Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2808/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1 Бак

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.12.2014 за № 0001040 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, невійськовозобов"язаного, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 08 січня 2015 року близько 21.00 год., знаходячись разом з іншими особами на розі вул. Миру та Головна в с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області, поруч з магазином "АВС", що розташований по вул. Головна, 111, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну зневагу до існуючих загальнообов"язкових норм та правил поведінки в суспільстві, безпричинно, в зухвалій формі звернувся до ОСОБА_5 , який йшов разом з ОСОБА_10 , після чого наніс кулаком два удари в ділянку обличчя ОСОБА_5 , в цей же час інша особа, підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_8 , наніс ззаді удар ОСОБА_5 , який від удару впав. Продовжуючи хуліганські дії, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 перебуває в лежачому положенні, ОСОБА_8 разом з іншими особами, незважаючи на умовляння ОСОБА_10 припинити протиправні дії, наносили йому удари ногами в ділянку голови. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_8 та інших осіб потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден шкірних покровів і набряків м"яких тканин та дефекту коронкової частини зуба, які згідно висновку судово-медичного експерта за № 79 від 19.02.2015 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров"я; закритого перелому кісток носа зі зміщенням уламків, розривом слизової оболонки, надломом хряща та гематосинусом і струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта за № 79 від 19.02.2015 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

В судовому засіданні обвинувачений заперечив свою винуватість у вчиненні даного злочину та пояснив, що 08.01.2015 року о 19.00 год. він разом з ОСОБА_11 прийшли в центр села Сасово, де зустріли ОСОБА_12 . Приблизно о 19.40 год. сіли в автомобіль до ОСОБА_13 . Їздили на заправки, щоб обміняти гроші. Згодом поїхали в смт. Королево на дискотеку. Він повернувся додому зранку. Тілесні ушкодження ОСОБА_5 не наносив. Неприязних відносин із ОСОБА_14 у нього не було. Обвинувачення його у вчиненні відповідних дій є наклепом. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 заперечує в повному обсязі.

Суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій та винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - епізод з потерпілим ОСОБА_5 , незважаючи на невизнання ним своєї вини, повністю стверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 08.01.2015 року приблизно о 20-20.30 год. за київським часом він разом з нареченою ОСОБА_10 йшов від брата ОСОБА_15 . На розі вул. Головна та Миру в с. Сасово біля магазину "АВС" стояли ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 . Обвинувачений попросив у нього, потерпілого, закурити, на що він відмовив. Тоді ОСОБА_16 сказав: "Не маєш курити, колядуй" та безпричинно наніс йому два удари кулаком в обличчя. Він, потерпілий, почав витягувати руки із кишень, намагався його відштовхнути, проте потемніло в очах і він впав. Йому було нанесено удар ззаді в голову, можливо стороннім предметом. Після чого вказані особи, в тому числі обвинувачений, наносили йому множинні удари ногами в ділянку голови, при цьому нецензурно висловлювалися та погрожували. Він прикривався від ударів руками. Це тривало приблизно 10 хвилин. ОСОБА_10 їх відтягнула та допомогла йому піднятися. Він запитав у ОСОБА_8 та інших, чому вони це зробили, і сказав, що їх запам"ятав. На що вони здивувалися, кажучи, що він ще може бачити, та збили з ніг. Після чого всі знову близько 10 хвилин наносили йому удари ногами в голову. ОСОБА_10 кричала про допомогу і згодом побиття припинилося. Він з ОСОБА_10 повернулися до брата ОСОБА_18 . Дані особи йшли за ними, погрожували, агресивно себе поводили, в тому числі погрожували фізичною розправою у присутності брата. По дорозі додому зустріли ОСОБА_19 , який допоміг зайти до фельдшера. Після чого його було госпіталізовано до лікарні, де він лікувався 6 днів. Також лікувався в обласній лікарні в м. Ужгород та в санаторії "Карпати". У м. Мукачево у зв"язку із травмою йому робили операцію на ніс.

Потерпілий повністю підтримав цивільний позов, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Також додатково зазначив, що всі понесені ним витрати на лікування та поїздки були необхідними, медичні препарати купував лише ті, які призначали лікарі. В частині моральної шкоди та її розміру додатково зазначив, що у нього були заручини та заплановане весілля, яке через події, що сталися, довелося перенести. Потерпілий та його представник просять задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що вона є дружиною ОСОБА_5 , дошлюбне прізвище " ОСОБА_21 ". 08.01.2015 року приблизно о 21.00 год. за київським часом вона із ОСОБА_5 , з яким ще не були одружені, поверталися від ОСОБА_18 . У той день близько 19.00 год. вона бачила ОСОБА_16 , ОСОБА_22 та ОСОБА_11 біля магазину "АВС". Вони привіталися до ОСОБА_5 , він відповів на привітання. Коли вона з ОСОБА_14 поверталися від ОСОБА_23 , на вул. Миру біля магазину "АВС", на дорозі стояв ОСОБА_16 , який підійшов до чоловіка та попросив закурити. Чоловік сказав ОСОБА_16 , що не має, тому що не курить, на що ОСОБА_16 відповів: "То колядуй" та, підспівуючи, наніс удар ОСОБА_5 кулаком в ділянку обличчя. ОСОБА_5 відштовхнув ОСОБА_24 . Тоді підбігли ОСОБА_11 та ОСОБА_17 . Останній наніс ОСОБА_5 удар кулаком в ділянку голови ззаді. ОСОБА_16 та ОСОБА_11 теж наносили удари кулаками в ділянку голови протягом близько 2-3 хвилин. Від нанесених ударів ОСОБА_5 впав на спину на площадку біля магазину. Після чого ОСОБА_16 , ОСОБА_22 та ОСОБА_11 приблизно 7-8 хвилин наносили йому удари ногами в голову, при цьому сміялися та нецензурно виражалися. На її, свідка, крик, припинили бійку та вона допомогла ОСОБА_5 підвестися. Після чого дані особи знову били ОСОБА_5 , на її прохання не реагували. Вся подія тривала приблизно 20 хвилин. Коли особи припинили бити ОСОБА_5 , то вона, свідок, разом з ним повернулися до ОСОБА_23 ОСОБА_16 , ОСОБА_22 та ОСОБА_11 пішли за ними, сміялися, обзивали, казали, що поквитаються, в тому числі в присутності ОСОБА_23 , який вийшов у двір. Після чого вона з ОСОБА_5 пішли до лікаря. ОСОБА_25 допомагав їй вести ОСОБА_5 . У ОСОБА_5 був перелом носа, поламаний зуб, травма на голові, голова крутилася, затекло око. Одяг весь був в крові, порвана куртка, рукавиці. Човбан ОСОБА_26 п"ять днів перебував на стаціонарному лікуванні у лікарні м. Виноградів, після того його перевели в лікарню в м. Ужгород.

Показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що 08.01.2015 року у нього були брат ОСОБА_5 та його наречена ОСОБА_27 . Після того, як вони пішли додому, ОСОБА_5 зателефонував його, свідка, дружині та сказав, що його побили "гомбаші". Так називають в селі ОСОБА_16 , молодшого та старшого ОСОБА_28 . Брат повернувся до нього приблизно о 20.30 год. київського часу. Вийшовши на вулицю він, свідок, побачив ОСОБА_5 побитого та в крові. У брата був перекошений ніс, із носа лилася кров, все обличчя в гематомах. Брат казав, що його побили ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 . За ним прийшли ОСОБА_16 , молодший ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та інші люди. Він, свідок, запитував, хто побив та чому побили, на що хлопці йому погрожували, всі разом говорили, що і його поб"ють, в тому числі і ОСОБА_16 , який стояв збоку. В той час ОСОБА_5 з ОСОБА_10 пішли додому. ОСОБА_5 розповідав йому, свідкові, що йшов додому, у нього попросили закурити, він сказав, що не має, тоді казали колядувати і почали бити.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , допитаного в присутності законного представника ОСОБА_30 , про те, що на Різдво 08.01.2015 року приблизно о 21.15 год. він повертався додому. На вул. Фізкультурній в с. Сасово побачив ОСОБА_5 , який йшов з дружиною, та був побитий. Він, свідок, допоміг ОСОБА_5 зайти до лікаря. У ОСОБА_5 було лице в крові, кров на куртці. ОСОБА_5 казав, що його побили, хто та як побив він, свідок, не запитував.

Висновком експерта № 79 (по матеріалам КП) від 27.02.2015 року, проведеного судово-медичним експертом - завідувачем Виноградівського районного відділення Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: синців орбітальних ділянок, садна шкірних покровів спинки носа, набряк м"яких тканин верхньої губи та лівої половини обличчя, дефекту коронкової частини ІІІ зуба на верхній щелепі зліва (згідно записів в медичній документації), закритого перелому кісток носа зі зміщенням уламків в двох площинах з надломом 4-х кутового хряща, розривом слизової оболонки носової переділки зліва та гематосинусом зліва, закритої внутрішньо-черепної травми у вигляді струсу головного мозку.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмету, яким могла бути стиснута в кулак рука, взута в будь-яке взуття нога чи інші подібні тверді предмети при нанесенні ударів ними, при цьому ОСОБА_5 міг знаходитися в будь-якому положенні, повернутий травмованими ділянками тіла до травмуючого предмету. Виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок вільного падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню вкрай малоймовірно. По давності виникнення тілесні ушкодження вкладаються в строк пригоди, що мала місце 08.01.2015 року.

Тілесні ушкодження у вигляді "синців та саден шкірних покровів і набряків м"яких тканин та дефекту коронкової частин зуба" не спричинили розладу здоров"я і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 "б" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Тілесні ушкодження у вигляді "закритого перелому кісток носа зі зміщенням уламків, розривом слизової оболонки, надломом хряща та гематосинусом і струсу головного мозку" спричинили розлад здоров"я понад 6, але не більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 "а" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я (Т. 1 а.с. 126-129).

Заявою ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 03.02.2015 року (Т. 1 а.с. 90).

Рапортом оперативного чергового Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 08.01.2015 року, згідно якого 08.01.2015 року о 23.20 год. надійшло повідомлення від лікаря приймального відділення ЦРЛ про те, що в травматологічне відділення за меддопомогою звернувся ОСОБА_5 , зі слів якого отримав тілесні ушкодження 08.01.2015 року близько 21.00 год. по вул. Миру в с. Сасово від односельчан ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , які вчинили з ним сварку, під час якої побили (Т. 1 а.с. 110).

Досліджений в судовому засіданні за клопотанням прокурора протокол слідчого експерименту від 27.03.2015 року, проведеного ст. слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області за участю потерпілого ОСОБА_5 , на узбіччі вул. Миру в с. Сасово навпроти магазину "АВС", що за адресою - с. Сасово, вул. Головна, 111 (Т. 1 а.с. 130-133), не є належним доказом. Так, в частині встановленого при проведенні слідчого експерименту у протоколі вказано, що дані зафіксовані на електронному носії інформації, при цьому до протоколу додано рапорт старшого слідчого СВ Виноградівського РВ від 27.03.2015 року, згідно якого з технічних причин запис слідчого експерименту не здійснено (Т. 1 а.с. 134).

Також не має доказового значення у справі досліджена в судовому засіданні за клопотанням представника потерпілого копія вироку Виноградівського районного суду від 20.10.2015 року у справі № 299/2380/15-к, яким ОСОБА_31 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, що мало місце 08.01.2015 року близько 21.00 год. на перехресті вул. Миру та Головна в с. Сасово Виноградівського району, поруч з магазином "АВС" (Т. 3 а.с. 124-127), оскільки на копії не зазначена дата набрання чинності вироком суду.

