Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3065/16-к
Провадження № 1-кп/644/244/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000549 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст.119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просить суд повернути обвинувальний акт прокурору, так як він не відповідає вимогам закону. При цьому посилається на те, що дії ОСОБА_5 неправильно кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України і підлягають кваліфікації за ч.2 ст.121 КК України. Зазначила, що обвинувальний акт був направлений до суду до того, як вона була належним чином ознайомлена з матеріалами кримінального провадження, а тому вона не змогла реалізувати свої законні права потерпілої, так як в ході досудового розслідування були допитані не всі свідки правопорушення, від неї були скриті висновки експертиз і не були усунуті значні протиріччя в показаннях свідків і висновках експертиз.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор проти повернення обвинувального акту прокурору заперечує, зазначаючи, що він цілком відповідає вимогам закону.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 ст.110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме:

- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

- вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

- обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

Із обвинувального акту, що надійшов на розгляд суду видно, що в сформульованому обвинуваченні маються протиріччя щодо форми вини ОСОБА_5 . Так, зазначено, що ОСОБА_5 умисно наніс один удар кухонним ножем, що характерно для кваліфікації дій за ст.121 КК України, і зазначено, що його протиправні дії були вчинені з необережності, що характерно для кваліфікації за ч.1 ст.119 КК України.

Крім того, в сформульованому обвинуваченні не зазначено, з якою метою ОСОБА_5 умисно наніс один удар кухонним ножем ОСОБА_6 .

В порушення п.7 ч.2 ст.291, п.3 ч.1 ст.91 КПК України обвинувальний акт не містить відомості про вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до вказаної норми закону слідчий повинен був з`ясувати, в тому числі у потерпілої особи, обставини і вид шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, і зазначити це в обвинувальному акті. Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що повідомляла слідчому про спричинену шкоду, бажала подати позов але слідчий їй в цьому відмовила. Обвинувальний акт не містить вказівки на те, що кримінальним правопорушенням шкода не завдана. Вказівка про те, що цивільний позов не заявлено, не свідчить про те, що кримінальним правопорушенням шкода не завдана.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що на досудовому слідстві їй не була надана можливість належним чином ознайомитися з матеріалами кримінального провадження і клопотати перед слідством про усунення значних недоліків досудового розслідування: їй не були надані для ознайомлення експертизи, матеріали давалися для ознайомлення відбірково, не всі свідки були допитані. Таким чином, потерпіла зазначає, що в реєстр матеріалів досудового розслідування включені не всі проведені процесуальні дії і прийняті процесуальні рішення, а лише ті, які підтверджують кваліфікацію за ч.1 ст.119 КК України. Ті процесуальні дії і рішення, які можуть свідчити про вчинення більш тяжкого злочину, в реєстр матеріалів досудового розслідування не включені.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має щонайменше такі права: а) бути негайно i детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер i причину обвинувачення проти нього.

Зазначена норма Конвенції вказує на те, що право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку може бути реалізоване в разі встановлення обґрунтованості обвинувачення, що має безпосереднє своє вираження в обвинувальному акті. Тобто, для реалізації зазначеного права обвинувальний акт повинен відповідати вимогам КПК України.

В Україні зазначена Конвенція має такий самий статус, як і інші законодавчі акти і є частиною національного законодавства України згідно із положеннями статті 9 Конституції.

Слід враховувати, що особа має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку на всіх стадіях судового провадження у першій інстанції, в тому числі при підготовчому провадженні. В зв`язку з цим не можна вважати правильною позицію про те, що в разі не конкретності обвинувачення чи його суперечливості, не зазначенні в обвинувальному акті обставин, які підлягають доказуванню у відповідності до ст.91 КПК України, прокурор має право змінити обвинувачення під час судового розгляду. Такий підхід буде суперечити Європейській конвенції з прав людини. При цьому суд враховує, що обвинувачення має бути конкретним і обґрунтованим вже під час направлення обвинувального акту до суду. Право на зміну обвинувачення в суді відповідно до ст.338 КПК України прокурор має у разі, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не для усунення недоліків, які були допущені ще до направлення обвинувального акту до суду. В іншому випадку, будуть звужуватися права учасників судового розгляду, бо законом передбачена реалізація такого права упродовж усіх стадій розгляду судового провадження у першій інстанції.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, суд прийшов до висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а тому суд повертає його прокурору.

Керуючись ст.ст.291, 314 КПК України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області для усунення недоліків обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.119 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський райсуд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: