Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2185/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" червня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Гусятин кримінальне провадження № 0000349 від 29 грудня 2015 року

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямпільчик Чемеровецького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, працюючого охоронцем в агро-холдингу «Мрія», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною1 статті 286 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що 28 грудня 2015 року близько 18:00 год. водій ОСОБА_5 , в порушення вимог 2.9 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 210994» р.н. НОМЕР_1 , в темну пору доби за дощової погоди, рухався по вул. Незалежності в смт.Гусятин, в напрямку центру смт.Гусятин, по лівій смузі транспортного потоку. Під час руху водій ОСОБА_5 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться між ТК «Оазис» та магазином «Орхідея» та позначений дорожніми знаками 5.35.1/5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра»), по якому з дотриманням вимог ПДР України в напрямку справа-наліво рухалася пішохід ОСОБА_7 , в порушення вимог п.18.1 ПДР України, не зменшив швидкість свого руху та в подальшому не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати їй дорогу, а продовжив рух. Вніслідок порушення вказаних пунктів ПДР України водій ОСОБА_5 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , передньою центральною частиною автомобіля марки «ВАЗ 210994» р.н. НОМЕР_1 .

В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток тазу та лівої плечевої кістки із зміщенням кісткових уламків, забою лівої нирки, забою грудної клітки, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови, садна на правому коліні, які за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно 28.12.2015 року о 18 год. вечора, без укладення трудового договору чи контракту, працюючи не офіційно в ПП ОСОБА_8 водієм таксі, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 210994» р.н. НОМЕР_1 із шашкою «Таксі», за дощової погоди, рухався по вул. Незалежності, що в смт. Гусятин, в напрямку до центру смт.Гусятин. Рухаючись по кругу вниз, зі швидкістю близько 60 км/год, та здійснив наїзд на потерпілу.

Додатково пояснив, що по його смузі руху з правої сторони дороги, як їхати вниз за 1-2 метри нижче пішохідного переходу стояв бус світлого кольору, задня частина його була грязна. Потерпіла ОСОБА_7 була в темному одязі, переходила дорогу нижче пішохідного переходу та розмовляла по мобільному телефону.

Він побачив потерпілу лише за 10-15 метрів, коли здійснив на неї наїзд. Вона вийшла перед задньою частиною буса, яка була забруднена, і не зразу її побачив. На пішохідному переході де стоїть стовп ліхтар не горів. На зустріч йому їхала машина з з увімкненим дальним світлом фар, тому він не зміг швидко зреагувати, гальмувати почав після зіткнення. Після зіткнення він знайшов мобільний телефон потерпілої між капотом та лобовим склом та у лікарні віддав їй. Коли він збив потерпілу, то почав гальмувати і вона зсунулась до входу в магазин «Рукавичка». Від пішохідного переходу до його зупинки було приблизно 4 метри. Після наїзду на потерпілу він зупинився. Люди викликали швидку. Приїхала швидка, оглянули ОСОБА_7 , а потім надавали йому медичну допомогу та повезли в Гусятинську ЦРКЛ.

Правил дорожнього руху він не порушував. Пішохідний перехід він пересік перед зіткненням з потерпілою. Зі слідчим експериментом не погоджується, оскільки він проводився з його участю як свідка без виставлення бусу, на який вказували потерпіла і він під час експеременту. Для участі у слідчому експерименті було залучено його власний автомобіль марки ВАЗ 21099, який не є тотожним транспортному засобу, що був під час ДТП, оскільки оснащений не галогенками. Алкогольні напої він не вживав.

Згідно зі ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Так, сторона обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_5 посилалась на показання потерпілої, свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні.

Так, допитана потерпіла ОСОБА_7 показала, що 28 грудня 2015 року близько 18:00 год. в темну пору доби за дощової погоди вона з роботи поверталась додому та переходила проїздну частину дороги по пішохідному переходу від магазину «Оазис» у напрямку магазину «Галичанка». При цьому по правому краю проїздної частини у напрямку центра смт. Гусятин були припарковані інші транспортні засоби, зокрема, близько за два метри нижче пішохідного переходу був припаркований бус білого кольору. Вона подивилась вправо машин не було. Коли подивилась вліво, то побачила, що в районі жовтого кіоску біля лікарні їхав транспортний засіб із шашкою «Таксі». Однак вона була впевнена, що встигне перейти дорогу та вступивши на пішохідний перехід, зробиши три кроки у швидкому темпі відчула удар з лівої сторони. Після зіткнення вона їхала на капоті автомобіля обвинуваченого, а потім відчула падіння поблизу магазину «Рукавичка», але відкрити очей не змогла від сильного болю, хоча свідомості не втрачала. Приїхала швидка, спочатку її оглянули, надавали медичну допомогу та повезли в Гусятинську ЦРКЛ.

