Справа № 211/4967/16-к
Провадження № 1-кд/211/3/16
У х в а л а

28 грудня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курська РФ, громадянки України, без освіти, останнє відоме місце проживання в Україні - АДРЕСА_1 , засудженої 24.06.2010 року вироком Сормовського районного суду м. Нижнього Новгороду за вчинення злочинів, передбачених частиною 1 ст.30, п. г частини 3 ст. 228.1, частиною 3 ст.228 КК Російської Федерації до 8 років 6 місяців позбавлення волі, відбуває покарання в ФКУ Виправна колонія № 18 ГУФСВП Росії по Нижньогородській області, кінець відбуття строку покарання 22.03.2018 року,

в с т а н о в и в:

Міністерства юстиції України звернулося з клопотанням до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, вказавши, що 25 липня 2016 року наказом № 2275/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої вироком російського суду громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись статтею 606 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 06.08.2013 за № 06-70724/13.

ОСОБА_4 засуджено вироком Сормовського районного суду Нижнього Новгороду від 24.06.2010 з урахуванням змін, внесених постановою Ардатовського районного суду Нижньогородської області від 28.10.2012, до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 30, пунктом «г» частини третьої статті 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів, вчинене групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі), частиною другою статті 228 (незаконне придбання та зберігання, без мети збуту наркотичних засобів, вчинене в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації тексти статей додаються), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 18 ГУФСВП Росії по Нижньогородській області»; кінець відбуття строку покарання - 22.03.2018.

30.05.2016 від Міністерства юстиції Російської Федерації отримано інформацію щодо незастосування до засудженої умовно-дострокового звільнення, право на яке у неї наступило 23.05.2015.

Згідно з вироком Сормовського районного суду Нижнього Новгороду від 24.06.2010, останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянці України російським судом, заявник просить визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винною вироком Сормовського районного суду Нижнього Новгороду від 24.06.2010 з урахуванням змін, внесених постановою Ардатовського районного суду Нижньогородської області від 28.10.2012р., визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою ОСОБА_4 на підставі вироку Сормовського районного суду Нижнього Новгороду від 24.06.2010 з урахуванням змін, внесених постановою Ардатовського районного суду Нижньогородської області від 28.10.2012.

Дослідивши матеріали, надані до клопотання, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка вважає, що клопотання є обґрунтованим та відповідає вимогам закону, суд вважає, що з урахуванням визначених статтею 610 КПК України положень клопотання про приведення зазначеного вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України "Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік" встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.

Відповідно до статті 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.

При розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Згідно вироку Сормовського районного суду Нижнього Новгороду від 24.06.2010р., з урахуванням змін, внесених постановою Ардатовського районного суду Нижньогородської області від 28.10.2012р., ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 30, пунктом «г» частини третьої статті 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів, вчинене групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі), частиною другою статті 228 (незаконне придбання та зберігання, без мети збуту наркотичних засобів, вчинене в особливо великому розмірі) КК Російської Федерації.

Визначаючи статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави, суд приходить до висновку про наступну відповідність:

- частина 1 статті 30, пункт г частини 3 статті 228.1 КК РФ відповідає частині 1 статті 15, частині 3 статті 307 КК України, якою передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти дванадцяти років з конфіскацією майна;

- частина 2 статті 228 КК РФ відповідає частині 3 статті 309 КК України, якою передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- визначити ОСОБА_6 покарання у виді восьми років 6 місяців позбавлення волі.

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про наявність визначених статтею 10 Конвенції про передачу засуджених осіб підстав для продовження виконання вироку на території України, оскільки в такому випадку дотримуватиметься характер і тривалість покарання, призначеного ОСОБА_4 державою винесення вироку, що не суперечить законодавству України.

За вказаних обставин, беручи до уваги дотримання визначених статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб умов передачі ОСОБА_4 для відбування покарання в Україну, судом встановлено, що відбування ОСОБА_4 покарання в Україні відповідає вимогам статті 10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених санкцією частини 3 статті 307 КК України.

Передбачене санкцією частини 3 ст.307 КК України мінімальне покарання вище від покарання, призначеного ОСОБА_4 , але відповідно до пункту 2 частини 4 ст.610 КПК України воно не змінюється.

Передбачене частиною 3 ст.307 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна судом Російської Федерації до ОСОБА_7 не застосовано, так як не передбачено відповідним законом Російської Федерації.

Керуючись ст.ст.3, 9, 10 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.610 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України у відношенні ОСОБА_4 задовольнити.

Визначити положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 засуджено за вироком Сормовського районного суду Нижнього Новгороду від 24.06.2010 року, з урахуванням змін, внесених постановою Ардатовського районного суду Нижньогородської області від 28.10.2012р., а саме частина 1 статті 30, пункт г частини 3 статті 228.1 КК РФ відповідає частині 1 статті 15, частині 3 статті 307 КК України, частина 2 статті 228 КК РФ відповідає частині 3 статті 309 КК України.

Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою ОСОБА_8 на підставі вироку Сормовського районного суду Нижнього Новгороду від 24.06.2010 року, вісім років шість місяців.

Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженої в Україну.

Суддя ОСОБА_1