Номер провадження 11-сс/775/59/2017

УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області у м. Бахмуті

апеляційну скаргу ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року про відмову в задоволені скарги ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

01 лютого 2017 року слідчим суддею Артемівського міськрайонного суду відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000062 від 22.09.2014 року за ч.3 ст.368 КК України про закриття кримінального провадження від 06.12.2016 року.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 вказує, що він не згоден з висновками суду першої інстанції. Вважає, що судом істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону під час дослідження обставин справи та перевірки доводів скаржника. Та зазначає про неповноту судового розгляду. яка виражається в тому, що судом, для вивчення, не були витребувані матеріали кримінального провадження, суд обмежився дослідженням вибірковими поясненнями скаржника, слідчого та прокурора, та залишив поза увагою інші документи, та не надав належної оцінки всім доводам скаржника, також не вказано за яких причин вони не досліджувалися. Вказує про те, що ухвала слідчого судді складена без власної думки, а є копією постанови слідчого. Також заявник зазначає про те, що судом не було взято до уваги той факт, що слідчим не були виконанні ухвали які містяться у матеріалах кримінального провадження. Вказує, що судом не було з`ясовано причини, за якими скаржника було обмежено в праві ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Просить скасувати ухвалу слідчого судді,ухвалити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого задовольнити, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 06.12.2016 скасувати, матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації досудового розслідування. Крім того, просить поновити строк апеляційного оскарження, як пропущений з поважних причин.

Підстави для розгляду питання про поновлення строку апеляційного оскарження колегія суддів не вбачає, оскільки строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_5 не пропущено. Як вбачається з матеріалів провадження, що 1 лютого 2017 року була оголошена вступна і резолютивна частина ухвали слідчого судді. Даних, коли було оголошено повний текст ухвали, матеріали провадження не містять. 7 лютого 2017 року ОСОБА_5 отримав копію повного тексту ухвали слідчого судді і 10 лютого 2017 року, тобто у межах 5-ти денного строку, подав апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення має бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчий суддя не виконав, оскільки належним чином не перевірив, чи відповідає постанова слідчого про закриття кримінального провадження вимогам КПК, зокрема, чи винесена вона особою, яка має повноваження приймати такі процесуальні рішення.

Оскаржувану постанову виніс слідчий слідчих органі Національної поліції.

Частиною 4 ст. 284 КПК передбачено, що слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Слідчий у мотивувальній часті постанови ( аркуш 25 постанови) зазначив, що на день винесення постанови не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 в суді у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК і вичерпані можливості їх отримати. За вказаною підставою закриття кримінального провадження передбачено пунктом 3 ст. 284 КПК. Посилаючись на норми кримінального процесуального закону, на підставі яких було прийнято рішення, слідчий також вказав пункт 3 ч. 1 ст.284 КПК. Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК прийняття такого рішення відноситься до виключної компетенції прокурора.

Крім того, слідчий суддя місцевого суду не дав належної оцінки тій обставині, що слідчий не мав права приймати вказану постанову, оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 у 2012 році був повідомлений про висунуте проти нього обвинувачення за ч. 3 ст. 368 КК, кримінальна справа 23 жовтня 2012 року була направлена з обвинувальним висновком до Артемівського міськрайонного суду. До 18 квітня 2014 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 знаходилась у провадженні місцевого суду. Той факт, що у квітні 2014 року кримінальна справа згідно з нормами КПК 1960 року була направлена на додаткове розслідування і стала розслідуватися у відповідності з нормами КПК 2012 року, а ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру, не міняє правового статусу особи, оскільки кримінальне провадження по даній справі є єдиним і безперервним.

За таких обставин вважати, що в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру, і здійснювати його у порядку, начебто особа, що підозрюється у вчиненні злочину, не встановлена, є істотним порушенням кримінального процесуального закону з усіма передбаченими законом наслідками щодо допустимості доказів та строків досудового розслідування.

Колегія суддів вважає за необхідно зазначити, що пред`явлення обвинувачення за нормами КПК 1960 року і повідомлення про підозру за нормами КПК 2012 року є схожими процесуальними діями, суттю яких є офіційне повідомлення конкретній особи про те, що щодо неї здійснюється кримінальне провадження у зв`язку з вчиненням нею передбаченого законом України про кримінальну відповідальність злочину. При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини ( 1982р.) констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального злочину».

За таких обставин ухвала слідчого судді місцевого суду підлягає скасуванню і відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою скаргу потерпілого ОСОБА_5 задовольнити, постанову слідчого про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.3 ст. 368 КК скасувати, а кримінальне провадження направити прокурору для організації досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень у межах його компетенції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 1 лютого 2017 року за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 6 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000062 за ч. 3 ст. 368 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 6 грудня 2016 року задовольнити. Постанову слідчого СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 6 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000062 за ч. 3 ст. 268 КК України скасувати, а кримінальне провадження направити прокурору міста Бахмута Донецької області для організації досудового розслідування.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: