Справа № 132/1981/17
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 р.

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 01.06.2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнається судом доведеним.

28 лютого 2016 року, ОСОБА_3 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 квітня 2016 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 118 ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду номера обслуги відділення охорони військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). З цього ж часу справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою у військовому званні «солдат».

17 березня 2014 року Указом в. о. Президента України № 303/2014 «ІІро часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

15 травня 2017 року у солдата ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на тимчасове ухилення від військової служби з метою проведення часу на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість своєчасно прибути до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) і виконувати обов`язки військової служби, 15 травня 2017 року о 09 год. 00 хв., в порушення зазначенихвимог статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів, без поважних причин та дозволу командирів на службу не з`явився і до виконання обов`язків згідно займаної посади не приступив.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_3 з 09 год. 00 хв. 15 травня 2017 року по 09 год. 00 хв. 26 червня 2017 року перебував за межами військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем контрактної служби військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , під час особливого періоду, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, без поважних причин та дозволу командирів, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, на військову службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) о 09 год. 00 хв. 15 травня 2017 року не з`явився та до 09 год. 00 хв. 26 червня 2017 року знаходився за межами вказаної військової частини та проводив час на власний розсуд, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 28 лютого 2016 року він призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 27 квітня 2016 року наказаом командира зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду номера обслуги відділення охорони військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). З цього ж часу справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою у військовому званні «солдат».

15 травня 2017 року у нього виник умисел, направлений на тимчасове ухилення від військової служби з метою проведення часу на власний розсуд. Тому з 09:00 год. 15 травня 2017 року по 09:00 год. 26 червня 2017 року перебував за межами військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду є вірною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушені та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за можливим застосувати відносно ОСОБА_3 ч. 1 ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в дохід держави.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 вид запобіжного заходу не обирався.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: