Єдиний унікальний номер 243/9773/16-к
Номер провадження 11-сс/775/4/2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003411 від 22.11.2016 року відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 21.11.2016 приблизно о 22 год. 00 хв. він знаходився біля продуктового ларьку-магазину « ОСОБА_7 », розташованого на проти буд. АДРЕСА_1 , де також перебував раніше знайомий йому ОСОБА_8 . В зазначений час, біля зазначеного продуктового ларьку-магазину « ОСОБА_7 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 де між останніми виникла сварка. В ході сварки у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , реалізуючи який він, діючи умисно, наніс один удар внутрішньою частиною долоні правої руки в області роту потерпілого ОСОБА_8 , від якого останній не устоявши на ногах впав на землю та вдарився об асфальтне покриття тім`яною областю голови. Таким чином противоправними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, перелом основи склепіння черепу, субарахноїдальний крововилив. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на місці скоєння злочину.

Як вбачається з матеріалів провадження, 21 листопада 2016 року до ЄРДР було внесено відомості за № 0003411 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_6 .

25 листопада 2016 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25 листопада 2016 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області задовольнив клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 та застосував відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З ухвалою не погодився захисник ОСОБА_5 та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі захисник вказує, що пред`явлена підозра ОСОБА_10 не обґрунтована, його дії слід кваліфікувати за ст. 119 КК України. Також прокурором не доведений жоден з ризиків для обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, оскільки він добровільно прийшов до відділення поліції та розповів про злочин, який скоїв. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого та інші обставини.

Проте згідно ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того п.2 ч.2 даної статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов вірного висновку про обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 злочину.

Разом з тим, питання кваліфікації дій ОСОБА_6 на думку колегії суддів потребує додаткової перевірки та оцінки.

Крім того, слідчим у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі не наведено обґрунтування того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі буде переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню, та впливати на пояснення свідків, що є обов`язковою підставою при обранні такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Мотивуючи прийняття рішення про обрання запобіжного заходу слідчий суддя послався на те, що підозрюваний постійно змінює свої свідчення, тобто спотворює обставини злочину, для того, щоб уникнути покарання.

Натомість, з матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_6 був допитаний на досудовому слідстві тільки 25 листопада 2016 року де дав послідовні показання, в тому числі про механізм заподіяння тілесних ушкоджень.

За таких обставин, твердження слідчого судді про неодноразову зміну показань підозрюваного не ґрунтуються на матеріалах справи.

Крім того, колегія суддів вважає передчасним висновок слідчого судді щодо можливості підозрюваного впливати на свідків, оскільки вказані свідки вже допитані, а інших даних про можливість підозрюваного впливати на їх показання в матеріалах справи не міститься.

З огляду на наведене, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою колегія суддів, вважає занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені слідчим у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_6 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин колегія суддів не погоджується з висновком суду про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і вважає, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для обмеження права ОСОБА_6 на свободу, то колегія суддів вважає, що забезпечити належну поведінку останнього можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово.

Такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

ОСОБА_6 , 1985 року народження, громадянин України, має постійне місце проживання за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, що в сукупності позитивно характеризує його особу.

Враховуючи викладені обставини та наведені норми процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк закінчення досудового розслідування, тобто до 23 січня 2017 року з покладанням на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати.

У задоволенні клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецької області старшого лейтенанта поліції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відмовити.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, до 23.01.2017 року включно.

Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до частини 5 статті 181 КК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю. В разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання даної ухвали покласти на начальника Слов`янського відділу Національної поліції в Донецькій області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні апеляційного суду Донецької області 11.01.2017 року о 08-30 годині.

СУДДІ: