АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

17 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 червня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007953 від 18.07.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 146 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про продовження строкутримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який народився у м. Батайськ Ростовської області Російської Федерації, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 серпня 2017 року включно.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, одночасно взяв до уваги необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діяння, в якому він підозрюється, характер і обставини вчинення злочину, так яким чином він встановлений та сформульований за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ризики не зменшились, продовжують існувати, а саме ті, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 червня 2017 року у кримінальному провадженні №0007953 щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.08.2017 року підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 злочину не підтверджується жодними доказами та ґрунтується лише на показаннях ОСОБА_10 .

Зазначає, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду є недоведеним, оскільки він має сталі соціальні зв`язки, одружений, має дитину 2014 року народження, на підставі чого він не має намірів ухилятись від слідства, крім того органом досудового розслідування вилучено у підозрюваного всі документи, які посвідчують його особу.

Вважає, що у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді, лише припускається можливість існування ризиків без чіткого їх обґрунтування та дослідження з урахуванням особливостей кримінального провадження та особи підозрюваного ОСОБА_6 .

Також автор апеляційної скарги вказує на те, що жодних доказів на доведеність обставин про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж застосування до ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження дії цього запобіжного заходу для запобігання ризикам немає, оскільки заявлені ризики є гіпотетичними. На думку сторони захисту, обставини, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_6 під вартою до закінчення досудового розслідування слідчим та прокурором не доведені, що надає суду можливість застосувати інший запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою та можливістю покладення на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Звертає увагу на те, що тяжкість інкримінованого злочину та посилання слідчого судді на значний суспільний інтерес в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування жодним чином не можуть виправдовувати тримання особи під вартою. Взагалі, як відмічає апелянт, формулювання суду про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_6 від вартою є голослівними і такими, що суперечать закону та практиці Європейського суду з прав людини, оскільки судом не досліджено обґрунтованість підозри, наявність ризиків та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007953 від 18.07.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 146 КК України.

24.03.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

30.03.2017 року о 13:24 годині ОСОБА_6 був затриманий, на підставі ухвали слідчого судді, про що складено відповідний протокол.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13:00 години 23.05.2017 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 21.06.2017 року, але не більше строку досудового розслідування.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_11 від 19 травня 2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0007953 від 18.07.2016 року продовжено до дев`яти місяців.

16.06.2017 року старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування вказаного клопотання, зазначено про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України. Крім того, під час досудового розслідування при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які станом на момент звернення до слідчого судді з даним клопотанням не зменшились, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, на даний час існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки для його закінчення необхідно провести ряд слідчих дій та процесуальних заходів.

19.06.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 серпня 2017 року включно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи суворість можливого покарання, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зменшились.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена першим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , з урахуванням обставин вчинення злочину, дані про особу підозрюваного та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані слідчі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та погрози застосування насильства.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007953 від 18.07.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 146 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 серпня 2017 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката Сіладі ОСОБА_12 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 и б а к