Єдиний унікальний номер 185/94/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002792 від 03 листопада 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Тернівка Дніпропетровської області, українця,

громадянина України, з професійно-технічною освітою,

офіційно не одруженого, який зареєстрований

за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає

за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

10.10.2016 року Петропавлівським районним судом

Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до

покарання у вигляді громадських робіт строком двісті годин,

покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
30.10.2016 року, приблизно о 17:30 годин, ОСОБА_3 знаходився в приміщенні роздягальні «Екопекарні», розташованої по вул. Горького, 184 м. Павлограда Дніпропетровської області, де іноді працює різноробочим та побачив, як помічник пекаря ОСОБА_5 , збираючись йти на своє робоче місце поклала в свою сумку мобільний телефон марки «Леново А536» imei: НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 30.10.2-2016 року, близько 17.40 годин, повернувся в приміщення роздягальні «Екопекарня», де будучи осудною особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що його дії є таємними, та їх ніхто не бачить, знаходячись в приміщенні роздягальні «Екопекарні», розташованої за адресою: вул. Горького, 184 м. Павлограда, шляхом вільного доступу, відчинивши замок сумки ОСОБА_5 , таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Леново А536», та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5502-16 від 21.11.2016 року, на суму 1440 грн.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що 30.10.2016 року, приблизно о 17:30 годин, він знаходився в приміщенні роздягальні «Екопекарні», розташованої по вул. Горького, 184 м. Павлограда Дніпропетровської області, де працював різноробочим, та підійшов до знайомої ОСОБА_5 , у якої попросив грошей в займи на лікування дитини. Коли ОСОБА_5 йому відмовила, та пішла на своє робоче місце, він з її сумки викрав мобільний телефон марки «Леново А536», який здав у ломбард, а отримані гроші в сумі 500 грн. витратив на придбання ліків для своєї дитини.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, активне розкриття злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, ступень тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, а також те, що останній за місцем проживання характеризується негативно, матеріальну шкоду потерпілій не відшкодовано, вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання за попереднім вироком, тобто обвинувачений на шлях виправлення не став, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту.
На підставі п.4 ч. 1 ст. 72 КК України слід перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року у виді громадських робіт у покарання у виді арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 частково приєднати покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року, яким він був засуджений до покарання у вигляді громадських робіт строком на двісті годин, так як останній не відбув покарання у вигляді громадських робіт.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 352 (триста п`ятдесят дві ) грн. 40 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.

На підставі п.4 ч.1 ст. 72 КК України ОСОБА_3 перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року у виді 200 (двісті) годин громадських робіт у покарання у виді арешту строком на 25 (двадцять п`ять) днів.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання приєднати не відбуте покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року, та остаточно призначити покарання у виді трьох місяців двадцяти п`яти днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 352 (триста п`ятдесят дві ) грн. 40 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .