АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

24 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав й інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 2 листопада 2016 року в кримінальному провадженні під №0000014, внесеному до ЄРДР 12.01.2016 року, задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого першого відділу управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 1 січня 2017 року включно, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Одночасно до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі як виключення в межах 5000 мінімальних заробітних плат, що становить 6 890 000 (шість мільйонів вісімсот дев`яносто тисяч) гривень в національно грошовій одиниці України.

За умови внесення вказаної застави, на підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України слідчим суддею покладено наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, за умови внесення застави, визначений до терміном два місяці з дня внесення застави.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, а також врахувавши характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а саме можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, та з урахуванням обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі захисник вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Також на думку апелянта, стороною обвинувачення разом із клопотанням про продовження строку тримання під вартою не надано жодних належних і допустимих доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, не доведено також і те, що вказані ризики не зменшилися та продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вище вказаним ризикам.

Крім того, захисник підозрюваного, в поданій ним апеляційній скарзі, зазначає про те, що слідчим суддею, при розгляді клопотання, було порушено вимоги ст. 178 КПК України та не взято до уваги характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , які на думку сторони захисту могли вплинути на прийняте слідчим суддею рішення, зокрема, щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного, який потребує медичної допомоги, яка відсутня в умовах утримання в ІТТ, а також щодо сімейного стану, соціальних зв`язків та відсутності у ОСОБА_6 судимостей.

Апелянт також звертає увагу суду на порушення слідчим суддею вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки при визначенні розміру застави не було враховано майновий та сімейний стан підозрюваного, та визначено завідомо непомірний розмір застави, що руйнує закладену ідею про альтернативність поняття застави, безумовно унеможливлюючи її внесення.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника в повному обсязі, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, а апеляційної скарги захисника підозрюваного без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно ухвали слідчого судді, в провадженні слідчого управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 12.01.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000014, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 306, ч. ч. 1, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 364 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у створенні з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і сильнодіючих лікарських засобів, керівництві такою організацією та участі у ній, також у незаконному виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезені, пересиланні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчиненому групою осіб, крім того в незаконному виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту, а також у незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому групою осіб.

06.09.2016 р. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

08.09.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 04.11.2016 р. включно, із визначенням застави у розмірі 5000 мінімальних заробітних плат, що становить 6890000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення вказаного розміру застави.

29.10.2016 р. постановою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні під №0000014 було продовжено до 06.03.2017 р.

31.10.2016 р. слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , за погодженням зі прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , посилаючись на те, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою закінчується 04.11.2016 р., однак закінчити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, характеризуючих даних про його особу, в їх сукупності, а також можливості останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, на переконання органу досудового розслідування свідчить про неможливість запобігання вище вказаним ризикам, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу.

02.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 01.01.2017 р., з визначенням застави у розмірі 5000 мінімальних заробітних плат, що становить 6890000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення вказаного розміру застави.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме продовження йому строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення. Згідно клопотання, завершенню досудового розслідування перешкоджає необхідність проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, зокрема: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених судових експертиз (матеріалів, речовин та виробів; балістичних; вибухо-технічної) по дослідженню вилучених під час обшуків об`єктів; призначити інші судові експертизи по дослідженню вилучених під час обшуків та оглядів об`єктів; встановити інших осіб, які приймали участь у вчиненні кримінальних правопорушень у складі злочинної організації; провести тимчасові доступи до банківських рахунків, які використовувались членами злочинної організації; провести тимчасові доступи до інформації операторів мобільного зв`язку по абонентським номерам, які використовувались членами злочинної організації; провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях; з урахуванням отриманих відомостей дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів іншій стороні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу та на момент продовження строку тримання під вартою до теперішнього часу не зменшилися. Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.

Так, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova, Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів вважає, що ризики є очевидними, з огляду на особу ОСОБА_6 та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в ході досудового розслідування.

Що стосується ризику незаконного впливу на свідків, то встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, і в разі повернення на волю може спробувати маніпулювати поясненнями інших підозрюваних, а також поясненнями свідків, а тому ризик втручання у проведення досудового розслідування може виправдати його тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного, який потребує медичної допомоги, яка відсутня в умовах утримання в ІТТ, а також щодо сімейного стану, соціальних зв`язків та відсутності у ОСОБА_6 судимостей, та які на думку сторони захисту не враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого,не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя також правильно, з урахуванням виключного випадку, врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, що кримінальні правопорушення вчинені у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та направлені проти здоров`я нації, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, визначив ОСОБА_6 заставу, яка перевищує встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України розмір, а саме в розмірі 5000 мінімальних заробітних плат, оскільки саме така застава, на думку суду, достатня забезпечити виконання підозрюваною, покладених на нього законом обов`язків.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 на свободу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 пункт 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 2 листопада 2016 року в кримінальному провадженні під №0000014, внесеному до ЄРДР 12.01.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого відділу управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 1 січня 2017 року включно, з одночасним застосуванням альтернативного запобіжного запобіжний заходу у вигляді застави в розмірі як виключення в межах 5000 мінімальних заробітних плат, що становить 6 890 000 (шість мільйонів вісімсот дев`яносто тисяч) гривень в національно грошовій одиниці України, а також покладенням зазначених процесуальних обов`язків, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав й інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 р я с у н