№ 5-1441 СК 15
ПОСТАНОВА

07 липня 2017 рокум. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу представника цивільного позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 березня щодо ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

Представник цивільного позивача звернулася з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення, просить їх скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України (1960 р.) зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 350 цього Кодексу.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України (1960 р.) касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судових рішень та доводи на її обґрунтування.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом визначено у ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 р.). Відповідно до ч. 2 ст. 398 КПК України (1960 р.) при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції керується статтями 370-372 цього Кодексу.
Касаційна скарга представника цивільного позивача містить ретельний опис подій у справі. Однак, у ній не наведено доводів, які обґрунтовують підстави, передбачені ст. 398 КПК України (1960 р.), для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень, а саме не зазначено які істотні порушення кримінально-процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону допущені судами при розгляді даної справи, які можуть бути предметом касаційного розгляду.
Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежна, на думку представника цивільного позивача, оцінка доказів, неповнота судового слідства не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, не зазначено, які саме доводи апеляційної скарги не перевірив суд апеляційної інстанції та на які з них не надав відповіді.
Частиною 1 ст. 396 КПК України (1960 р.) передбачено, що у результаті касаційного розгляду справи суд приймає одне з таких рішень: залишає вирок, постанову чи ухвалу без зміни, а касаційні скарги - без задоволення; скасовує вирок, постанову чи ухвалу і направляє справу на нове розслідування або новий судовий або апеляційний розгляд; скасовує вирок, постанову чи ухвалу і закриває справу; змінює вирок, постанову чи ухвалу.
З урахуванням зазначеного, прохання, щодо результатів розгляду касаційної скарги не узгоджується з вимогами ст. 396 КПК України (1960 р.), оскільки представник цивільного позивача ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень і направлення справи на новий апеляційний розгляд.
Згідно ч. 2 ст. 388 КПК України (1960 р.) справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи (скаржник має підтвердити, що він не пропустив цей місячний термін при повторному зверненні до суду).
Керуючись п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та ст. 388 КПК України 1960 року,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити представнику цивільного позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 у витребовуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 для перевірки у касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1