Справа № 460/1977/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/552/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 13 березня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-н України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, згідно ст.89 КК України раніше несудимий,

засуджений за ст.286 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі. Також ОСОБА_9 засуджений за ст.125 ч.1 КК України до штрафу 850 грн. та на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 березня 2014 року по 14 березня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_9 слід рахувати з часу його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді застави, залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИЛА :

за вироком суду ОСОБА_9 засуджений за те, що 21 червня 2012 року, близько 20.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу дамби озера в селі Віжомля Яворівського району Львівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, зумовлених претензіями зі сторони ОСОБА_10 стосовно розкиданої скирди сіна, розпочав суперечку із ОСОБА_10 , в ході якої застосував до нього фізичну силу, при цьому із салону свого автомобіля марки «Фольксваген Гольф», р.н. НОМЕР_1 , який був припаркований на дамбі, дістав знайдений ним газовий пістолет марки «SUPER-Р 35», який вогнепальною зброєю не являється, та наніс ним удар в область голови ОСОБА_10 , спричинивши йому рану в тім`яно-потиличній ділянці голови, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Також ОСОБА_9 21 червня 2012 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (етанол 2,04 проміле) та не маючи відповідних документів на право керування транспортним засобом, керуючи не зареєстрованим автомобілем марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 реєстрації республіки Польща, рухався вулицею Данила Галицького в с. Віжомля Яворівського району Львівської області в напрямку до автодороги сполучення м. Яворів - м. Судова Вишня, під час чого порушив вимоги безпеки Правил дорожнього руху України:

- 1.2 в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

- 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- 2.1(б) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб;

- 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- 2.9 (а) водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- 11.2 нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини;

- 11.13 забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованиу безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутністю інших під`їздів і за умови виконання пунктів 26.1-26.3 цих Правил;

- 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

- 2.10 (в) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, які полягали в тому, що він під час руху не слідкував за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував за її зміною, не переконавшись у безпеці виконання маневру, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, рухаючись по якій був неуважним і не врахував оточуючої дорожньої обстановки, не стежив за її зміною, не обрав безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і перед виникненням перешкоди для руху мати можливість вчасно зменшити швидкість руху аж до повної зупинки автомобіля, перед виникненням перешкоди для руху - пішохода ОСОБА_11 , яка рухалася по краю проїзної частини дороги назустріч йому, вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до його повної зупинки, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_11 , яка отримала тяжке тілесне ушкодження, а після вказаного ОСОБА_9 , переміщав транспортний засіб, поїхавши з місця пригоди та повернувшись згодом.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 вказує, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання, яке є невідповідним ступеню важкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і явно несправедливим через суворість, що доводиться наступними обставинами : ОСОБА_9 необґрунтовано визнано винним у порушенні п.11.13 ПДР, згідно з яким забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, оскільки автомобіль ОСОБА_9 не рухався по тротуару або пішохідній доріжці, оскільки тротуару чи пішохідної доріжки на місці події не було. Судом не враховано в якості пом`якшуючої відповідальність обставини порушення потерпілою ОСОБА_11 п.4.1 ПДР, оскільки вона йшла в напрямку руху транспортних засобів, а не на зустріч їм. Також судом не враховано в якості пом`якшуючих відповідальність обставин скоєння злочину ОСОБА_9 внаслідок збігу тяжких особистих обставин, який був побитий на очах знайомої дівчини та залишився на місці події один у малознайомій обстановці, не знав які дії по відношенні до нього можуть ще вчинити особи, які його били, тому мусів покинути місце події на своєму автомобілі, хоча і був стані сп`яніння. В зв`язку з отриманим під час побиття струсом мозку не міг адекватно оцінити дорожню обстановку і відповідно реагувати на її зміну. Крім того з часу вчинення злочину пройшло 4 роки, обвинувачений за цей час нових злочинів не вчиняв, відшкодовував шкоду потерпілим і мав намір відшкодувати її в повному обсязі. Будь-яких даних, які б свідчили про необхідність виправлення засудженого лише в умовах позбавлення волі місцевим судом не встановлено.

За таких обставин просить вирок Яворівського районного суду Львівської області від 13.03.2017р. відносно ОСОБА_9 змінити, застосувати до ОСОБА_9 ст.75 КК України і призначити покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_11 та представників потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку місцевого суду , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів визнала, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення , виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, вчинених обвинуваченим при обставинах, зазначених у вироку суду, кваліфікація його дій за ст.286 ч.2, ст.125 ч.1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Покликання захисника ОСОБА_7 про необгрунтованіст визнання місцевим судом винним ОСОБА_9 у порушенні п.11.13 ПДР, неврахування порушення п.4.1 ПДР самою потерпілою ОСОБА_11 , а також неврахування в якості пом`якшуючої відповідальність обставиною скоєння злочину ОСОБА_9 внаслідок збігу тяжких особистих обставин спростовуються матеріалами кримінального провадження, тому не можуть впливати на кваліфікацію дій ОСОБА_9 та обрану йому міру покарання.

Колегія суддів вважає, що покарання за скоєний злочин було призначено ОСОБА_9 в межах санкції кримінального закону, який передбачає відповідальність за вчинене, і з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Разом з тим, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів прийшла до висновку про наявність обставин, які вказують на можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування призначеного покарання.

Так, в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги останній свою вину у вчиненні злочину повністю визнав і у вчиненому щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою. Крім того, апеляційний суд бере до уваги позицію потерпілої ОСОБА_11 , яка в своїй заяві зазначила, що ОСОБА_9 повністю відшкодував їй заподіяну шкоду, жодних претензій до останнього вона не має та просить не застосовувати до ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі.

Також апеляційний суд враховує те, що з часу вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень пройшов значний термін 5 років, за який ОСОБА_9 жодних правопорушень не скоював.

Відповідно до ст. 75 КК, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин справи та даних про особу обвинуваченого колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без відбування призначеного покарання із застосуванням до нього положень ст. 75 КК України.

З врахуванням наведеного апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_9 покарання зміні, що, на думку колегії суддів, буде відповідати й вимогам ст.50 КК України.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задоволити частково.

Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 13 березня 2017 року відносно ОСОБА_9 змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленям права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням протягом 3 років іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України накласти на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки:

1/ періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

2/ повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3/ не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок місцевого суду залишити без зміни.

Головуючий:
Судді: