Справа № 456/912/16-к
Провадження № 1-кп/456/157/2016
ВИРОК

іменем України
08 грудня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Комсомольськ-на-Амурі, Хабаровського краю, Російської Федерації, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не одруженого, працюючого працівником з господарських робіт на ФОПП ОСОБА_5 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12 лютого 2016 року близько 12 год. 00 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою (кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження), проник через вікно в будинок АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав металеву ванну вартістю 338 гривень, яка належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 23 лютого 2016 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою вчинення крадіжки, проник на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 звідки повторно викрав металеву ємність для змішування будівельних сумішей та з господарської споруди, що розташована на подвір`ї вказаного будинку ( до якої був вільний доступ) викрав 4 металеві решітки, що належали потерпілому ОСОБА_7 вартість яких в загальному складає 343 гривні 20 копійок, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 13 березня 2016 року близько 12 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на вул. І. Франка, у м. Моршин, Львівської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів,умисно, скориставшись відсутністю продавця, повторно, відкрито, за присутності громадянина ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, викрав з шухляди, де знаходиться каса магазину, гроші в сумі 500 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та пояснив, що дійсно 12 лютого 2016, близько 12 год. 00 хв.з невідомою йому раніше особою проник через вікно в будинок АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав металеву ванну вартістю 338 гривень, яка належала ОСОБА_7 .

Окрім того 23 лютого 2016, близько 11 год. 00 хв. вінпроник на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , звідки викрав металеву ємність для змішування будівельних сумішей та з господарської споруди, що розташована на подвір`ї вказаного будинку ( до якої був вільний доступ) викрав 4 металеві решітки, що належали потерпілому ОСОБА_7 .
Також 13 березня 2016 близько 12 год. 15 хв., він, перебуваючи в магазині «Гермес», на вул. І. Франка, у м. Моршин, Львівської області,скориставшись відсутністю продавця, відкрито, за присутності громадянина ОСОБА_8 , викрав з шухляди де знаходиться каса магазину, гроші в сумі 500 гривень

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих - ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним кримінальних правопорушень при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викраденим чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив повторно відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Обираючи міру та вид покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі винуватість обставини: визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, його особу, який раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, заподіяну шкоду відшкодував, обтяжуючу винуватість обставин не має.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Суд, також вважає за можливе та необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши достатній для цього іспитовий строк.
Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого, а також думку потерпілих, міру покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та із звільненням від відбування основного покарання з випробувальним терміном на достатній строк суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Речових доказів по справі немає.

Судових витрат по справі немає

Керуючись ст., ст. 368-370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 2 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки..
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1