Справа № 490/5044/16-к
Провадження № 1-кс/477/61/16
УХВАЛА

02 грудня 2016 року слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника-засудженого ОСОБА_3 ,

його захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в травні 2016 року до Центрального районного суду

м. Миколаєва із зазначеною скаргою, яку, після задоволення відводів слідчим суддям цього суду, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області було направлено для розгляду до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

В своїй скарзі він вказав, що прокурор прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 відмовився вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомості за його заявами про вчинення злочинів за ст. 364 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити, вказавши, що ним були подані заяви прокурору про вчинення злочину суддею

ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_8 , які порушили його права під час розгляду його іншої скарги в Центральному районному суді м. Миколаєва, не прореагувавши на незабезпечення йому захисника і технічної фіксації судового засідання.

Захисник в судовому засіданні також підтримав скаргу ОСОБА_3 та просив його задовольнити.

Прокурор в засіданні заперечував проти задоволення скарги через її безпідставність та необґрунтованість.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, прокурора, думку захисника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_3 засуджений апеляційним судом м. Києва вироком від 19 травня 2006 року за п. 8 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, із застосуванням ст. 70 КК України до 15-ти років позбавлення волі. Відбуває покарання у Вознесенські ВК № 72.

18 та 21 березня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Прокуратури Миколаївської області із заявами:

- в першій вказав, що не забезпечили його доставку із СІЗО м. Миколаєва, де він утримувався тимчасово, на розгляду його скарги до Центрального районного суду м. Миколаєва 16 лютого 2016 року, а був етапований до постійного місця відбуття покарання, про що він вказав прокурору ОСОБА_8 під час наступного засідання з розгляду його скарги, але той проігнорував його звернення;

- в іншій зазначив, що прокурор ОСОБА_8 , під час судового розгляду в Центральному районному суді м. Миколаєва однієї із його скарг, відмовився реагувати на порушення його прав та відмовився приймати його письмову заяву з цього приводу, в тому числі й щодо відмови в наданні йому юридичної допомоги, відмови в проведенні технічної фіксації судового засідання, та відмови в ознайомленні з матеріалами справи. Також вказував, що окрім прокурора в цьому винний і суддя ОСОБА_7 , який розглядав його скаргу.

Просив прокурора зареєструвати в ЄРДР його заяви і провести розслідування злочинів з ознакою, на його думку, корупції.

Прокуратурою Миколаївської області по заявам ОСОБА_3 були проведені перевірки і встановлено, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР за його зверненнями, відсутні, про що його повідомлено листом від 27 квітня 2016 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303, ст.ст. 306, 307 КПК України слідчому судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокура, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а за результатами розгляду скарги слідчий суддя постановляє ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію або ж про відмову в задоволенні скарги.

В статті 214 КПК України визначено момент, з якого починається досудове розслідування.

Так, за положеннями цієї статті слідчий, прокурор повинні невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування; досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Аналіз інших положень КПК України також вказує, що після надходження заяви про вчинення злочину вона повинна бути зареєстрована в ЄРДР не пізніше 24 годин з моменту надходження.

Відмова у прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).

В той же час, на думку слідчого судді, сама по собі заява, в якій заявник вказує на необхідність внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину, не може слугувати безумовною підставою для цього.
Як визначено в ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про вчинення кримінального правопорушення.
Однак сама по собі вказівка на вчинення тією чи іншою особою кримінального злочину повинна мати конкретизацію, опис обставин, фактів, доказів, до заяви також мають (за можливості) додаватися докази та документи на підтвердження цих обставин. В заяві повинно бути вказано який конкретний злочин було вчинено, за яких обставин, кваліфікація тощо.
В той же час, із заяв ОСОБА_3 від 18 та 21 березня 2016 року цього не вбачається. В його заявах містяться тільки загальні посилання на порушення його прав. Тому прокурором правомірно було не внесено відомості до ЄРДР.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні його скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами від 18 та 21 березня 2016 року та про необхідність відкриття проваджень по ним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області на протязі п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1