Справа № 520/3702/16-к
Провадження № 1-кп/520/358/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні №0005953 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дмитрівка, Болградського району Одеської області, гагауза, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В с т а н о в и в :

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явились.
Судом належним чином неодноразово приймалися передбачені законом необхідні заходи щодо виклику в суд потерпілої та законного представника потерпілої. Однак, потерпіла та законний представник потерпілої в судові засідання не з`являються, заяву про розгляд справи у їх відсутність суду не надали, прокурором явка потерпілої та законного представника потерпілої в судове засідання не забезпечена.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Захисник та обвинувачений не заперечують проти призначення справи до судового розгляду.

Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідають вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України.

П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд, при викладених обставинах вважає необхідним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд 1-ої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від протиправних дій, оскільки розмір матеріальної шкоди впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченого, тому необхідно встановити дійсну вартість викраденого майна.

Згідно пункту 3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З аналізу положень ст.ст.92-93 КПК України також вбачається, що обов`язок доказування розміру такої шкоди, шляхом збирання доказів, покладається на слідчого і прокурора.

Таким чином, вищезазначені вимоги процесуального закону зобов`язували сторону обвинувачення, перед складенням обвинувального акту, належним чином зібрати докази в обґрунтування доведення розміру заподіяної потерпілому шкоди, відкрити ці докази стороні захисту, після чого використати їх безпосередньо в суді.

Відповідно до роз`яснень пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення злочину, визначається лише вартістю цього майна, яке виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості про вартість майна, яке вказано як об`єкт злочину відсутні. Крім того, відомості про наявність будь-яких речових доказів, довідок, можливо виданих суб`єктами підприємницької діяльності з правом проведення товарознавчих досліджень, висновків відповідних експертиз, інших документів чи протоколів процесуальних дій, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні.

Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутнє процесуальне рішення щодо залучення до участі у кримінальному провадженні законного представника неповнолітньої потерпілої, який на підставі ст.59 КПК України повинен бути залученим до кримінального провадження, якщо потерпілий є неповнолітнім та на підставі ст.44 КПК України користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє.

В той же час в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про участь законного представника в процесуальних діях, які проводились з неповнолітнім потерпілим, про повідомлення законного представника неповнолітнього потерпілого про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, тобто в період досудового розслідування органом досудового розслідування порушені права потерпілого та законного представника потерпілого.

Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про складання обвинувального акту. В той же час, в реєстру видно, що захисником обвинуваченого в період досудового розслідування були заявлені клопотання про проведення одночасного допиту та про закриття кримінального провадження. Процесуальні рішення про розгляд заявлених захисником клопотань, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні .

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно до ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Стадія підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню має організаційний характер, в результаті якого суд, приймаючи рішення, керуючись ст.ст.314-315 КПК України, має перевірити відповідність вимогам кримінального процессуального закону обвинувальний акт, підготувати умови для проведення судового розгляду й призначити справу до судового розгляду, або повернути обвинувальний акт прокурору.

Враховуючи практику застосування судами законодавства України, яким передбачено захист прав потерпілих від скоєних злочинів та правові позиції, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року, що суди зобовязані вживати всіх можливих заходів до забезпечення участі потерпілого в судовому засіданні з метою з`ясувати всі обставини справи й захистити його права та законні інтереси.

Оскільки розгляд справи без присутності потерпілої є істотним порушенням її процесуальних прав і є підставою для скасування вироку, а також враховуючи те, що тривалий період часу потерпіла та законний представник не з`являються в судові засідання, як учасники кримінального провадження, за адресою, вказаною органом досудового розслідування, потерпіла та законний представник потерпілої належним чином судом повідомлені, причини неявки суду не повідомляють, тим самим судом порушуються вимоги ст.28 КПК України, якою передбачено, що процесуальне рішення по кримінальному провадженню має бути прийняте в розумні строки.

Суд фактично позбавлений можливості, в порядку ст.139 КПК України, належним чином реагувати на неприбуття в судове засідання потерпілої.

В той же час згідно вимог чинного процессуального законодавства суд тільки сприяє, в данному випадку прокурору, у виклику в судове засідання потерпілої шляхом направлення судової повістки про виклик.

Згідно норм кримінального процесуального та кримінального законодавства України та матеріалів кримінального провадження, суд позбавлений процесуальної можливості, при викладених обставинах, забезпечити явку потерпілої та законного представника потерпілої в судове засідання, тому суд позбавлений можливості призначити справу до судового розгляду у відсутність потерпілої та законного представника потерпілої, оскільки будуть порушені права потерпілої, передбачені ст.56 КПК України, що у відповідності до ст.ст.409, 412 КПК України є істотним порушенням чинного законодавства і являється правовою підставою для послідуючого скасування вироку суду.

Так як згідно п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.409 КПК України правовими підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є:

-неповнота судового розгляду;

-невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

-істотне порушення вимог кримінального процессуального закону;

-неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є неприпустимим порушенням.

Враховуючи специфіку розгляду справи судом в стадії підготовчого судового засідання, а також враховуючи, що суд в стадії підготовчого судового засідання не має повноважень приймати процесуальні рішення про встановлення фактичного знаходження потерпілої та законного представника потерпілої для забезпечення їх явки в судове засідання, а такі повноваження має тільки орган досудового розслідування та прокурор, тому при викладених обставинах органу досудового розслідування необхідно прийняти належні процесуальні дії та процесуальне рішення, щодо встановлення фактичного місця знаходження потерпілої та законного представника з метою усунення недоліків обвинувального акта.

Тому на підставі ч.1 ст.412 КПК України суд приходить до висновку про те, що вказані, як встановлені судом, істотні порушення норм чинного законодавства України, без їх належного усунення досудовим слідством, в випадку призначення справи до її розгляду по суті, при таких обставинах, будуть перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення по даній справі.

Суд вважає, що наведені недоліки обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також істотні порушення норм КПК України повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при проведенні досудового розслідування.
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи в суд для розгляду судом являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 7, 8, 22, ст.44, 59, 91-93, 109, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005953 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №1.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1