Справа № 461/1705/17
Провадження №1-кп/461/251/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2017 р. Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, із вищою освітою, одруженого, працюючого таксистом, який має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше несудимого, який зареєстрований за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, село Вирів, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 23 січня 2017 року о 07 год. 05 хв. керуючи автомобілем марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним у місті Львові, по вулиці Личаківській у напрямку до площі Митної, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №136 від 06.03.2013 року, а саме: Р.1 п.1.5; Р.2 п.2.3 (б, д); Р.12 п.п.12.1, 12.3; та Р.18 п.п.18.1, які виразилися в тому, що він під час руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться навпроти будинку №3 на вул.Личаківській у м.Львові, по якому в цей час справа на ліво, по ходу руху зазначеного автомобіля, рухалася пішохід ОСОБА_6 , не зменшив швидкість та своєчасно не зупинив керований ним автомобіль, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_6 , в результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №31/2017 від 26.01.2017 року у ОСОБА_6 є наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лонної та сідничної кісток тазу справа, перелом крижової кістки зліва, перелом шийки правої лопатки, переломовивих правої плечової кістки, черезміжвиростковий перелом лівої великогомілкової кістки, струс головного мозку, синці зовнішньої поверхні верхньо-середньої частини лівого стегна, зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу, які ускладнились травматичним шоком важкого ступеня. Дані ушкодження ОСОБА_6 утворилися від контактів зовнішньої поверхні тазу зліва, зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу, правого плечового суглобу з тупими предметами, могли бути спричинені 23.01.2017 року, під час ДТП при авто наїзді легкового автомобіля зліва ззаду з наступним падінням на праву половину тіла, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, зокрема, про те, що він 23 січня 2017 року о 07 год. 05 хв. керуючи автомобілем марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним у місті Львові, по вулиці Личаківській у напрямку до площі Митної, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №136 від 06.03.2013 року, а саме: Р.1 п.1.5; Р.2 п.2.3 (б, д); Р.12 п.п.12.1, 12.3; та Р.18 п.п.18.1, які виразилися в тому, що він під час руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться навпроти будинку №3 на вул.Личаківській у м.Львові, по якому в цей час справа на ліво, по ходу руху зазначеного автомобіля, рухалася пішохід ОСОБА_6 , не зменшив швидкість та своєчасно не зупинив керований ним автомобіль, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_6 , в результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживання, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що обвинувачений раніше не судимий, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки, з урахуванням суспільної небезпечності обвинуваченого, його виправлення можливе без відбування покарання.

Поряд з тим, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений злочин, суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 працює таксистом і вказаний вид діяльності є його основним джерелом доходу, необхідний для матеріального забезпечення сім`ї дружини та двох неповнолітніх дітей, а відтак суд вважає за можливе не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами.
Крім того, по даній справі прокурором ОСОБА_7 в інтересах Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 , про стягнення з останнього витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 4144,93 грн. з підстав викладених у позовній заяві.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав цивільний позов у повному обсязі.

Оцінивши заявлений цивільний позов, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що така шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненим ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням, а тому у відповідності до ст.ст.23, 1166 ЦК України, враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з встановленням двох років іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи та проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львів 4144 (чотири тисячі сто сорок чотири) грн. 93 коп. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави 2201 (дві тисячі двісті одну) грн. процесуальних витрат за залучення експертів.

Речові докази:

диск DVD-R «Verbatim» 4,7 GB із відеозаписом події ДТП від 23.01.2017 року залишити в матеріалах кримінального провадження;

автомобіль марки «BMW 318» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1