Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001768 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого 01 лютого 2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 травня 2017 року відносно останнього,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 175 грн. 92 коп. витрат на залучення експерта.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції, 21 березня 2016 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_5 перебуваючи поблизу подвір`я житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , діючи повторно, проник на подвір`я домоволодіння з якого таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 570 грн., який належить ОСОБА_8 , однак, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були припинені потерпілим ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок незаконним та необґрунтованим. В обґрунтування таких доводів зазначає, щодо ненадання належних та допустимих доказів реальної вартості викраденого велосипеда, а також звертає увагу на те, що велосипед знаходився на подвір`ї потерпілого, а не в приміщенні, тому, на його думку, органами досудового слідства не вірно кваліфіковані дії ОСОБА_5 .

Просить вирок щодо ОСОБА_5 скасувати, а провадження закрити на підставі ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційних скарг, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 є вірною.

В суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав частково та показав, що того дня перебував в стані наркотичного сп`яніння і не пам`ятає як саме потрапив на подвір`я потерпілого, однак пам`ятає, що взяв велосипед і почав його вести, про те був зупинений ОСОБА_8 .

Винуватість ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України КК України доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що 21 березня 2016 року на своєму подвір`ї побачив ОСОБА_5 , який вів його велосипед. Також вина ОСОБА_5 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 з яких вбачається, що опівночі до нього прийшов ОСОБА_8 з невідомим йому чоловіком, а саме з ОСОБА_5 та повідомив, що останній намагався викрасти його велосипед.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та не обґрунтованість вироку суду, є безпідставними, оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_5 хоч і частково, але визнав свою винуватість в інкримінованому злочині. Що стосується доводів невірної кваліфікації дій ОСОБА_5 то вони теж не заслуговують на увагу, так як законодавець, визначаючи кваліфікуючі ознаки ч.3 ст.185 КК України, керується визначенням, що приміщення це різного роду споруди, будови, в яких постійно чи тимчасово знаходиться майно, в тому числі господарські приміщення домоволодіння гараж, сарай тощо; сховище визначається як поняття широке і включає в себе будь-яке місце, яке призначене для постійного чи тимчасового зберігання майна, має засоби охорони від доступу сторонніх осіб, в тому числі огорожу.

З аналізу вищенаведених фактичних обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення 21 березня 2016 року та визначень ознак ч.3 ст.185 КК України, вбачається, що ОСОБА_5 проник на територію подвір`я , яке мало огорожу та було зачинене тобто на територію «сховища», з якого в подальшому викрав майно належне ОСОБА_8 .

Також не заслуговують на увагу доводи захисту щодо невірного встановлення експертом вартості викраденого велосипеда через можливу його несправність, так як матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей, що він знаходився в технічно несправному стані, а також питання про робочий чи не робочий стан велосипеда ніким з сторін провадження не ставилось.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1