18.05.2017
Справа № 469/1497/15-к
1-кп/469/10/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, працездатного, не працює, раніше судимого:
1) 19.11.2002 р. Ленінським райсудом м. Миколаєва за ст.ст. 15 ч.1, 185 ч.3, 185 ч.3 із застосуванням ст.ст.69, 70 ч.1 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.02.2005р. за відбуттям покарання.
2) 08.06.2005 р. цим же судом за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнений 11.04.2007 р. за відбуттям покарання.
3) 02.02.2010 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців на підставі ст. 75 КК України.
4) 12.05.2011 р. цим же судом за ст.ст. 185 ч.2, ч.3 , 186 ч.2 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.07.2015 р. за відбуттям покарання.
5) 02.12.2015 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч.2 КК України на підставі угоди про визнання винуватості на 3 роки позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік.
6) 02.12.2015 р. цим же судом за ст.190 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. Постановлено про самостійне виконання покарання за ст. 309 ч.2 КК України за вироком цього ж суду від 02.12.2015 р. Ухвалою цього суду від 28.03.2016 р. штраф замінено на 50 годин громадських робіт (на підставі ст. 53 ч.5 КК України).
7) 29 квітня 2016 р. цим же судом (з урахуванням змін відповідно до ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року) за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, штраф за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 02.12.2015 року в розмірі 850 грн. постановлено виконувати окремо,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження -
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 .

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 повторно, маючи не погашену судимість за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.02.2010 року за ч.1 ст.309 КК України, у першій половині дня 17 жовтня 2015 року на вул.Електронна у м.Миколаєві у невстановленої особи придбав шприц з опієм ацетильованим вагою у перерахунку на висушену речовину 0.0083 г. за ціною 100 грн., яку в подальшому, розуміючи, що зберігання наркотичних речовин заборонено законодавством, умисно, протиправно, з метою її вживання в майбутньому, помістив до правої кишені джинсів, після чого з вказаною наркотичною речовиною на маршрутному таксі «Миколаїв-Одеса» поїхав до смт.Березанка Миколаївської області. Цього ж дня, приблизно о 13.05 год. ОСОБА_3 затримано працівниками Березанського РВ УМВС України в Миколаївській області на території Березанської Центральної районної лікарні за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП та під час особистого огляду його речей, як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в кишені джинсів виявлено та вилучено пластиковий медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим масою у перерахунку на висушену речовину 0,0083 г.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно.
Зазначені обставини підтверджені доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Так, обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у пред"явленому йому обвинуваченні, викладених у обвинувальному акті обставин не заперечував та пояснив, що він 17 жовтня 2015 року в першій половині дня придбав у м.Миколаєві шприц з 2 мг. ацетильованого опію та поїхав до смт.Березанка, де вживав наркитичні засоби та алкоголь, після чого його затримали та вилучили наркотики.
Крім показань обвинуваченого, його винність підтверджується :
-копіями матеріалів адміністративного провадження щодо ОСОБА_3 від 17 жовтня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, з протоколом про адміністративне затримання від 17 жовтня 2015 року, який містить дані про виявлення у ОСОБА_3 шприца з рідиною коричневого кольору ємкістю 1 мл. (а.с.136-138);
-висновком експерта № 1947 (а.с.141-145), виконаного на підставі постанови слідчого про призначення судово-хімічної експертизи (а.с.139), відповідно до якого надана на експертизу рідина, яка вилучена у ОСОБА_3 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0083 г.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину та надав показання суду з приводу пред`явленого йому обвинувачення, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України вирішив обмежитись дослідженням вказаних доказів та документів, що характеризують обвинуваченого і впливають на покарання.
Обставиною, яка пом"якшує покарання, є активне сприяння розкриттю злочину.
Суд не враховує посилання прокурора на наявність обставини, що пом"якшує покарання, - щирого каяття, оскільки щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася, проте такої оцінки своїм діям обвинувачений не надав, а також на наявність обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину у стані наркотичного та алкогольного сп"яніння, оскільки ні виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті, ні пред"явлене ОСОБА_3 обвинувачення не містить даних про перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного чи/та наркотичного сп"яніння, та у ході судового розгляду поясненнями обвинуваченого підтверджено, що алкоголь та наркотики він вжив після вчинення дій, які становлять об"єктивну сторону злочину.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, з 2001 року перебуває на обліку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру з діагнозом : синдром залежності від опіоїдів, за місцем проживання характеризується посередньо.
Виходячи з викладеного та враховуючи думку сторін кримінального провадження про можливість призначення обвинуваченому мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.309 КК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах.
Оскільки зазначений злочин вчинено ОСОБА_3 до постановлення вироків Ленінського районного суду м.Миколаєва від 02 грудня 2015 р. за ст. 309 ч.2 КК України, від 02 грудня 2015 р. за ст.190 ч.2 КК України та від 29 квітня 2016 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, то йому слід призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, при цьому штраф за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 02.12.2015 року в розмірі 850 грн. на підставі ч.3 ст.72 КК України виконується окремо.
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано і потреба у їх застосуванні відсутня.
Суд вирішує питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з засудженого на користь держави витрати, пов"язані з залученням експерта.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 29 квітня 2016 року, з урахуванням змін відповідно до ухвали Апеляційного суду Миколаївської області, та остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання три роки сім місяців позбавлення волі.
Строк покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання за ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року, тобто з 10 листопада 2016 року, зарахувати в строк відбування покарання покарання у виді позбавлення волі, частково відбуте за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 29 квітня 2016 року, з урахуванням змін відповідно до ухвали Апеляційного суду Миколаївської області.
На підставі ч.3 ст.72 КК України самостійно виконувати покарання у виді штрафу, призначене вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 02 грудня 2015 року за ч.2 ст.190 КК України.
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ у справі експертний пакет № 1441743, всередині якого знаходиться шприц з опієм ацетильованим вагою 0.0051 г., - після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз у сумі 384 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: