Справа № 204/8005/16-к
Провадження № 1-в/204/2217/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника КВІ ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі справу за поданням кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлення для відбування призначеного покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
для відбування призначеного покарання, суд-
В С Т А Н О В И В:
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2016 ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
Кримінально-виконавча інспекція управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. В обґрунтування подання зазначено, що засуджений ОСОБА_5 не з`явився до інспекції на постановку для обліку без поважної причини, місце проживання його не відоме, що унеможливлює контроль за його поведінкою, як особи звільненої від відбування покарання з випробуванням, яку протягом іспитового строку здійснює кримінально- виконавча інспекція за місцем проживання засудженої особи.
В судовому засіданні представник Кримінально-виконавчої інспекції підтримала подання та просила суд його задовольнити.
Прокурор просив відмовити в задоволенні подання.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Неявка засудженого в судове засідання не перешкоджає розгляду подання.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2016 ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
29.09.2016 поштовим відділенням зв`язку «Укрпошта», засудженому було направлено виклик до Красногвардійського РВ м.Дніпра КВІ УДГІтС України у Дніпропетровській області на 05.10.2016 та 10.10.2016. Підобліковий до кримінально-виконавчої інспекції не прибув. Заздалегідь про причини неявки не повідомив.
12.10.2016 інспектором було направлено до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області подання про здійснення приводу засудженого.
Того ж дня, для встановлення місця проживання засудженого були проведені наступні першочергові розшукові заходи: перевірка по АІС"Правопорушення", по УІТ були направлені запити до Бабушкінськогорайонного суду м.Дніпропетровськ, Дніпропетровського СІЗО УДГІтСУ у Дніпропетровській області, ITT ДВП ГУНГІ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. Мечникова, КЗ «ДКОШМД» ДОР», ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи», адресно-довідкового відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, військового комісаріату, центрального територіального управління Національної гвардії України, Суворовського РВ м. Одеси КВІ УДГІтСУ в Одеській області, до Чечелівського ВІТ ДВП ГУГІН в Дніпропетровській області.
Згідно відповіді Чечелівського ВГІ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 в період іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАИ та 06.09.2016 відносно засудженого було внесено відомості до ЄРДР № 0003899 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .
У зв`язку із цим, інспектором було направлено запит на перевірку встановлення факту проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 до Самарського РВ м. Дніпра КВІ УДГІтС України у Дніпропетровській області.
Згідно відповіді Самарського РВ м. Дніпра КВІ було встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 не існує та під час усного опитування, мешканка будинку АДРЕСА_3 пояснила, що ОСОБА_5 їй не знайом.
За довідкою ВКВСР Дніпропетровського ДСІЗО - не значиться, за довідкою Військового комісара - на обліку не перебував, за довідкою АДБ - зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться, за довідкою ОКЗ бюро СМЕ у Дніпропетровській області - не значиться, за довідкою КЗ ДОКЛ ім. І.І. Мечникова - не перебував, за довідкою ІТТ ДМУ ГУМВС не утримувався, за довідкою Центрального територіального управління національної гвардії України - у військових частинах ІНФОРМАЦІЯ_2 не проходив.
Згідно матеріалів Чечелівського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

У судовому засіданні заявником зазначено, що ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, а його місцезнаходження невідоме. Однак зважаючи на те, що вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.07.2016 набрав законної сили 15.08.2016, то пройшов нетривалий час для здійснення розшукових заходів ОСОБА_5 , причини його неявки до КВІ не встановлено, що не може вказувати на навмисне ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків, покладених на нього судом.

Згідно повідомлення Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування від 06.09.2016 за №003899, за яким ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України.
Проте згідно з ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченим КПК і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
З огляду на те, що місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, факт ухилення його від виконання покладених на нього судом обов`язків не встановлено, та за умови виконання ним всіх інших покладених обов`язків ( ОСОБА_5 не визнаний винним у скоєнні нового злочину), суд приходить до висновку, що доводи подання про небажання засудженого встати на шлях виправлення є надто категоричними, а направлення ОСОБА_5 для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки не відповідає ступеню тяжкості його проступку.
Враховуючи наведені у поданні обставини, дослідивши матеріали справи, суд також приходить до висновку, що направлення особи для відбування покарання у вигляді 2 років позбавлення волі буде суперечити не тільки меті покарання, зазначеної у діючому законодавстві України, не відповідатиме даним про особу обвинуваченого, буде порушувати принцип Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській областіпро скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1