1-кс/754/1781/17
Справа № 754/9435/17
У Х В А Л А
Іменем України
21 липня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві - ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009611 від 20.07.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.5, п. 12 ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20.07.2017 року слідчий Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009611 від 20.07.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.5, п. 12 ч.1 ст. 115 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: на автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 1986 року випуску, з метою збереження речових доказів, на час проведення досудового розслідування.
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009611 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 п. 12 ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2017 року приблизно о 22 годині 45 хвилин невстановлені особи, за попередньою змовою групою осіб, знаходячись на автостоянці торгівельного комплексу «Ашан», розташованого у м. Києві по вул. Гната Хоткевича, 1 в м. Києві використовуючи автоматичну вогнепальну зброю системи «Калашнікова» АК-74, кал. 5,45 мм., у громадському місці, наражаючи багатьох осіб, які на той час перебували у вказаному місці на небезпеку, зробили не менше 22 пострілів у бік громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши останньому множинні вхідні та вихідні поранення обох передпліч, пахової зони та нижніх кінцівок, унаслідок чого наступила смерть потерпілого на місці події, тим самим умисно, протиправно позбавили життя ОСОБА_5 та з місця вчинення злочину зникли.
Як підставу для задоволення клопотання та в обґрунтування необхідності накладення арешту на вказаний транспортний засіб слідчий зазначає, що 19.07.2017 року, під час проведення огляду місця події, а саме території торгівельного комплексу «Ашан», що по вул. Гната Хоткевича, 1 в м. Києві було вилучено автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 .
Крім того, 20.07.2017 року вищевказаний автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, що є підставою для його арешту.
В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, слідчий суддя прийшов до настуних висновків.
Згідно чинного Кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення.
Зідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 167 УПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. 2. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. 3. У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. 4. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. 5. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУПН в м. Києві ОСОБА_7 від 20.07.2017 року автомобіль «ВАЗ 2106» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0009611 від 20.07.2017 року.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що міститься в матеріалах поданого клопотання автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 .
Отже, дослідивши матеріали клопотання та надані для ознайомлення документи, заслухавши слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим наведені обґрунтовані підстави для накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 та подане клопотання слід задовольнити.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009611 від 20.07.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.5, п. 12 ч.1 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , ЕІ 1986 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 .
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець мана, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна, відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Слідчий суддя: ОСОБА_1