ОСОБА_8 також обвинувачується в тому, що він 07 грудня 2014 року близько 16.00 год. разом з іншою особою, знаходячись на АДРЕСА_1 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, з мотивів явної неповаги до суспільства, в присутності сторонніх осіб, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, безпричинно, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, почав ображати ОСОБА_32 та його сина ОСОБА_6 , після чого з особливою зухвалістю, знаходячись за спиною останнього наніс йому два удари кулаком правої руки в ділянку шиї та в тім"яну ділянку голови. Після чого ОСОБА_33 , який стояв поруч, підтримуючи злочинні дії ОСОБА_8 , наніс ОСОБА_6 один удар головою в обличчя. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_8 та ОСОБА_34 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні пошкодження у вигляді: крововиливу та забійної рани слизової оболонки губи, які згідно висновку судово-медичного експерта за № 524 від 18.12.2014 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров"я; тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта за № 524 від 18.12.2014 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечив свою винуватість у вчиненні вказаних вище дій та пояснив, що 07.12.2014 року проводилися вуличні збори. Він був на зборах. Під час зборів питань до його сім"ї не було. Виникли питання до сім"ї ОСОБА_35 , а він, обвинувачений, його захищав, при цьому не сварився, конфлікту не було. Після зборів разом з ОСОБА_11 сидів на лавці, до них також підійшов ОСОБА_36 . Ішов ОСОБА_37 з велосипедом та вони почали з ним розмовляти, нецензурно не виражалися. На це до них прибіг потерпілий ОСОБА_6 . Він тягнув велосипед батька, щоб батько йшов від них. В той час його, обвинуваченого, батько - ОСОБА_38 , ішов на роботу та сказав йому піти у двір. На що він, обвинувачений, відійшов в сторону. Ніякі удари потерпілому не наносив та не намагався вдарити. Його батько - ОСОБА_38 з ними сварився, а він, обвинувачений, пішов у двір свого будинку. Потерпілий підійшов до їх огорожі. Потерпілий та його брат почали кричати, а він, обвинувачений, з них сміявся, також щось викрикав, але не погрожував. ОСОБА_39 викликала працівників міліції. До нього ніяких питань не було. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 заперечує в повному обсязі.

В цій частині обвинувачення за клопотанням прокурора в судовому засіданні досліджено наступні докази.

Показання потерпілого ОСОБА_6 про те, що 07.12.2014 року в неділю біля обіду були вуличні збори. Криванич наполягав на вирішенні питання відводу води, бо був конфлікт з приводу відходів від переробленого м"яса. ОСОБА_16 та ОСОБА_11 нецензурно виражалися, хотіли все зірвати. Він, потерпілий, під час зборів із обвинуваченим не спілкувався. Проте, обвинувачений заважав усім, в тому числі і йому, потерпілому, говорити на зборах. Після зборів ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_35 залишилися біля будинку ОСОБА_38 , пили пиво. Його, потерпілого, батько - ОСОБА_37 ішов з велосипедом. Вийшовши на вулицю, побачив, що ОСОБА_16 та ОСОБА_11 перестріли батька, погрожували йому, нецензурно виражалися. Він, потерпілий, підійшов та звернувся до батька, чому він їх слухає. ОСОБА_16 на це нецензурно виражався і до батька, і до нього, потерпілого. В той час із велосипедом вийшов ОСОБА_38 - батько обвинуваченого. ОСОБА_40 та інші почали віддалятися від ОСОБА_41 . ОСОБА_8 завдав йому, потерпілому, два удари ззаді в голову та штовхнув у спину, після чого відбіг та став біля хвіртки. Від ударів він, потерпілий, падав, але батько його притримав. ОСОБА_38 вхопив його за груди, а обвинувачений стояв біля хвіртки та казав "Тягни". Він, потерпілий, зрозумів, що його хочуть затягнути у двір. Коли майже дотягнули, то обвинувачений вхопився руками за дві труби та хотів вдарити його ногами в груди, однак не дістав. ОСОБА_38 продовжував затягувати його у двір. ОСОБА_8 також забіг у двір. ОСОБА_11 стояв лівіше та розмовляв з ОСОБА_42 . ОСОБА_38 став перед ним, потерпілим, схопив та потягнув до себе. Тоді підійшов ОСОБА_11 та головою наніс йому удар в ніс та зуби, від чого потемніло в очах. Після цього прийшов його брат ОСОБА_43 . Згодом викликали працівників міліції. Вся подія тривала 10-15 хвилин. Він лікувався 5 днів. В результаті ударів він отримав струс головного мозку. Повністю підтримав цивільний позов, який просить задовольнити.

Показання свідка ОСОБА_37 про те, що потерпілий ОСОБА_6 є його сином, батько обвинуваченого - рідним братом. 07.12.2014 року приблизно о 4-5 год. місцевого часу, коли він ішов на роботу, його перестріли обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_44 і ОСОБА_45 , та почали погрожувати, казали, що вб"ють, закопають, якщо він не закриє рота, нецензурно лаялися. Перед тим проводилися збори, на які він, свідок, запросив голову сільської ради. Зокрема, підняв питання антисанітарії, яка виникла в результаті того, що старший ОСОБА_46 і невістка викопали стічну яму, пустили від себе трубу та прокопали канал на дорозі і вся вода та бруд текли до сусідки ОСОБА_47 та до нього, свідка, в город. Під час сварки підійшов його, свідка, син - ОСОБА_6 , який ішов до нього за молоком, та запитував їх, чому чіпляються до діда. На що ОСОБА_8 підбіг до сина і без слів наніс йому два удари в потилицю, від чого син похитнувся. Сварку бачив його, свідка, брат - ОСОБА_48 , який є батьком обвинуваченого, проте не підійшов. Брат ОСОБА_49 прийшов тільки після того, як прибіг ОСОБА_11 і вдарив сина - ОСОБА_6 головою в обличчя. У ОСОБА_6 потекла кров з губи та з рота. Також він, свідок, бачив, як обвинувачений ОСОБА_8 побіг до хвіртки, взявся руками і хотів вдарити ОСОБА_6 двома ногами в грудну клітку, проте не вдарив, бо не дістав. Все це тривало приблизно одну годину. ОСОБА_6 витирав кров, а він, свідок, викликав міліцію. ОСОБА_11 втік, а обвинувачений ОСОБА_8 зайшов у двір.

