Справа № 461/739/17
Провадження № 1-кс/461/641/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в с т а н о в и в :
В судовому засіданні, ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у скарзі. Просить скаргу задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 проти скарги заперечив, зазначивши, що постанова про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, була винесена відповідно до вимог КПК України. При цьому на час винесення оскаржуваної постанови були відсутні достатні дані, що вказували на наявність складу кримінального правопорушення. При винесенні постанови про закриття кримінального провадження було додержано передбачений КПК України порядок. Просить у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення скаржника, думку слідчого, розглянувши доводи скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, її представника, захисника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.
Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2016 року.
Зважаючи на це, старшим слідчим другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , вказане кримінальне провадження згідно постанови про закриття кримінального провадження від 31 серпня 2016 року - закрите, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку із відсутністю в діяннях службових осіб Львівського державного університету внутрішніх справ, ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова №461/6071/16-к від 22.09.2016, постанову про закриття кримінального провадження від 31 серпня 2016 року скасовано.
В ході проведення подальшого досудового розслідування, допитано потерпілого ОСОБА_3 , а також ряд інших свідків, а саме: ректора Національного університету внутрішніх справ генерала поліції третього рангу ОСОБА_8 ; проректора Національного університету внутрішніх справ ОСОБА_9 ; старшого викладача Національного університету внутрішніх справ ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; провідного юрисконсульта Національного університету внутрішніх справ ОСОБА_12 .
Зокрема, під час допиту свідка ОСОБА_8 , останній вказав, що ОСОБА_6 подаючи документи на включення його до контрольного списку мав всі підстави для перебування у такому, оскільки його батько інвалід війни, а в квартирі з батьком інвалідом проживає велика кількість людей, що суперечить нормам встановленим законодавством. ОСОБА_6 поставлено на квартирний облік в тому числі позачерговиків за рішенням ЛМР від 01.08.2006 №16/688. Відповідно до цього рішення, ОСОБА_6 поставили на квартирний облік у ЛДУВС згідно рапорту та довідки з ЛMP. Рішення про включення у контрольні списки оформлялось проколом спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету ЛДУВС №8 від 07.11.2006 року за підписом ОСОБА_13 . Також свідок ОСОБА_8 звернув увагу на те, що сам ордер на квартиру видається безпосередньо Львівською міською радою.
Допитаний, як свідок ОСОБА_9 вказав, що ним, як головою житлової комісії 02 серпня 2012 року проводилось засідання житлової комісії ЛДУВС, де він був присутній, як головуючий та ще 10 членів житлової комісії, а також представник департаменту внутрішньої безпеки у Львівській області підполковник міліції ОСОБА_14 , також бажання бути присутньою виявила ОСОБА_15 . На цьому засіданні виносилось 5 питань, одне із яких - це питання про розподіл житла між громадянами, що потребують поліпшення житлових умов, згідно контрольного списку працівників університету в порядку черговості, по кожному окремо з урахуванням потреб у забезпеченні житловою площею.
Після вивчення житлового-побутових умов кожного із претендентів на отримання житла дане питання винесено на спільне засідання адміністрації та профспілкового комітету ЛДУВС, що відбулось 12 листопада 2012 року. На цьому засідання був присутній тоді ще т.в.о. ректора полковник міліції ОСОБА_8 проректор ОСОБА_9 , начальник відділу фінансового забезпечення та матеріального забезпечення ОСОБА_16 , начальник відділення юридичного забезпечення підполковник міліції ОСОБА_12 , а також представник профспілкової організації ОСОБА_10 . Саме на цьому засіданні виносилось питання про забезпечення житлом ОСОБА_6 . Рішенням цього спільного засідання підтримано рішення житлової комісії, що відбулось у 02 серпня 2012 року за протоколом №5.
Щодо доводів скарги, то слід звернути увагу на наступне.
Львівський державний університет внутрішніх справ, не надавав ОСОБА_6 виключно за своїм рішенням квартиру на АДРЕСА_3 , а лише прийняв спільне рішення на спільному засіданні адміністрації і профкому ЛДУВС (витяг з протоколу №1 від 19.11.2012), за результатами якого, рішенням ЛМР від 04.01.2013 року за №7 затверджено вище вказане рішення ЛДУВС про надання квартири та оформити ордер.
Згідно Житлового кодексу України та Правил обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, Львівська міська рада зобов`язана перевірити законність надання вказаної квартири
ОСОБА_6 , що зроблено та підтверджується відповідними документами, які витребувано у встановленому законом порядку з JIMP.
Доводи потерпілого ОСОБА_3 , з приводу того, що ОСОБА_6 не мав права користуватись пільгою батька, а також, що спільне засідання адміністрації та профспілкового комітету відбулось з порушення норм чинного законодавства - не знайшло свого підтвердження в межах кримінального провадження. Згідно рішення Конституційного суду України №1-9/99 від 03.06.1999 року (справа про офіційне тлумачення член сім`ї) - під членом сім`ї слід розуміти особу, що перебуває з суб`єктом у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням; веденням спільного господарства. До кола членів сім`ї належать його/її/дружина/чоловік їхні діти та батьки. Також згідно коментаря до Правил обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР «Право на першочергове отримання житлового приміщення представляється всій сім`ї, в складі якої, присутня особа, яка користується пільгою. Саме тому, немає значення, хто з членів сім`ї, перебуваючих разом на квартирному обліку, безпосередньо подавав заяву про взяття на облік, - вказана вище особа або хтось із членів сім`ї». Вказане спростовує посилання потерпілого ОСОБА_3 на те, що перебування ОСОБА_6 у складі сім`ї свого батька-інваліда 1 групи, не є підставою для перебування останнього у пільговому списку позачерговиків.
Що стосується спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету, то дане питання детально не врегульоване жодним нормативно-правовим актом, а з приводу доводів ОСОБА_3 , що ОСОБА_10 , не мала права одноособово представляти профспілковий комітет, також не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно до п. 2.18.1 Примірного положення про первинну профспілкову організацію - організаційну ланку членської організації профспілок України, затвердженої Постановою Президії Ради Федерації Профспілок України від 15.11.2000 року № ІІ-30-7, статті 54 Статуту професійної спілки працівників державних установ України, голова профкому без довіреності представляє первинну профспілкову організацію і членів Профспілки у взаємовідносинах з роботодавцем, в органах державної влади і місцевого самоврядування, судових органах, громадських організаціях; з іншими органами і організаціями. З чого виходить, що ОСОБА_10 мала всі права одноосібно представляти проф. ком.
Проаналізувавши всі доводи потерпілого ОСОБА_3 , протоколи допитів свідків, судову практику та нормативно правові акти, які врегульовують дане питання, слідчий прийшов до висновку, щодо відсутності події кримінального правопорушення, оскільки взаємовідносини між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ЛДУВС - містять виключно цивільно-правовий характер, правову оцінку яким, згідно ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, а делегування таких функцій інших органам не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування , яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Таким чином, слідчим в повні мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого у відповідності до вимог ст.94 КПК України, яка визначає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку із для прийняття відповідного процесуального рішення.
Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .