УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 20 грудня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
Як вбачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області

від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК із застосуванням

ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
20 грудня 2016 року Апеляційний суд Херсонської області, під час розгляду кримінального провадження, скасував вирок районного суду і постановив новий, яким ОСОБА_4 визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК та призначив йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 7 років.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу слід залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону у поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування вироку апеляційного суду на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 374, 412, 414, 420 цього Кодексу та зважаючи на приписи статей 50 та 65 КК.
Крім того, слід зауважити, що касаційна скарга прокурора містить суперечності, оскільки в мотивувальній її частині прокурор звертає увагу касаційного суду на те, що: «дії ОСОБА_5 носили зухвалий характер та безжалісний характер, що дає підстави вважати про зневажливе ставлення останнього до найважливіших цінностей суспільства життя людини»; « ОСОБА_5 будь-яких заходів до відшкодування потерпілій моральної шкоди та матеріальних збитків не вжито», однак з долученої копії оскаржуваного судового рішення, вбачається, що воно не стосуються цієї особи.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3