Провадження № 1-кс/592/4836/16
УХВАЛА

про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження
27 грудня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми скаргу особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

26.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, із змісту якої вбачається, що 11.10.2016 року слідчий Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 , розглянувши матеріал кримінального провадження № 0007874 від 29.11.2013 року, виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Вказану постанову йому було вручено 15.12.2016 року, отримала її його представник особисто в відділі поліції, про що є відмітка на тексті постанови. На супровідному листі зазначено про те, що 14.12.2016 року йому направлена копія постанови. В зв`язку з зазначеним строк на оскарження постанови ним пропущений не був. При цьому він вважає, що слідчим були порушені вимоги ст. 284 КПК України, оскільки оскаржувана постанова йому не була своєчасно надіслана, а була вручена на його вимогу після особистої явки до відділу поліції. Він не згодний з оскаржуваною постановою про закриття кримінального провадження, вважає її необґрунтованою й упередженою. Він вважає, що постанова була винесена без ретельного аналізу матеріалів провадження та надання їм правової оцінки. Перевірка фактів, викладених в заяві про порушення кримінальної справи, фактично не проводилась, зібрані докази не аналізувались, оцінки їм дано не було, що призвело, на його погляд, до незаконного прийняття рішення про закриття кримінального провадження, не притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності. При цьому слідчим не були виконані вимоги слідчого судді, внаслідок невиконання яких раніше були скасовані постанови про закриття зазначеного кримінального провадження. Ці його твердження узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та висновками, викладеними в попередніх ухвалах слідчих суддів. Так, заява про вчинення кримінального правопорушення була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом незаконного проникнення до належної йому на праві власності приміщення кімнати, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та таємного викрадення з неї меблів та іншого майна. Як вбачається з доданих до скарги документів кримінальне провадження № 0007874 від 29.11.2013 року було закрито 24.02.2015 року постановою старшого слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 . Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду ОСОБА_6 від 04.09.2015 року зазначена постанова від 24.02.2015 року була скасована, матеріали кримінального провадження № 0007874 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, були повернуті Сумському МВ УМВС України в Сумській області для проведення досудового розслідування. Цією ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зроблений висновок про передчасність винесення постанови про закриття кримінального провадження. В ній зазначено про те, що слідчим не дана оцінка зібраним доказам з точки зору їх належності, допустимості та взаємозв`язку. Не вжито всіх можливих заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання ним належної правової оцінки та прийняття законного процесуального рішення. Тобто з викладеного можна зробити висновок про те, що кримінальне провадження закрито незаконно, а правова оцінка за встановленими обставинами повинна бути іншою, ніж зроблена це слідчим. Не зважаючи на наявність зазначеної ухвали та зроблених в ній висновків, 06.05.2016 року постановою цієї ж особи - слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0007874 від 28.11.2013 року в зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 162 КК України. При цьому, в тексті постанови про закриття кримінального провадження зазначено про те, що 24.02.2015 року кримінальне провадження закрито за ч. 3 ст. 185 КК України. 04.09.2015 року постанова про закриття кримінального провадження скасована та відкрито кримінальне провадження за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Абсолютно незрозуміло, що в зв`язку з цим сталося з провадженням за ч. 3 ст. 185 КК України, хто та з яких підстав вносив до ЄРДР відомості за ч. 1 ст. 162 КК України. В будь-якому випадку, в матеріалах провадження не міститься зазначених відомостей та не має відповідного витягу з ЄРДР. Постанова про закриття кримінального провадження від 06.05.2016 року скасована ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 . Від 16.06.2016 року. При цьому ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 . Від 16.06.2016 року зроблені висновки про те, що слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 не провів усі необхідні слідчі дії, в тому числі тимчасові доступи до речей та документів, не забезпечив швидкого, повного, та неупередженого розслідування, не всебічно та неповно дослідив всі обставини кримінального провадження, не надав ним належну правову оцінку та не забезпечив прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень, в зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження була скасована. Незважаючи на висновки, викладені в ухвалах слідчих суддів, які є обов`язковими для слідчого, 05.07.2016 року слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 виносить постанову про закриття кримінального провадження № 0007874 від 28.11.2013 року в зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 162 КК України. 15.11.2016 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду ОСОБА_7 зазначена постанова скасована. В ухвалі слідчого судді були зроблені висновки про те, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято без належного дослідження обставин кримінального провадження та відповідного аналізу й оцінки даних досудової розслідування, що стало підставою для скасування постанови від 05.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 0007874 від 28.11.2013 року. Незважаючи на неодноразові намагання слідчого закрити кримінальне провадження та скасування всіх попередніх постанов про закриття кримінального провадження № 0007874 від 28.11.2013 року ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми, не виконавши будь-яких слідчих дій, про необхідність яких зазначалось в ухвалах слідчих суддів, 11.10.2016 року слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 11.10.2016 року знову виносить постанову про закриття зазначеного кримінального провадження. При цьому закривається кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Фактично, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчим не викладаються фактичні обставини справи, не містяться посилання на проведені слідчі дії та ним не дається належна правова оцінка, не зазначається виконання вимог, викладених в ухвалах слідчих суддів щодо проведення слідчих дій, встановлення обставин події, не дається належної правової оцінки встановленим обставинам, не вирішується питання про притягнення винних осіб до відповідальності. Звертаючись з заявою про вчинення злочину, він посилався на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній ОСОБА_3 та ОСОБА_8 батько ОСОБА_9 . На праві приватної власності йому належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В нотаріальній конторі їх поставили до відома про те, що відповідачка ОСОБА_10 надала до нотаріальної контори заповіт, начебто складений їхнім батьком ОСОБА_9 та посвідчений 14.12.2004 року виконкомом Червоненької сільської Ради, яким ОСОБА_9 заповідав ОСОБА_10 1/2 частку всього належного йому майна. До 2012 року тривали судові справи за їхніми позовами про визнання заповіту недійсним. Проте, в задоволенні позовів було відмовлено. В зв`язку з цим спірна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , залишена в спільній часткові власності ОСОБА_3 та ОСОБА_10 . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.11.2012 року по справі № 1805/6944/2012, провадження № 2/1805/1863/2012 визначений порядок користування зазначеною квартирою, відповідно до якого виділено у користування ОСОБА_10 кімнату жилою площею 13,30 м ? , а ОСОБА_3 виділено у користування кімнату жилою площею 16,50 м ? . Кухня, ванна кімната, туалет, коридор та інші підсобні приміщення залишені у загальному користуванні. 13.12.2013 року він отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі визначеного порядку користування, співвласники користувались визначеними кімнатами в квартирі, кімнати зачинялись на замки. В кімнаті жилою площею 16,50 м ? , якою він користуюсь, знаходилось спадкове майно, яке належало його батьку, та належне йому побутове майно. Кімната була зачинена, будь-яких підстав у інших осіб, які мали доступ до квартири, проникати в його кімнату не було. Після визначення порядку користування квартирою, в кімнаті жилою площею 13,30 м ? , стала проживати ОСОБА_11 разом із сином та співмешканцем. 30.10.2013 року ОСОБА_10 подарувала свою частину квартири ОСОБА_11 . Влітку 2013 року ОСОБА_11 замінили вхідні замки до квартири, в зв`язку з чим вони з сестрою були вимушені звертатись до суду з позовом про вселення в квартиру. Тільки після набрання чинності рішення суду, ОСОБА_11 передала їм ключ від квартири. Коли він зміг потрапити до квартири та до своєї кімнати, то побачив, що з його кімнати зникло спадкове майно та його особисте майно. В зв`язку з цим він був вимушений звертатись до міліції з заявою про вчинення злочину. Заява про вчинення кримінального правопорушення була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом незаконного проникнення до належної йому на праві власності приміщення кімнати, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та таємного викрадення з неї меблів та іншого майна. Майно, яке знаходилось в його кімнаті, було виявлено в ході проведеного обшуку 18.12.2014 року в кімнаті жилою площею 13,30 м ? , яка на той час належала ОСОБА_11 . Виявлене майно було передане на відповідальне збереження ОСОБА_11 . В порушення обов`язків щодо збереження речей, ОСОБА_11 передала у користування речі іншій особі ОСОБА_12 . 11.07.2015 року ОСОБА_11 розпочала вивозити передані на зберігання речі і тільки завдяки співробітникам міліції її дії були зупинені. В зв`язку з цим постановою слідчого від 20.11.2015 року майно, передане на відповідальне збереження ОСОБА_11 , було передане на відповідальне зберігання його представнику ОСОБА_8 . Проте, до цього часу зазначена постанова слідчого не виконана. В оскаржуваній постанові слідчого від 11.10.2016 року про закриття кримінального провадження викладені обставини фактично не враховані, оцінки їм не надано, не зазначається, в зв`язку з чим особи, які не мають будь-якого відношення до спадкового майна, не повинні відповідати за свої дії, пов`язані з розпорядженням майном, на яке він має право. Не містить оскаржувана постанова і відповіді, в зв`язку з чим кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 185 КК України закривається на підставі відсутності складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Він вважає, що неодноразові безпідставні рішення слідчого незаконно закрити кримінальне провадження свідчать про упередженість, некомпетентність слідства, неефективність дій слідчого при прийнятті рішень. Рішеннями слідчого чиняться перешкоди йому у доступі до суду, що порушує його права, передбачені ст. 6 Європейської конвенції з прав людини. В зв`язку з викладеним він вважає, що оскаржувана постанова повинна бути скасованою, а кримінальне провадження направлене для проведення досудового розслідування для вирішення питання про встановлення винних осіб, пред`явлення їм підозри у вчиненні зазначеного злочину, направлення провадження до суду з обвинувальним актом. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, він просив: 1. Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 11.10.2016 року слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області МВС України капітана поліції ОСОБА_4 , № 0007874 від 29.11.2013 року, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. 2. Зобов`язати провести досудове розслідування (вхідний № 42247 від 26.12.2016 року) (а. с. 2 7) .

Згідно постанові про закриття кримінального провадження від 11.10.2016 року слідчий СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007874 від 29.11.2013 року, встановив. Досудовим розслідуванням було встановлено, що в період часу з 25.07.2013 року до 27.11.2013 року невстановлена особа шляхом підбору ключа проникла до приміщення кімнати, площею 16,50 м ? , в квартирі АДРЕСА_2 , яка згідно рішенню Зарічного районного суду м. Суми № 1805/6944/2012 від 26.11.2012 року належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході проведення ряду слідчо-оперативних заходів було встановлено, що 27.11.2013 року у вказаній кімнаті виявлено зникнення речей, право власності на які належало померлому ОСОБА_9 , та до цього часу не розділено порівну між спадкоємцями за законом та за заповітом, а саме: між сином померлого, потерпілим ОСОБА_3 , та спадкоємцем за заповітом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Серед зниклих речей були: меблева стінка Світлана , 3 килими, холодильник ОРСК-4 , коричневий диван, трельяж, піч буржуйка, бінокль, мисливська фінка, посуд та фотографії. В ході досудового розслідування було встановлено, що в кв. АДРЕСА_2 є дві кімнати, одна з яких, жилою площею 13,30 м ? , належить ОСОБА_10 , а друга кімната, площею 16,50 м ? , належить ОСОБА_3 . 18.12.2014 року на підставі ухвали про обшук кімнати ОСОБА_10 було виявлено, вилучено та передано доньці останньої ОСОБА_11 під розписку про збереження наступне майно: - стінка Світлана із 5 шаф, коричневий диван та один килим, розміром 2,98 x 1,95 м. 08.07.2015 року до кімнати ОСОБА_10 заселився ОСОБА_12 , який представився братом співмешканця ОСОБА_11 . 11.07.2015 року ОСОБА_11 почала вивозити речі, передані їй для зберігання, а саме: під керуванням останньої невідомі хлопці виносили речі, встигши помістити до приїзду міліції, одну шафу із стінки ОСОБА_13 на вантажний автомобіль. Відповідно до ст. 388 КК України розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, яке описано, здійснене особою, якій це майно ввірено, є незаконними. 20.11.2015 року після неодноразових заяв ОСОБА_8 про те, що вказані речі можуть бути пошкоджені, знищенні чи переховані, слідчим було винесено постанову про передачу речових доказів на відповідальне зберігання ОСОБА_8 . У цей же день постанову було вручено мешканцю кімнати жилою площею 13,3 м ? , в якій знаходяться речові докази, ОСОБА_12 та було роз`яснено право на оскарження. 21.11.2015 року постанову було передано ОСОБА_11 та було роз`яснено право на її оскарження протягом 10 днів. Станом на 18.02.2016 року постанова не оскаржена. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не виконали постанову слідчого та заборонили доступ до кімнати, де зберігаються ввірені ОСОБА_11 речові докази. Надалі були підготовлені матеріали клопотання до Ковпаківського районного суду м. Суми з метою проведення обшуку в даній квартирі. Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми у задоволенні клопотання про проведення обшуку відмовив, про що наявна відповідна ухвала, вмотивовуючи це тим, що даний факт має цивільно-правовий характер. Враховуючи вищевикдадене та у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, керуючись ст. 110, п. 2 ч. 1. ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007874 від 29.11.2013 року, закрити у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. 2. Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 3. Копію постанови направити прокурору, заявнику. 4. Вказана постанова може бути оскаржена відповідно до ст. ст. 303, 304 КПК України слідчому судді протягом десяти днів з дня отримання її копії (а. с. 9) .

У відкритому судовому засіданні ОСОБА_3 надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі. Він просив: 1. Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 11.10.2016 року слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області МВС України капітана поліції ОСОБА_4 , № 0007874 від 29.11.2013 року, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. 2. Зобов`язати провести досудове розслідування.

У судове засідання слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги, у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України. Про місце, дату та час судового засідання він був повідомлений належним чином. До початку судового засідання матеріали кримінального провадження № 0007874 слідчому судді надані не були.

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, вислухавши його пояснення, перевіривши додані до скарги документи, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до наступного висновку.

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження від 11.10.2016 року вбачається, що слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_4 взагалі не проводив будь-які слідчі дії, в тому числі допити свідків, одночасні допити, тимчасові доступи до речей та документів, призначення експертиз тощо. Тобто він: - не забезпечив швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; - не всебічно та неповно дослідив обставини кримінального провадження, не виявив як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, не надав їм належну правову оцінку та не забезпечив прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень; - в межах своєї компетенції не вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила; - не застосував всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування; - не скористався у повному обсязі наданими йому повноваженнями, передбаченими ст. 40 КПК України, щодо проведення слідчих (розшукових) дій тощо.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, слід задовольнити.

Крім того, прихожу до висновку про те, що в даному конкретному випадку вбачаються ознаки складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням у житло.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 21, 303 310, 376, 392, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_4 від 11.10.2016 року про закриття кримінального провадження № 0007874, внесеного 29.11.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1