Показання свідка ОСОБА_50 про те, що потерпілий ОСОБА_6 є братом її чоловіка, обвинувачений - двоюрідним братом чоловіка. Обвинувачений проживає в будинку навпроти їхнього. 07.12.2014 року проводилися збори вулиці у зв"язку з тим, що ОСОБА_46 , який займається м"ясом, вивів до них трубу. Після закінчення зборів вона, свідок, бачила, як ОСОБА_35 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 залишилися біля подвір"я ОСОБА_16 та щось обговорювали, пили пиво. Приблизно о 16.00 год. її тесть - ОСОБА_37 ішов з велосипедом на господарство. Вона, будучи на подвір"ї, бачила, що ОСОБА_8 , ОСОБА_35 та ОСОБА_11 перестірли тестя, нецензурно лаялися та погрожували йому. Вона побігла в хату та сказала про це своєму чоловіку - ОСОБА_51 , після чого побігла на місце, де відбувалися ці події. ОСОБА_8 зловив тестя за велосипед та не відпускав. Там був ОСОБА_52 , який казав батькові іти, а інших питався, що вони роблять, на що в його адресу звучала нецензурна лайка. ОСОБА_11 погрожував їй, ОСОБА_8 в той час погрожував батькові. ОСОБА_38 пройшов повз них і пішов на господарство, на те, що вібувалося не реагував. ОСОБА_8 наніс ОСОБА_6 два удари кулаком ззаді в потилицю. Вона, свідок, кричала. Тоді ОСОБА_38 прибіг і почав ОСОБА_6 волочити від велосипеда. ОСОБА_38 тримав ОСОБА_6 , а ОСОБА_16 хотів штовхнути ногами в грудну клітку, проте не дістав. Тоді ОСОБА_11 , який розмовляв із нею, свідком, підстрибнув та вдарив ОСОБА_6 головою в ділянку обличчя, від чого в ОСОБА_6 потекла кров. Ті, що били ОСОБА_6 , втекли на подвір"я, і кричали тягнути туди ОСОБА_6 . Вона з тестем викликали міліцію. Там також була дружина ОСОБА_6 та вона, свідок, бачила після події ОСОБА_47 , яка проїжджала на велосипеді та підходила до них.

Показання свідка ОСОБА_51 про те, що ОСОБА_6 є його братом, обвинувачений ОСОБА_8 - двоюрідним братом. 07.12.2014 року проводилися вуличні збори з приводу того, що сусід ОСОБА_46 , який займається м"ясом, викопав яму, та вода через трубу стікає до сусідки ОСОБА_47 , а також до них. ОСОБА_47 зверталася до нього у зв"язку з цим, як до депутата. Після зборів він, свідок, бачив ОСОБА_35 на вулиці з ОСОБА_16 і ОСОБА_11 , вони пили пиво, чув, як говорили між собою, що закопають його, свідка, батька. Він не втручався. Через якийсь час дружина сказала йому, що ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_35 перестріли батька та не дають йому пройти по вулиці. На вулиці стояв батько з велосипедом та ОСОБА_6 , який казав батьку іти на роботу. ОСОБА_38 проїхав повз. ОСОБА_8 наніс ОСОБА_6 два удари в потилицю, від яких ОСОБА_6 похитнувся. Потім ОСОБА_8 підійшов до хвіртки і хотів нанести ОСОБА_6 удар ногами, проте не зміг. ОСОБА_11 , який сварився з його, свідка, дружиною ОСОБА_50 , підбіг і вдарив ОСОБА_6 головою в обличчя. Від удару у брата потекла кров. В момент удару ОСОБА_38 тримав ОСОБА_6 та розвернув до ОСОБА_53 . Під час конфлікту була нецензурна лайка. Хто розпочав конфлікт він не бачив. Все тривало 2-3 хвилини. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 приходили і просили пробачення, казали, що жалкують, що побили ОСОБА_6 , їх наговорив ОСОБА_35 , а вони послухали.

Показання свідка ОСОБА_54 про те, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_6 07.12.2014 року після закінчення зборів вона бачила через вікно на вулиці ОСОБА_8 , ОСОБА_55 , які щось обговорювали та показували на хату батька її чоловіка. Коли вона йшла до сусідки через вулицю, то почула: "Тягни його сюди". Побачила, що ОСОБА_38 намагався заштовхати руками її чоловіка у двір свого будинку, чоловік опирався, казав, що вони роблять. Обвинувачений ОСОБА_8 стояв біля воріт і кричав: "Тягни сюди", тобто, у двір, там ще був ОСОБА_53 . ОСОБА_8 , побачивши, що не затягнуть, взявся двома руками за труби і хотів вдарити чоловіка ногами в грудну клітку, проте у нього не вийшло та він впав на землю. Тоді підбіг ОСОБА_11 і вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя, зокрема, в ніс та зуби, на що сильно потекла кров. Все це відбувалося біля будинку ОСОБА_38 близько 16.00 год. за київським часом. Стояли ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_38 , ОСОБА_50 , ОСОБА_41 . ОСОБА_37 побіг до хати викликати працівників міліції, за ним пішла ОСОБА_56 . ОСОБА_11 втік та після цього зник. Все тривало приблизно 1,5 год. ОСОБА_57 прийшов після приїзду працівників міліції та розповідав, що ОСОБА_6 впав на камінь. Також зі слів чоловіка, батька та ОСОБА_39 їй відомо, що батька чоловіка, який ішов з велосипедом, зупинили ОСОБА_8 , ОСОБА_44 та ОСОБА_45 , погрожували, тягнули за велосипед. Чоловік це побачив та пішов, щоб втрутитися. Потім прийшов брат чоловіка і всі словесно сварилися. Також зі слів батька та ОСОБА_39 їй відомо, що ОСОБА_8 вдарив чоловіка кулаком у потилицю, коли той загородив батька спиною. Чоловік лікувався на стаціонарі 5-7 днів. Від удару у потилицю мав струс мозку.

Показання свідка ОСОБА_38 про те, що він є батьком обвинуваченого, потерпілий - син його брата. Їхні будинки на відстані приблизно 100 метрів. У селі проводилися збори по депутатству. Згодом він, свідок, проходив по вулиці та побачив ОСОБА_58 . Свого сина ОСОБА_8 та ОСОБА_11 замкнув у дворі. До його подвір"я прибігли ОСОБА_6 та ОСОБА_51 з дружинами. ОСОБА_8 і ОСОБА_11 хотіли вийти з двору, але він їх не випускав. Всі сварилися близько 15 хвилин, ніхто не бився. ОСОБА_6 прийшов з тілесними ушкодженнями на губі, кров при цьому не текла. Тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ніхто не наносив, може він впав. ОСОБА_39 викликала міліцію.

Показання свідка ОСОБА_57 про те, що він перебуває в родинних відносинах із обвинуваченим та із потерпілим ОСОБА_6 . В неділю 07.12.2014 року проводилися вуличні збори, зібрані за ініціативою батька потерпілого з приводу ремонту вулиці, шляхом голосування обирали керівника робіт. Збори проводилися приблизно о 16.00 год. на вул. Л. Українки, 13. У зв"язку з тим, що вибрали батька обвинуваченого, то батько потерпілого образився. Після закінчення зборів він, свідок, проходив повз двір потерпілого. З двору вибігла дружина потерпілого, а потерпілий за нею, та впав в яму, пролежав приблизно 1,5 хвилини, після чого встав та пішов до будинку ОСОБА_24 . Там потерпілий зі всіма сварився, обвинуваченого при цьому не було. Він, свідок, не бачив, щоб хтось когось бив.

Показанням свідка ОСОБА_45 про те, що 07.12.2014 року приблизно о 16-17 год. київського часу проводилися вуличні збори з приводу водовідведення по вул. Л. Українки. Обвинувачений та потерпілий приймали участь у зборах. Він, свідок, був на вулиці разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_11 біля будинку ОСОБА_59 . ОСОБА_37 вийшов з двору з велосипедом та став біля них, розмовляв з ними з приводу зборів. Через кілька хвилин вибіг син ОСОБА_60 , невістка та ОСОБА_51 зі свого будинку. ОСОБА_6 та ОСОБА_51 цікавилися, чому вони зупинили його батька на вулиці. Він, свідок, відійшов, чув образи та нецензурні слова з двох сторін. Він не бачив, щоб хтось когось бив. Все тривало на протязі 15 хвилин.

Висновок експерта № 524 від 18.12.2014 року, проведеного судово-медичним експертом Виноградівського районного відділення Закарпатського обласного бюро судмедекспертизи, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу та забійної рани слизової оболонки верхньої губи, струсу головного мозку, що підтверджений об"єктивною неврологічною симптоматикою. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмету, яким могла бути стиснута в кулак рука, чи інші подібні предмети при нанесенні одного чи декількох ударів ними по обличчю, при цьому потерпілий міг знаходитися в вертикальному, горизонтальному чи близькому до них положенні, повернутим обличчям до травмуючого предмету. Виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок вільного падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню малоймовірно. По давності виникнення тілесні ушкодження відповідають строку пригоди, що мала місце 07.12.2014 року.

Тілесні ушкодження у вигляді "крововиливу та забійної рани слизової оболонки губи" не спричинили розладу здоров"я і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 "б" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Тілесні ушкодження у вигляді "струсу головного мозку" спричинили розлад здоров"я понад 6, але не більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 "а" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я (Т. 1 а.с. 25-27).

Протокол слідчого експерименту від 03.03.2015 року, проведеного слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_37 , з метою перевірки і уточнення відомостей щодо події, яка мала місце 07.12.2014 року в АДРЕСА_1 , у якому вказано, що дані слідчого експерименту зафіксовані на електронному носії інформації - диску CD-R (Т. 1 а.с. 53-56). Клопотання про дослідження матеріалів відеозапису слідчого експерименту в судовому засіданні не поступали.

За клопотанням потерпілого ОСОБА_6 судом досліджено:

- показання свідка ОСОБА_61 про те, що обвинувачений та потерпілий ОСОБА_6 є її сусідами. Вона не бачила конфлікт, тому що після зборів пішла на кладовище. Повертаючись приблизно о 16 год. за київським часом, бачила на вулиці ОСОБА_6 , його батька - ОСОБА_37 , брата - ОСОБА_51 та дружину брата ОСОБА_56 . Біля паркану був ОСОБА_38 , за парканом - ОСОБА_8 і ОСОБА_53 . Всі викрикали та сперечалися, були знервовані, нецензурних слів вона не чула. Вона запитала, що сталося, на що ОСОБА_6 , у якого була кров на обличчі, сказав, що його побили та спльовував кров на руку. Також головою він показав у двір в сторону ОСОБА_8 ,

- показання свідка ОСОБА_62 про те, що обвинувачений та потерпілий ОСОБА_6 є її сусідами. 07.12.2014 року, коли був конфлікт, вона не була присутня. Про події з потерпілим ОСОБА_6 їй розповідала малолітня внучка. Зокрема, казала, що ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_6 по голові і потекла кров. Уся родина ОСОБА_63 стояли колом на вулиці і щось обговорювали. Там були ОСОБА_8 , ОСОБА_28 , ОСОБА_64 . Про події з потерпілим ОСОБА_14 їй розповідала мама ОСОБА_14 - ОСОБА_65 . Так, їй, свідкові, відомо, що ішла молода пара, ОСОБА_8 і інші попросили сигарети, ОСОБА_14 відповів, що не палить, тоді сказали колядувати і після того побили.

З ініціативи суду досліджено такі документи:

- рапорт оперативного чергового Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 07.12.2014 року, згідно якого 07.12.2014 року о 18.20 год. в чергову частину надійшло повідомлення ОСОБА_6 про те, що 07.12.2014 року близько 16.00 год. по вул. Л. Українки в с. Сасово ОСОБА_44 затіяв з ним сварку, в ході якої побив його (Т. 1 а.с. 7),

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.12.2014 року, згідно якого було прийнято усну заяву від ОСОБА_6 про те, що 07.12.2014 року близько 16.00 год. ОСОБА_44 вдарив його в обличчя на вулиці біля будинку, обзивав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою (Т. 1 а.с. 8).

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідного до обвинувального акта, суд прийшов до таких висновків.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частиною 2 ст. 296 КК України передбачено кримінальну відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

Склад кримінального правопорушення утворюють об"єкт, об"єктивна сторона, суб"єкт та суб"єктивна сторона.

Об"єктом хуліганства є громадський порядок. Склад злочину формальний та полягає у грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Грубість порушення громадського порядку визначається з врахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості вчинення, кількості потерпілих, їхнього віку, стану здоров"я, істотності порушення їхніх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Суб"єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства, тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі, та така неповага є очевидною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні хуліганства згідно обвинувального акта полягає в тому, що він в присутності сторонніх осіб, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, безпричинно, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, почав ображати ОСОБА_37 та його сина ОСОБА_6 , після чого з особливою зухвалістю, знаходячись за спиною останнього наніс йому два удари кулаком правої руки в ділянку шиї та в тім"яну ділянку голови.

Згідно викладених вище показань потерпілого та свідків в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_6 є двоюрідними братами, ОСОБА_37 - батьком потерпілого. Відтак, інкриміноване обвинуваченому хуліганство полягало у образах та заподіянні ударів родичеві.

Та обставина, що обвинувачений ображав ОСОБА_37 та ОСОБА_6 , в тому числі нецензурно, підтверджена показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_50 в судовому засіданні.

Щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_8 двох ударів в ділянку шиї та голови, то докази в цій частині є суперечливими.

Так, такі показання надали потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_37 , ОСОБА_51 , ОСОБА_50 , які є відповідно батьком, братом та дружиною брата потерпілого. Водночас обвинувачений, свідок ОСОБА_38 , який є його батьком, заперечили відповідну обставину, свідки ОСОБА_45 , ОСОБА_57 зазначили, що не бачили, щоб хтось когось бив. Свідки ОСОБА_54 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 не надали показання про ці події, оскільки не були при них присутні.

У висновку експерта № 524 від 18.12.2014 року, проведеного судово-медичним експертом Виноградівського районного відділення Закарпатського обласного бюро судмедекспертизи, вказано, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 виникли внаслідок дії тупого предмету, яким могла бути стиснута в кулак рука, чи інші подібні предмети при нанесенні одного чи декількох ударів ними по обличчю, при цьому потерпілий міг знаходитися в будь-якому до них положенні, повернутим обличчям до травмуючого предмету.

При цьому, потерпілий та свідки зазначили, що обвинувачений наніс потерпілому удари ззаді та так вказано у формулюванні обвинувачення, відповідно потерпілий не був повернутий обличчям до того, хто завдав тілесні ушкодження. Крім того, потерпілий не звертався із заявою до міліції про заподіння йому 07.12.2014 року тілесних ушкоджень ушкоджень ОСОБА_8 . Згідно досліджених в судовому засіданні протоколу прийняття усної заяви та рапорту оперативного чергового ОСОБА_6 звернувся з приводу побиття його іншою особою.

Вказані у формулюванні обвинувачення обставини щодо того, що інкриміновані обвинуваченому дії були вчинені безпричинно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин також не підтверджені сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, обвинувачений, потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_37 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 надали показання про те, що відповідна подія мала місце після вуличних зборів, на яких були присутні обвинувачений, потерпілий, їх батьки. Детальні показання щодо того, у зв"язку з чим проводилися збори, надав свідок ОСОБА_37 , який зазначив, що він, свідок, запросив на збори голову сільської ради та підняв питання антисанітарії, яка виникла в результаті того, що вода та бруд від ОСОБА_46 через викопаний ним канал на дорозі текли до сусідки ОСОБА_47 та до нього, свідка, в город. Аналогічні по суті показання надав і свідок ОСОБА_43 .

Обвинувачений пояснив, що захищав ОСОБА_35 на зборах, після чого знаходився разом з ним на вулиці, коли йшов ОСОБА_41 . Той факт, що обвинувачений був на зборах та заважав іншим, в тому числі йому, підтвердив потерпілий ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_37 - батько потерпілого при наданні показань зазначив, що ОСОБА_8 , ОСОБА_44 і ОСОБА_45 погрожували йому фізичною розправою, якщо не закриє рота.

Свідок ОСОБА_50 надала показання про те, що бачила як після закінчення зборів ОСОБА_45 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 залишилися біля подвір"я ОСОБА_16 та щось обговорювали, а коли йшов її тесть - ОСОБА_37 , то нецензурно лаялися та погрожували йому. Свідок ОСОБА_51 , який також бачив як після зборів на вулиці ОСОБА_35 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , чув, як вони говорили між собою, що закопають його, свідка, батька.

Наведене свідчить про те, що неприязні відносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_37 і потерпілим ОСОБА_6 виникли не раптово, а задовго до висловлення вказаних в обвинувальному акті образ та нанесення ударів. Тому підстави вважати, що згадані дії вчинялися безпричинно відсутні, оскільки такі стали наслідком того, що відбувалося та обговорювалося попередньо на зборах. Так, з викладених вище показань слідує, що існує поетапний причинно-наслідковий зв"язок між проведенням зборів, обговоренням питань, які вирішувалися на зборах, на вулиці у вузькому колі - ОСОБА_16 , ОСОБА_35 та ОСОБА_11 , тим, що в той час ішов один із учасників зборів, який ініціював проведення зборів, - ОСОБА_37 , на що підійшов син ОСОБА_37 - потерпілий ОСОБА_6 .