Додатково пояснила, що ліхтар біля пішоходного переходу горів яскраво, інших машин, які б їхали на зустрічній полосі не було, а тому обвинувачений ОСОБА_5 чітко міг бачити її на пішохідному переході. По мобільному телефону вона не розмовляла.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що працює лікарем швидкої медичної допомоги, 28.12.2015 року він прийняв виклик, який поступив на телефон швидкої медичної допомоги від невідомої особи про ДТП біля магазину «Рукавичка». Приїхавши на місце ДТП він побачив, що потерпіла лежала на тратуарі навпроти магазину «Рукавичка» з правої сторони. Потерпіла скаржилась на болі, її положили на носілки та відвезли в Гусятинську ЦРКЛ для надання медичної допомоги. Водію ОСОБА_5 також надавали першу медичну допомогу.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є працівниками швидкої екстренної медичної допомоги.

В суді свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що 28.12.2015 року разом із ОСОБА_5 у гаражі ремонтували його власний автомобіль, «ВАЗ 210994 20» р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності та який він використовує як таксі та має усі документи та ліцензії. Близько 16:00 годин ОСОБА_5 попросив дати йому автомобіль для того, щоб зїздити в аптеку. Згодом, близько через 15-20 хв. дізнався, що в районі пішохідного переходу сталось ДТП за участю його автомобіля і він прибув на місці події. Заперечив факт перебування ОСОБА_5 з ПП ОСОБА_8 в трудових відносинах.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дала показання, зокрема, що 28.12.2015 року, близько 17:00 год. вечора вона вийшла із торгового комплексу «Оазис». Падав дощ, в цей час вона бачила, як потерпіла ОСОБА_7 переходила дорогу нижче пішохідного переходу, розмовляючи то телефону. За 2-3 метри від пішохідного переходу вниз стояв бус білого кольору. Вона почула гучний звук та побачила як машина сірого кольору із шашкою «таксі» збила жінку та на своєму капоті протягла її ще 10 метрів. Коли автомобіль зупинився, потерпіла впала на дорогу та скотилася до обочини, ближче входу в магазин «Рукавичка».

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що 28.12.2017 року у вечірній час, вона разом із своїм сином ОСОБА_16 та дочкою ОСОБА_17 йшли від магазину «Ласунка» до магазину «Рукавичка». Дійшовши до підвального приміщення магазину «Світанок» почули хлопок та побачили як зверху до низу на проїздній частині дороги «котиться, суниться» жінка. Жінка була без взуття та кричала. Вона із сином підняли потерпілу та перенесли на тротуар. Далі підїхав автомобіль із нього вийшов обвинувачений та запропонував потерпілу відвезти у лікарню. Приїхала швидка та забрала ОСОБА_7 у лікарню. Багато машин було припарковано по лівій стороні дороги, як йти вверх міста, зокрема, білий бус нижче пішоходного переходу. Так як свідок була далеко від пішохідного переходу, то самого моменту ДТП вона не бачила.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 суду повідомила, що в грудні місяці 2015 року близько 18:00 години вечора вона зі своєю дочкою ОСОБА_19 йшла у магазин «Галичанка», який знаходиться по правій стороні вулиці, якщо їхати з центру міста Гусятин у напрямок до верху. На вулиці була дощова погода та було темно. Йдучи по тротуару, близько за 20 метрів до магазину «Галичанка» почула удар, коли повернулася, то побачила, як задня частина транспортного засобу сірого кольору із шашкою «Таксі», проїзджала пішохідний перехід і на своєму капоті несла жінку. Даний автомобіль проїхав ще близько 10 метрів та зупинився і потерпіла впала на дорогу, біля магазину «Рукавичка». Зрозумівши що сталось ДТП, вона викликала швидку та допомогла позбирати речі потерпілої, які були розкидані по всій дорозі. Інших машин вона не бачила, окрім припаркованого після пішохідного переходу, буса білого кольору близько 2-3 метри вниз.

Аналогічні пояснення надала суду свідок ОСОБА_19 .

Крім того, стороною обвинувачення надано наступні докази, які безпосередньо досліджені судом, а саме: витяг з кримінального провадження № 0000349 від 29.12.2015 року відповідно до якого підставою для внесення відомостей в ЄРДР було повідомлення ОСОБА_10 про ДТП.(а.с.72);
Згідно протоколу огляду місця події від 28 листопада 2015 року, складеного слідчим СВ Гусятинського ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 , слідує, що за участю понятих було оглянуто місце події «ділянку дороги по вул Незалежності в смт.Гусятині, а саме між ТК «Оазис» та магазином «Орхідея». Проїзджа частина дороги в даному місці має асфальтне покриття, призначена для руху транспортних засобів у двох напрямках. Ширина дороги в даному місці біля пішохідного переходу складає 11,8 м., ширина узбіччя з правого боку в сторону центру смт.Гусятин складає 1 м., з лівого боку 1,2 м. По обидва боки проїздної частини знаходиться тратуар, ширина якого складає 2,9 м. Дорога пряма в плані, має ухил, розмітка відсутня, асфальт мокрий. На ділянці дороги біля ТК «Оазис» розташований пішохідний перехід». На відстані 14,6 м. від крайньої частини пішохідної лінії в сторону центра смт.Гусятин та на відстані 3,8 м. від правого узбіччя до середини дороги ОСОБА_5 вказав на місце, як таке де сталось ДТП, а саме наїзд на пішохода. ДТП зі слів ОСОБА_5 трапилось в населеному пункті смт.Гусятин по вул Незалежності, де швидкість руху згідно з ПДР обмежена до 60 км/год. На поверхні ПЧД, на яку вказав ОСОБА_5 будь-яких вибоїн, осипу, уламків скла, частин лфп, а також сліду будь якого гальмування не виявлено. Крім того з двох боків пішохідного переходу наявні два знаки в обох боків пішохідного переходу наявні два знаки з обох напрямках руху (пішохідний перехід). До протоколу додається схема та таблиця ілюстрація. (а.с.73-71, 75-76).
З дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 28 листопада 2015 року, складеного слідчим СВ Гусятинського ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 , слідує, що за участю понятих було оглянуто місце події «дорога біля гаражних приміщень, які розташовані позаду Гусятинського відділення поліції. На даній дорозі знаходиться автомобіль ВАЗ 21099, 2008 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході огляду вище вказаного автомобіля виявлено пошкодження лобового скла, а саме тріщини, на капоті вмятину, на правій фарі тріщину». (а.с.79-82).

Суд звертає увагу, що зазначені протоколи огляду датовані 28 листопада 2015 року, а подія ДТП мала місце 28 грудня 2015 року.Також в порушення вимог ч.3 п.1 ст.104 КПК України слідчим не вказано характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання. Також в протоколі оглянуто автомобіль не тієї назви, марки. Так у протоколі від 28 листопада 2015 року оглянуто автомобіль «ВАЗ-210994», у документах - «ВАЗ 210994 20» р.н.з. НОМЕР_1 . (а.с.155).
Як слідує із протоколу огляду місця події від 20 жовтня 2016 року, складеного т.в.о. начальника СВ Гусятинського ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_21 без присутності понятих проведено огляд та заміри ділянки дороги в смт. Гусятин по вул.. Незалежності між ТК «Оазис» та магазином «Орхідея», а саме пішохідний перехід, який позначений дорожньою розміткою та дорожніми знаками. (а.с.87).

Як слідує із змісту протоколу огляду від 30 грудня 2015 року, складеного слідчим ОСОБА_20 , об`єктом огляду був автомобіль «ВАЗ 21099». Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у власності ОСОБА_13 перебуває автомобіль «ВАЗ 210994 20» (а.с.83-86).

Також судом досліджувався наданий стороною обвинувачення висновок судово-медичної експертизи № 1759 від 04 січня 2016 року, відповідно до якого при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_5 відібраного 28 грудня 2015 року о 18 годині 50 хвилин медичними працівниками Гусятинської ЦРЛ, знайдено етиловий спирт в концентрації 0,63 % (проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння від 28 грудня 2015 року, 28.12.2015 року о 18 год. 50 хв. в Гусятинській ЦРКЛ оглянуто ОСОБА_5 , який є тверезим. Як слідує із підсумкової частини висновку, він містить висновок, що «в ОСОБА_22 ознак спяніння не виявлено». (а.с.125-128). Судом встановлено, що відбір крові у ОСОБА_5 був проведений без постанови прокурора, що є порушенням положень ст. 241, ч.3 ст.245 КПК України.

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 146 від 23 квітня 2016 року, у ОСОБА_7 встановлені такі ушкодження: закриті переломи кісток тазу та лівої плечової кістки із зміщенням кісткових уламків; забій лівої нирки; забій грудної клітки; забій мяких тканин тімяної ділянки голови; садно на правому коліні. Дані ушкодження, враховуючи їх вид, розташування на тілі та клінічний перебіг, утворилися від дії тупих предметів незадовго до вступу ОСОБА_7 в Гусятинську ЦРКЛ 28.12.2015 року, не виключено під час дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої вказані у постанові. Вищезазначені тілесні ушкодження не супроводжувались небезпечним для життя явищами (у наданих медичних документах не описано ознак шоку тяжкого ступеня, проявів масивної крововтрати тощо) і за ознакою тривалого, понад три тижні (більш як 21 день) розладу здоровя відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. (а.с.137-141).

Як встановлено, судово-медична експертиза була проведена без огляду потерпілої ОСОБА_7 , на підставі медичних документів, доступ до яких отримано органом досудового розслідування без ухвали слідчого судді, в порушення норм ст.ст.159-164 КПК України.

Як слідує із змісту висновку судової медичної експертизи речових доказів (одягу та взуття потерпілої ОСОБА_7 , жіночої сумочки) № 25 від 17 червня 2016 року, на одязі та взутті потерпілої ОСОБА_7 , а також на жіночій сумочці виявлено пошкодження і сліди, які могли утворитися під час ДТП. Характер, локалізація, механізм утворення вищевказаних пошкоджень і слідів на наданих речових доказах, дозволяють висловитися про можливість їх утворення під час наїзду легковим транспортним засобом (не виключено, вказаним у постанові автомобілем марки «ВАЗ-21099») на потерпілу, яка в момент первинного контакту з транспортом перебувала у вертикальному положенні, тримала сумочку у лівій руці і контактувала з автомобілем суміжними частинами переважно лівої та задньої поверхонь тіла. (а.с.129-136).
Судом також досліджувався висновок судової інженерно-транспортної експертизи № 5-34/16 від 03.02.2016 року. Згідно даних, які містяться в висновку, на момент експертного дослідження рульове керування, робоча гальмова система, зовнішні освітлювальні прилади автомобіля «ВАЗ-21099», р.н.з. НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані, та вимогам п.31.4.2. ПДР України відповідають. Шини коліс наданого на дослідження автомобіля «ВАЗ-21099», р.н.з. НОМЕР_1 , вимогам ПДР України відповідають. На момент експертного дослідження склоочисників та склообмивачів вітрового скла автомобіля виявлено технічні несправності (пошкодження) правого важеля склоочисника, що спричинені зіткненням (контактуванням з пішоходом) під час ДТП. Інших невідповідностей приладів вимогам 31.4.4. (Склоочисники і склообмивачі вітрового скла) ПДР України, щодо тех. Стану ТЗ, не виявлено непошкоджені елементи знаходяться в працездатному стані. Наявні на момент експертного огляду несправності (пошкодження) правого важеля склоочисників та склообмивачів вітрового скла автомобіля «ВАЗ-21099», р.н.з. НОМЕР_1 , є наслідком зіткнення (контактування з пішоходом) під час ДТП. Несправностей (невідповідностей) в системах при наявності яких забороняється експлуатація, що могли бути ДТП і вплинути на керування автомобілем експертним дослідженням не виявлено. ( 95-100).
Як слідує із змісту висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 5-33/16 від 12.02.2016 року автомобіль «ВАЗ-210994», р.н.з. НОМЕР_1 , в первинний момент наїзду на пішохода контактував своєю передньою центральною частиною: передній номерний знак, права частина декоративної решітки радіатора, ліва частина правої блок фари, передня центральна частина капоту. Локалізація пошкоджень (відносно рівня опорної поверхні) вказана в п.1. дослідної частини та зображена на рисунку 1.10. Встановити експертним шляхом в абсолютних величинах місце наїзду автомобіля «ВАЗ» на пішохода, відносно елементів проїзної частини дороги, не надається можливим в звязку із відсутністю будь-якої слідової інформації на місці події. (а.с.101-104).
Згідно даних, що містяться у висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 5-566/16 від 27.10.2016 року, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «ВАЗ-210994», р.н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2., 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України. При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ-210994», р.н.з. НОМЕР_1 , діючи відповідно до вимог п.18.1 ПДР України, мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і завад технічного характеру для цього у нього не було. При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ-210994» технічним вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України привела до виникнення даної ДТП, тобто причиною настання даної ДТП наїзд транспортного засобу на пішохода, з технічної точки зору були обставини, які повязані з невідповідністю дій водія автомобіля «ВАЗ-210994», р.н.з. НОМЕР_1 зазначеним вимогам пункту Правил. (а.с.120-124).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 04 жовтня 2016 року, проведеного за участю водія ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_7 , потерпіла на місці події показала та пояснила про обставини ДТП. Зокрема, показала, що «переходила проїздну частину дороги з права на ліво … по пішохідному переходу від магазину «Оазис» у напрямку магазину «Орхідея», при цьому по правому краю проїздної частини у напрямку центра смт. Гусятин були припарковані інші транспортні засоби, зокрема мікроавтобус, який був передом направлений у напрямку центра смт.Гусятин та на якому не були увімкнені світлові прилади. Місце наїзду, зі слів потерпілої, знаходиться на відстані 0,3 м., від БЛ у напрямку вул Тернопільської та 3,1 м., до правого краю проїзної частини. … Водій ОСОБА_5 ствердив, що він повністю погоджується з показами потерпілої». Додатково пояснив, що на зустріч йому рухався зустрічний автомобіль з увімкненим дальнім світлом фар. Його транспортний засіб рухався із швидкістю близько 40 км/год, а зустрічний близько 60 км/год». (а.с.89-92).
Як слідує із даного протоколу ОСОБА_5 брав участь в слідчому експерименті та давав показання як свідок. Йому відповідно роз`яснювались права, передбачені ст.ст. 65,66 КПК України. (а.с.89). Слідчий експеримент проводився, зокрема, з метою перевірки його показань як свідка в кримінальному провадженні. Розяснення права на захист то допит ОСОБА_5 в якості підозрюваного мав місце 31 жовтня 2016 року.
Виходячи з вимог ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалення судового рішення.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Зважаючи на викладене; суд, відповідно до ч 1, п. 1 ч 3 ст. 87, ч. 1 ст. 89 КПК України, визнає протокол слідчого експерименту від 4 жовтня 2016 року недопустимим доказом.
Також судом встановлено, слідує із змісту дослідженого висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 5-566/16 від 27.10.2016 року, експертизи вбачається, що експертом для дачі висновку були використані вихідні дані, отримані під час слідчого експерименту 4 жовтня 2016 року, проведеного з участю свідка ОСОБА_5 , який судом визнаний недопустимим доказом.
Зважаючи на це, враховуючи вимоги норм ст.ст. 86, 87, 89 КПК України, суд приходить до переконання про недопустимість як доказу в кримінальному провадженні висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 5-556/16 від 27.10.2016 року.
При цьому суд також керувався рішеннями Європейського суду з прав людини відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, Європейський суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
При розгляді кримінального провадження суд враховує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому суд звертає увагу на те, що обвинувачення, згідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

