарекомендував себе з позитивної сторони. Про період проживання ОСОБА_5 із ОСОБА_12 їм нічого не відомо.

Вина обвинуваченого доводиться також матеріалами кримінального провадження та письмовими доказами, долученими до матеріалів справи, зокрема:

- витягом з ЄРДР, згідно якого за повідомленням ОСОБА_9 , було внесено відомості до ЄРДР № 0000488 за ч.1 ст. 121 КК України, а саме, за фактом того, що 16.02.2015 року близько 18.00 год. ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_8 2005 року народження. Особа, якій повідомлено про підозру: ОСОБА_5 (а.с.123-124);

- протоколом огляду місця події від 25.11.2016 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого, місцем огляду є господарство, яке належить ОСОБА_9 та розташоване в с.Космач, участок "Заяволи" Косівського району Івано-Франківської області (а.с.139-145);

- довідкою Косівської центральної районної лікарні від 24.12.2015 року № 1100-2/1657, якою стверджується той факт, що ОСОБА_8 , 2005 року народження, з 16.02.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в ДВАІТ Косівської ЦРЛ з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Перелом правої ключиці. Епідуральна гематома (а.с.146);

- висновком експерта № 210 від 24.11.2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, переломами кісток склепіння та основи черепа, яка ускладнилась розвитком епідуральної гематоми, крововилив в м`які тканини правої тім`яно-скроневої ділянки, що викликало необхідність проведення оперативного втручання, закритий перелом правої ключиці із незначним кутовим зміщенням, які спричинені від двохкратної ударної дії твердих тупих предметів, якими могли бути кулаки рук, носки взуття чи інші тверді тупі предмети так і внаслідок падіння та ударів до твердих тупих предметів, які могли утворитися до моменту звернення за медичною допомогою. Тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, переломами кісток склепіння та основи черепа, яка ускладнилась розвитком епідуральної гематоми, крововилив в м`які тканини правої тім`яно-скроневої ділянки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Тілесне ушкодження: закритий перелом правої ключиці із незначним кутовим зміщенням відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення (а.с.148-150);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.11.2016 року та фототаблицями до нього, за участі понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , відповідно до якого ОСОБА_5 вказав на те, що за допомогою фізичної сили, правою рукою штовхнув ОСОБА_8 на підлогу, після чого потерпілий впав та лежав (а.с.152-159), що фактично відповідає його показанням в судовому засіданні.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Окрім того, обставин, які б спростовували участь обвинуваченого у вчиненні даного злочину або могли б свідчити про наявність в його діях іншого складу злочину, зокрема вчинення дій з необережності, судом не встановлено, а посилання обвинуваченого на необхідність врахування тяжкої образи, якої начебто зазнав обвинувачений в результаті дій потерпілого по відношенню до нього, є хибними і безпідставними, оскільки не знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Заяви ОСОБА_5 повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , висновком експерта № 210 від 24.11.2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, матеріалами справи, в тому числі показаннями свідка ОСОБА_12 , яка є співжителькою обвинуваченого.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до п.п.1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі. Саме такий вид покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції, що діяла на момент затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, ст.5 КК України стосовно дії закону про кримінальну відповідальність у часі, в строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 15.30 год. 28.11.2016 року відповідно до ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2016 року (а.с.160-161) по 20.06.2017 року включно, тобто до набрання чинності Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експертів по проведенню судово-медичної експертизи по кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 (шість) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати із часу затримання, тобто із 15.30 год. 28.11.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції, що діяла на момент затримання ОСОБА_5 в строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 15.30 год. 28.11.2016 року по 20.06.2017 року включно, тобто до набрання чинності Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу залишити попереднім - у вигляді тримання під вартою.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1