28.07.2017
Провадження № 1-кс/642/1295/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2017 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_4 про затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про затримання з метою приводу ОСОБА_5 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, по кримінальному провадженню № 0002455 від 15.09.2014 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив повторно умисне, корисне кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , 14.09.2014 приблизно о 16-00 годині, знаходячись за адресою м. Харків, вул. Ільїнська, 41, діючи з корисливих спонукань, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, попросив у раніше знайомого ОСОБА_6 , під приводом здійснити дзвінок, мобільний телефон «Нокіа 501Asha». Після чого, отримавши від ОСОБА_6 мобільний телефон для начебто здійснення телефонного дзвінку, ОСОБА_5 з даним мобільним телефоном почав відходити від потерпілого імітуючи телефонний дзвоник та зник із з поля зору потерпілого заволодівши вищевказаним майном, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальні збитки на суму 580 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочину, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Слідчим в клопотанні зазначається, що допитаний як підозрюваний, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав себе винним і пояснив, що знаходячись за адресою м. Харків, вул. Ільїнська, 41 в м. Харкові він зустрів раніше не знайомого чоловіка ОСОБА_6 який мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Останній був на підпитку тому у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння його мобільним телефоном. Після чого ОСОБА_5 під приводом здійснити дзвінок, взяв у ОСОБА_6 мобільний телефон «Нокіа 501Asha». В ході імітації телефонного дзвінка ОСОБА_5 зник з місця передачі мобільного телефону. Після чого останній направився до ломбарду «Скарбниця», що розташований за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 60 де під договір застави заклав мобільний телефон заздалегідь усвідомлюючи, що викуповувати його не буде. Допитаний як потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 14.09.2014 року до нього підійшов раніше не відомий молодий чоловік який представився ОСОБА_7 та попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_6 нічого не підозрюючи передав чоловікові мобільний телефон. Після чого чоловік імітуючи дзвінок зайшов за поруч розташовані гаражі і зник з поля зору та не повернувся. Таким чином заволодів мобільним телефоном, що належить ОСОБА_6 чим спричинив останньому матеріальні збитки.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , довідкою із ломбарду «Скарбниця», висновком судово-товарознавчої експертизи № 3817, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 який в ході допиту повністю визнав свою вину, проведеним слідчим експериментом від 31.01.2015 року в ході якого ОСОБА_5 вказав на місце вчинення правопорушення та розповів про механізм вчинення ним злочинних дій.

31.01.2015 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

02.02.2015 року слідчий за погодження прокурора Ленінського району м. Харкова звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 . 02.02.2015 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

В ході проведення досудового розслідування було виписано повістку про виклик ОСОБА_5 на 09.02.2015 року для проведення слідчих дій. Але останній на виклик до Ленінського РВ не з`явився та на телефонні дзвінки не відповідає. Для перевірки виконання підозрюваним ОСОБА_5 рішення суду від 02.02.2015 року здійснювався вихід дільничним інспектором міліції Барвінківського РВ ГУМВС України в Х/о ОСОБА_9 на місце проживання останнього, за адресою АДРЕСА_2 , але в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_5 за даною адресою не з`являвся, про, що складені відповідні документи.

Суд, вислухавши прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 188 ч. 1 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик, або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин, або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення в розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду. У встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід. За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилається на наявність ризику, передбаченого у п. 1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_10 за місцем реєстрації не проживає, на теперішній час його місцезнаходження невідомо, а також те, що він переховувався від органів досудового розслідування та суду та неможна виключати ризик скоєння ним нового кримінального правопорушення.
Згідно до ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.
Відповідно до ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.
В силу вимог ч. 3 ст. 142 КПК України слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
Відповідно до ст. 188 ч. 1 КК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим було надано повістку про виклик ОСОБА_5 до СВ Холодногірського відділу поліції (м. Харків) на 09.02.2014 року, але останній на повістку не з`явився.

Крім того, неодноразово здійснювалися виходи ДІМ Барвінківського РВ УМВС України в Х/о ОСОБА_9 по місцю проживання ОСОБА_5 розташованого за адресою АДРЕСА_2 , але останнього вдома не було. А саме 07.02.2015 р. та 17.02.2015 року здійснювалися виходи ДІМ по місцю проживання ОСОБА_5 .

До теперішнього часу місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено.
Таким чином, вищезазначеної обставини дають суду підстави для висновку про наявність передбачених ст. 139, ст. 140, ст. 189 ч. 4 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 139-143 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу - тримання під вартою, до Ленінського районного суду м. Харкова.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити СКР Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області. Покласти на СКР Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області обов`язок оголосити ОСОБА_5 вищевказану ухвалу.

Строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення.

Ухвала втрачає чинність з моменту приводу підозрюваного до суду, закінчення строку дії ухвали, відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1