За змістом положень ч.4 ст.110, п.3 ч.2 ст.283 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, однією із форм закінчення досудового розслідування. Тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Як встановлено, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що 28 грудня 2015 року близько 18:00 год. він, в порушення вимог 2.9 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 210994» р.н. НОМЕР_1 , в темну пору доби за дощової погоди, рухався по вул. Незалежності в смт.Гусятин, в напрямку центру смт.Гусятин, по лівій смузі транспортного потоку.

Під час руху водій ОСОБА_5 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться між ТК «Оазис» та магазином «Орхідея» не зменшив швидкість свого руху та в подальшому не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу потерпілій, а продовжив рух. Вніслідок порушення ПДР України водій ОСОБА_5 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , передньою центральною частиною автомобіля марки «ВАЗ 210994» р.н. НОМЕР_1 .

Висунуте обвинувачення ОСОБА_5 не знайшло свого підтвердження, оскільки суперечить фактичним обставинам справи, які встановлені під час дослідження доказів.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Нового обвинувачення ОСОБА_5 висунуто не було.

Згідно із ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України, винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та захисту в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами за викладених в обвинувальному акті обставин в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення. Тому за цим обвинуваченням ОСОБА_5 належить виправдати, ухваливши відносно нього виправдувальний вирок з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення експертиз відшкодувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Речові докази: одяг потерпілої ОСОБА_7 , що знаходиться на її відповідальному зберіганні повернути останній.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляції через Гусятинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1