АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.02.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001593 від 18.02.2017 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, було задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Оболонського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), 2001 року випуску, білого кольору, з резервуаром (цистерною) для зберігання скропленого газу (модель «Jost», номер рами « НОМЕР_3 » « НОМЕР_4 »), який зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово заборонивши володільцю та іншим особам користуватися і розпоряджатися вказаним арештованим майном.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт має значення доказу в кримінальному провадженні, на підставі чого з метою недопущення настання негативних наслідків задовольнив клопотання слідчого та наклав на нього арешт.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити повністю.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що ухвалою слідчого судді не обґрунтовано доведеність підстав, визначених ч. 3 ст. 132 КПК України, а саме щодо існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і наявність підстав вважати, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні слідчого.

Зазначає, що оскаржувана ухвала не містить вказівки на існуючі обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також звертає увагу на те, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто без належного повідомлення власника майна та його представника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне провадження підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 22.02.2017 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, СВ Оболонського УП Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001593 від 18.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України.

Як встановлено органом досудового розслідування, 17.02.2017 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4-а, невстановлені слідством особи на автомобілі «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 здійснювали перешкоду виконанню працівником правоохоронних органів своєї службової діяльності.

В ході досудового розслідування будучи опитаним ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що працює на посаді слідчого СУ ГУНП у м. Києві, та додав, що спільно з прокурором прокуратури м. Києва та за участі працівників УЗЕ у м. Києві ДЗЕ НПУ ГУ ДСНС України у м. Києві в рамках кримінального провадження №0001029 від 25.10.2016 за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, 17.02.2017 здійснено виїзд за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4-а, де знаходиться АГЗП «Барс», яка належить ТОВ «Барс», з метою проведення слідчих (розшукових) дій. В подальшому ОСОБА_10 повідомив, що приїхавши за вказаною адресою, приблизно о 12 годині 00 хвилин, цього ж дня невстановлені досудовим розслідуванням особи приїхали на автомобілі «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 (бензовоз) та заблокували виїзд вказаної АГЗП «Барс», що унеможливлювало проведення слідчих (розшукових) дій.
Також, в ході досудового розслідування згідно протоколу огляду місця події від 17.02.2017 року встановлено, що за адресою м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4-А, знаходиться зазначена АГЗП. Протоколом також зафіксовано, що навпроти в`їзду до зазначеної АГЗП розташований автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, з резервуаром (цистерною) для зберігання скропленого газу (модель «Jost», номер рами « НОМЕР_3 » « НОМЕР_4 »), який знаходиться таким чином, що перешкоджає виїзду автомобіля марки «Volvo» із автоцистерною з території даної АГЗП, за допомогою якого в рамках кримінального провадження №0001029 від 25.10.2016 року здійснювалося демонтування зазначеної АГЗП.
При цьому, в протоколі зазначено, що на момент огляду, в автомобілі «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 було ввімкнено аварійний сигнал, що свідчить про те, що даний автомобіль умисно припарковано перед виїздом з даної АГЗП з метою перешкоджання виїзду автомобіля марки «Volvo» із автоцистерною з території даної АГЗП.

Крім того, згідно протоколу огляду було встановлено, що зазначений автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 вилучено та в подальшому поміщено на тимчасове зберігання на штраф майданчик.

В ході досудового розслідування було встановлено, що згідно бази АМТ (ДАІ) автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), 2011 р.в., білого кольору зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), 2011 р.в., білого кольору в даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.
20.02.2017 року слідчий слідчого відділу Оболонського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), 2001 року випуску, білого кольору, з резервуаром (цистерною) для зберігання скропленого газу (модель «Jost», номер рами « НОМЕР_3 » « НОМЕР_4 »), який зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.02.2017 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0001593 від 18.02.2017 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора, та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на майно.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), 2001 року випуску, білого кольору, з резервуаром (цистерною) для зберігання скропленого газу (модель «Jost», номер рами « НОМЕР_3 » « НОМЕР_4 »), на який слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні та може містити на собі сліди злочину, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно. Крім того, особи, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на вказаний автомобіль, що призведе до його втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

Крім цього, слідчий суддя, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту на автомобіль автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), 2001 року випуску, білого кольору, з резервуаром (цистерною) для зберігання скропленого газу (модель «Jost», номер рами « НОМЕР_3 » « НОМЕР_4 »), який зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001593 від 18.02.2017 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, якою було задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Оболонського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), 2001 року випуску, білого кольору, з резервуаром (цистерною) для зберігання скропленого газу (модель «Jost», номер рами « НОМЕР_3 » « НОМЕР_4 »), який зареєстрований на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово заборонивши володільцю та іншим особам користуватися і розпоряджатися вказаним арештованим майном залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 с і к