Справа№ 640/7564/17
н/п 1-кп/640/606/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київськийрайонний суд м. Харковаускладі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області,українця,громадянина України, не судимого,з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця строкової служби, водія 2 відділення гранатометного взводу 1 батальону оперативного призначення (змішаного) військової частини НОМЕР_1 , солдата, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 407 КК України, -
29 листопада 2016 року ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №261 від 30 листопада 2016 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», солдата ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини та поставлено на всі види забезпечення. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 280 від 26 грудня 2016 року призначено на посаду водія 2 відділення гранатометного взводу 1 батальйону оперативного призначення (змішаного).
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4. Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу,зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо, 22 березня 2017 року допустив їх порушення та вирішив стати на злочинний шлях і самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 22 березня 2017 року, порушеним ст.ст.2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та станом до 18 травня 2017 року до військової частини не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
18 травня 2017 року солдат ОСОБА_4 повернувся до розташування військової частини та почав виконувати покладені на нього службові обов`язки.
Незаконно перебуваючи поза місцем служби весь час перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем строкової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного, визнав повністю, щиро розкаявся, заявив клопотання про слухання справи на підставі вимог ч.3 ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву, у якій зазначив, що обвинувачення йому зрозуміло, процесуальні наслідки визнання свої вини та слухання справи у такому порядку, йому відомі.
З урахуванням клопотання обвинуваченого та думки прокурора, який не заперечував проти слухання справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, виклав фактичні обставини вчинення злочину відповідно до змісту обвинувального акту.
Суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем строкової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного.
При призначенні покарання суд в сукупності оцінив обставини справи, механізм вчинення злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується негативно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, той факт, що він добровільно повернувся до місця служби. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, посткримінальну поведінку обвинуваченого, який самостійно повернувся у військову частину, що у своєї сукупності значно зменшує суспільну небезпеку кримінального правопорушення та його наслідки, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, відповідно до ст..ст. 75, 76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-375 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покаранняу вигляді позбавлення волі настрок 3 (три) роки.
На підставі положень ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі положень ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу державного органу з питань пробації; повідомляти державний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1