Таким чином, поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_37 та ОСОБА_6 були обумовлені його особистим неприязним відношенням до них, що виникло в результаті позиції щодо захисту ним ОСОБА_46 . У зв"язку з наведеним, з врахуванням обставин вчинення дій, вказаних в обвинувальному акті, їх характеру, тривалості, підстави вважати, що такі вчинялися обвинуваченим безпричинно, з мотивом явної неповаги до суспільства відсутні.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про недоведеність в цій частині обвинувачення того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

З викладених мотивів, враховуючи те, що згідно формулювання обвинувачення по двох епізодах обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуться особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, вчинення злочину особою повторно, тобто, за однією статтею та частиною статті КК України, суд визнає частину обвинувачення - по вказаному вище епізоду 07.12.2014 року, необгрунтованою.

Для з"ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом оголошено в судовому засіданні наступні документи:

- характеристика ОСОБА_8 з місця проживання № 02-25/92 від 13.02.2015 року, видана Сасівською сільською радою Виноградівського району, у якій, зокрема, вказано, що ОСОБА_8 неодноразово мав приводи в міліцію, нарікань на його поведінку та спосіб життя від односельчан не поступало, крім конфлікту з ОСОБА_6 (Т. 1 а.с. 68),

- довідка № 221 від 13.02.2015 року, видана виконкомом Сасівської сільської ради, про склад сім"ї ОСОБА_8 (Т. 1 а.с. 69),

- довідка ВІТ УМВС України в Закарпатській області № 217-03032015/21033 станом на 04.03.2015 року щодо притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності (Т. 1 а.с. 70),

- довідка Виноградівської районної поліклініки № 246 від 10.03.2015 року, згідно якої ОСОБА_8 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (Т. 1 а.с. 72).

Суд всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених за клопотанням сторін кримінального провадження доказів - з точки зору достатності і взаємозв"язку, за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до таких висновків.

Оцінюючи показання потерпілого та свідків по епізоду 08.01.2015 року, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об"єктивному зв"язку з іншими дослідженими судом доказами. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину в цій частині доведено повністю. Невизнання обвинуваченим своєї винуватості суд розцінює як спосіб захисту задля уникнення відповідальності за вчинене.

Показання обвинуваченого щодо того, що він під час інкримінованих йому дій перебував в іншому місці спростовані сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні - показань потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , які підтвердили, що бачили обвинуваченого під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та після вчинення відповідних дій. Ці докази є належними та такими, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Аналогічно спростовано і показання свідків ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , які є знайомими обвинуваченого, та яким суд надає критичну оцінку.

Так, показання свідка ОСОБА_66 в судовому засіданні щодо того, коли він разом з обвинуваченим сіли в автомобіль ОСОБА_67 в центрі с. Сасово, були непослідовними. Свідок зазначав про те, що це було о 09 год. за місцевим часом, тобто, о 22.00 год. за київським. Також казав, що такий факт мав місце 08.00 год. або початок 09.00 год. за місцевим часом, тобто, 21-22.00 год. При цьому не згадав в який день тижня це відбувалося.

Свідок ОСОБА_67 надав показання про те, що 08.01.2015 року о 20.00 год. за київським часом зустрів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 і ОСОБА_68 на головній вулиці в с. Сасово, тобто, на годину раніше від часу, вказаного свідком ОСОБА_69 . Водночас даний свідок не міг пригадати, у що були одягнуті дані особи, взагалі не надав відповідь на питання, що він робив 08.01.2014 року.

При викладених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - епізод 08.01.2015 року, сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України є вірною за ознаками - хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

У зв"язку з тим, що ч. 2 ст. 296 КК України передбачає кримінальну відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України, вчинені групою осіб, така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину особою повторно не передбачена у ч. 2 ст. 296 КК України, тому підлягає виключенню.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставин, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності немає.

Обставини, які пом"якшують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, мотив, участь як співвиконавця), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, згідно ст. 89 КК України не судимий, його вік, відсутність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, та приходить до висновку, що дані обставини дають підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без реального відбування покарання і до нього необхідно обрати покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі, із наданням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 суд виходив з наступного.

Потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути із обвинуваченого на його користь 1430,17 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_6 - 1500 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди.

У ч. 3 ст. 129 КПК України передбачено, що у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

З огляду на викладені вище висновки суду про необгрунтованість частини обвинувачення з підстав недоведення, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України по епізоду від 07.12.2014 року, керуючись принципом законності кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 слід залишити без розгляду.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 мотивовано необхідністю тривалого лікування внаслідок вчинених обвинуваченим хуліганських дій. Зокрема, вказує, що у період із 08.01.2015 року до 18.03.2015 року лікувався у кількох медичних закладах та поніс витрати на лікування, придбання медикаментів, проїзд транспортом до лікарень. Загальна сума здійснених витрат становить 4290,50 грн., частка, яку просить стягнути з обвинуваченого 1430,17 грн.

Моральна шкода полягає у в тому, що в результаті суспільно-небезпечних дій щодо нього, в тому числі дій обвинуваченого ОСОБА_8 , йому завдано немайнові втрати, спричинені моральними та фізичними стражданнями, які стали причиною негативних змін у його житті. Так, в момент отримання тілесних ушкоджень він переніс значний фізичний біль, пережив фізичні незручності та психологічний дискомфорт в процесі лікування, мала місце вимушена тимчасова відірваність від активного соціального життя, а також емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, приниженої гідності, страху за своє здоров"я та життя. Наслідки даної події залишаються дотепер у виді спогадів, страху можливого повторення тощо. Під час лікування обвинувачений не цікавився станом його здоров"я, вибачення за скоєне не попросив.

На підтвердження обставин, якими обгрунтовано цивільний позов, судом досліджено такі письмові докази:

- копії фіскальних чеків, квитанцій до прибуткових касових ордерів, розрахункових квитанцій та ін. щодо придбання потерпілим ОСОБА_5 медичних препаратів, оплати медичних процедур, придбання квитків, за період січень-березень 2015 року (Т. 3 а.с. 30, 37-41),

- копія виписного епікризу ОСОБА_5 про перебування на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні в/ч НОМЕР_1 з 16 по 18.03.2015 року з копією листка непрацездатності від 18.03.2015 року (Т. 3 а.с. 31),

- копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 42/21 від 30.01.2015 року, виданої ОСОБА_5 . ДЗ Відділкова клінічна лікарня ст. Ужгород, про перебування на стаціонарному лікуванні з 13.01.2015 року по 30.01.2015 року (Т. 3 а.с. 32),

- копія направлення на консультацію від. 22.01.2015 року, виданого ОСОБА_5 ДЗ Відділкова клінічна лікарня ст. Ужгород ( Т. 3 а.с. 33),

- копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 246 від 09.03.2015 року, виданого ОСОБА_5 ДП "Клінічний санаторій "Карпати" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", про перебування на лікуванні з 14.02.2015 року до 09.03.2015 року (Т. 3 а.с. 34),

- копія консультації від 22.01.2015 року, виданої ОСОБА_5 . Поліклінічним відділом Закарпатської обласної клінічної лікарні ім. А. Новака (Т. 3 а.с. 35),

- копія виписки із історії хвороби № 304 ОСОБА_5 , виданої Виноградівською районною лікарнею, про перебування на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні РЛ з 08.01.2015 року по 13.01.2015 року (Т. 3 а.с. 36),

- копія документа щодо нарахувань заробітної плати без прізвища та дат (Т. 3 а.с. 42).

Неналежними доказами є копії фіскальних чеків про придбання продуктів харчування в супермаркеті на загальну суму 212,16 грн. (Т.3 а.с. 38 (зворот)), оскільки не підтверджують обставини, які входять до предмета доказування за цивільним позовом, а також вказана вище копія документа щодо нарахувань заробітної плати без прізвища та дат (Т. 3 а.с. 42). Крім того, на суму 44,57 грн. відсутні підтверджуючі документи, в тому числі один документ є нечитабельним.

Обвинуваченим та захисником подано заперечення на цивільний позов. У запереченні, зокрема, вказано про непідтвердженість потреби в придбанні потерпілим ряду медичних препаратів на загальну суму 710 грн. Відтак, загальний розмір матеріальної шкоди має бути зменшено на цю суму. Необгрунтованими є витрати потерпілого на придбання квитків на транспорт до м. Ужгород та у зворотньому напрямку 16, 22, 26.01.2015 року, при тому, що документально підтверджено перебування його у період із 13 по 30.01.2015 року на стаціонарному лікуванні у медичному закладі в Ужгороді на загальну суму 237 грн. Також необгрунтованість процедур та відповідно понесених витрат під час лікування в санаторії "Карпати". Заперечення в частині моральної шкоди мотивовані тим, що на підтвердження її заподіяння не проведена судово-психіатрична експертиза, відсутній розрахунок розміру, який є завищеним, крім того, обвинувачений не працює, перебуває на утриманні батьків.

Заперечення в частині непідтвердження потреби в придбанні ряду медичних препаратів є необгрунтованим з тих мотивів, що препарати цефтріаксон, етамзілат, синяк-off, луцетам, вітамін Е, ескувіт згідно наданих потерпілим підтведжуючих документів (Т. 3 а.с. 37) були придбані 08,09,11.01.2015 р. та 02.02.2015 р., в тому числі разом з іншими медичними препаратами та засобами в аптеці за місцем знаходження медичного закладу. Препарат Мерацель № 2 вартістю 400 грн., який придбано 03.03.2015 року згідно копії документа про придбання в аптеці, відноситься до витратних матеріалів після операцій, та сукупність інших доказів свідчить, що такий був придбаний потерпілим перед проведенням операції, що доводить виправданість його придбання.

Також безпідставним є заперечення проти позову в частині необгрунтованості потреби в лікуванні отриманих потерпілим тілесних ушкоджень шляхом застосування сеансів душу-масаж, кріо-сауни, лікувальних процедур "волкион" загальною вартістю 480 грн. під час перебування в санаторії "Карпати", оскільки згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 246 від 09.03.2015 року, виданого ОСОБА_5 ДП "Клінічний санаторій "Карпати" (Т. 3 а.с. 34), серед проведеного лікування є вказані процедури.

Документи про оплату "Сіті-таксі" 22.01.2015 на суму 18,80 грн. (Т. 3 а.с. 39), на суму 19,50 грн. (Т. 3 а.с. 39 (зворот)), а також фіскальні чеки про придбання квитків до м. Ужгород та у зворотньому напрямку, що мало місце 16,22,26.01.2015 року на загальну суму 28,71 грн., придбання проїздного документа на ОСОБА_70 13.01.2015 р. вартістю 62,67 грн., усього на загальну суму 129,68 грн. не підтверджують відповідні обставини, оскільки згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 42/21 від 30.01.2015 року, виданої ОСОБА_5 . ДЗ Відділкова клінічна лікарня ст. Ужгород (Т. 3 а.с. 32), він перебував на стаціонарному лікуванні з 13.01.2015 року по 30.01.2015 року.

Виходячи з викладеного, належними доказами, які є достатніми, доведено обставини позову в частині понесених матеріальних витрат, підтверджено матеріальну шкоду, яку спричинено потерпілому ОСОБА_5 інкримінованими обвинуваченому діями на загальну суму 1301,36 грн. (4290,50 - 212,16 - 129,68 - 44,57/ 3 = 1301,36)

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Майнова шкода, завдана потерпілому ОСОБА_5 , полягала у витратах на лікування у зв"язку з ушкодженням здоров"я.

З огляду на наведене вище, позов в цій частині підставний та підлягає частковому задоволенню - в сумі 1301,36 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди та визначаючи розмір грошового відшкодування згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує те, що потерпілому завдано фізичний біль та страждання у зв"язку з ушкодженням здоров"я, душевні страждання, а також характер суспільно небезпечного діяння, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини обвинуваченого, виходить з вимог розумності та справедливості, тому прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_8 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_8 рахувати з дня проголошення вироку - з 01.02.2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 1301,36 грн. (одна тисяча триста одна гривня тридцять шість копійок) на відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. (двадцять тисяч гривень) моральної шкоди, усього стягнути 21301,36 грн. (двадцять одна тисяча триста одна гривня тридцять шість копійок).

В решті у задоволенні цивільного позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_71