Справа № 303/1050/17
1-в/303/112/17
У Х В А Л А

19 травня 2017 року м. Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання старшого інспектора Новоград-Волинського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про вирішення питань, пов`язаних з виконанням - протиріччя у вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
06 березня 2017 року Мукачівським міськрайонний судом Закарпатської області було ухвалено вирок в порядку статті 475 КПК України, яким затверджено угоду про визнання винуватості укладену 16 лютого 2017 року між прокурором та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Вирок набув законної сили 06.04.2017 року.
04 травня 2017 року до Мукачівського міськрайонного суду надійшло подання старшого інспектора Новоград-Волинського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, в частині приведення вироку суду у відповідність до змін внесених до ст. 76 КК України від 07.09.2016 року, які вступили в дію з 08.10.2016 року щодо покладення на засудженого основних обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України у разі звільнення засудженого від покарання з випробуванням.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що будь-які сумніви і протиріччя у вироку відсутні, тому просив в задоволенні подання відмовити.
Згідно п. 14 ч. 1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Пунктом 4 частини 2 статті 539 КПК України, питання, передбачені ч.14 ч. 1 ст.537 КПК України, вирішуються судом, який ухвалив вирок.
У мотивувальній частині вироку Мукачівського міськрайонного суду від 06.03.2017 року, ухваленому в порядку ст. 475 КПК України, яким затверджено угоду про визнання винуватості укладену 16 лютого 2017 року між прокурором та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, встановлено, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 мало місце 18 березня 2015 року.
У резолютивній частині вказаного вироку суду, міститься рішення про призначення засудженому за ч.4 ст. 407 КК України ОСОБА_5 узгодженою сторонами покарання у
- 2 -
виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України, у редакції, що діяла на час вчинення цього діяння, тобто 18 березня 2015 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і карність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Частина 3 цієї статті визначає, що часом вчинення злочину, визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Оскільки, зміни внесені до ст. 76 КК України від 07.09.2016 року набрали чинності 08.10.2016 року, тобто після часу вчинення ОСОБА_5 злочину, то до нього у відповідності до ч.2 ст.4 КК України, підлягають застосуванню положення ст. 76 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінально карного діяння, тобто 18 березня 2015 року.
Таким чином, вирок Мукачівського міськрайонного суду від 06.03.2017 року, ухвалений в порядку ст. 475 КПК України відносно ОСОБА_5 , узгоджується з вимогами КК України та чинного законодавства, що діяло станом на 18 березня 2015 року час вчинення засудженим кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
Не вирішуючи питання щодо законності та обґрунтованості цього вироку суд констатує, що мотивувальна і резолютивна частини цього вироку викладена чітко і конкретно, будь-які сумніви і протиріччя у вироку відсутні.
Тому підстав для задоволення вказаного подання представника органу пробації суд не вбачає.
Керуючись ч. 2 ст. 4 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні подання старшого інспектора Новоград-Волинського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням протиріччя у вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 відмовити
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 393, ч. 2 ст. 395 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1