Єдиний унікальний № 500/7339/15-к
Провадження № 1-кп/500/153/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
14 грудня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_8 ,
потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представник потерпілого ОСОБА_11 ,
розглянувши в м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003832, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого та проживаючого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

встановив:
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Судовий розгляд кримінального провадження відкладений на 11 січня 2017 року, а строк тримання під вартою закінчується 16 грудня 2016 року.

Прокурор ОСОБА_5 13 грудня 2016 р. подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора, потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, його участь при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ч. 1 ст. 193 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст. 199 КПК України, не передбачена.

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка про отримання судової повістки про виклик до суду, в порядку ч. 1 ст. 53 КПК забезпечена участь захисника ОСОБА_7 на окрему процесуальну дію для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , залучений на окрему процесуальну дію, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково та обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити строк тримання під вартою з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2015 р. з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків відносно ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку та закінчується 16 грудня 2016 року, а судовий розгляд у цьому провадженні на даний час ще не закінчений з об`єктивних причин, у зв`язку з чим виникла необхідність розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд також відповідно до ст. 178 КПК України оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; його вік та стан його здоров`я; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі те, що він не одружений, не має й утриманців; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання; а також розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується.

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права те, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховатися від суду, з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та вже переховувався від органів досудового розслідування і перебував у розшуку, що підтверджується раніше наданими прокурором документами, а саме постановами про оголошення у розшук від 30.11.2011 р. та від 19.11.2013 р., постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 30.11.2011 р. про надання дозволу органам МВС України на затримання ОСОБА_8 та доставку його до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, клопотанням слідчого до компетентного органу Російської Федерації про видачу правоохоронним органам України ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності. Також є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з огляду на те, що судовий розгляд у даному провадженні ще не закінчений та не допитані усі свідки обвинувачення. Про наявність цих ризиків судом неодноразово раніше наголошувалося під час постановлення ухвал про продовження строку тримання під вартою. На даний час суд не вбачає підстав для відступлення від цього висновку.

Разом з цим, суд раніше вже висловлював думку про недоведеність наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_8 , залишаючись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Суд в черговий раз звертає увагу прокурора на те, що у клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 лише формально зроблене посилання на існування такого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак наявність цього ризику не тільки не доведена доказами, а й не обґрунтована у самому клопотанні, тому суд знов не приймає до уваги посилання прокурора на наявність цього ризику та звертає увагу прокурора на неприпустимість подання формальних клопотань без їх належного обґрунтування, про що судом неодноразово раніше зверталася увага.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що, перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_8 може ухилитися від суду, а тому справжній інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_8 на свободу.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну його поведінку та запобігти ризикам, зазначеним у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 11 лютого 2017 року.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 369 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, до 11 лютого 2017 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 11 лютого 2017 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№ 22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3