Дата документу Справа № 310/8016/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/8016/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/723/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - в режимі відеоконференції із Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники - адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_10 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 , тобто з 01-35 год. 21 листопада 2016 року. Строк дії ухвали встановлено до 01-35 год. 19 січня 2017 року включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить зазначену ухвалу слідчого судді від 30 листопада 2016 року скасувати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що раніше слідчим суддею вже було застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 10 днів. Дана ухвала не містить будь-яких нових доказів, які б вказували на необхідність тримання його під вартою. В подальшому слідчий суддя необґрунтовано застосував до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів. Крім того, вказує на те що фактично він був затриманий 20 листопада о 13-00 годині 30 хвилин на блок посту та було порушено його права на захист, оскільки йому не роз`яснили можливість мати захисника за власним вибором. Також зазначає, що він має постійне місце проживання та не має наміру переховуватися від слідства і суду.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ухвала слідчого судді, як і клопотання слідчого, не відповідають вимогам ст.184 КПК України, оскільки не містять ані описання ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, ані обставин, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, ані посилання на матеріали кримінального провадження, що підтверджують ці обставини, та обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того зазначає, що суддя при вирішенні питання про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 не з`ясував підстави не призначення слідчим автотехнічної експертизи та процесуальний статус вилученого транспортного засобу. Також вказує на те, що ОСОБА_6 двічі обраний один і той самий запобіжний захід, загальна тривалість якого складає 70 діб, що суперечить вимогам діючого законодавства.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_10 також просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчим суддею належним чином не перевірено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, при тому, що слідчим і прокурором не доведено наявність вказаної підозри. Крім того зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, а судом першої інстанції не встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам. Апелянт також вказує на те, що слідчим суддею безпідставно зазначено в оскаржуваній ухвалі про відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, в той час, коли він має постійне проживання у м.Кривий Ріг, де проживає разом із матір`ю.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, 29 листопада 2016 року звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 20 листопада 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходячись біля продовольчого магазину, розташованого по вулиці Центральній (Леніна) села Азовське Бердянського району Запорізької області, разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою та з невстановленою в ході слідства групою осіб, будучи одягненими в камуфляжну форму з балаклавами на обличчях, застосували фізичний вплив до ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , супроводжуючи його демонстрацією вогнепальної зброї та погрозою її застосування, яку потерпілі сприйняли як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, всупереч волі посадили їх до мікроавтобусу, тим самим викрали їх та незаконно позбавили волі, після чого, обмежуючи свободу переміщення потерпілих та, не даючи змоги вільно залишити мікроавтобус, перевезли ОСОБА_14 і ОСОБА_15 в район с.Юр`євка Приморського району Запорізької області, де в цей же день приблизно о 13-20 год. звільнили їх.
Окрім того, 20 листопада 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходячись біля продовольчого магазину, розташованого по вулиці Центральній (Леніна) села Азовське Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою та з невстановленою в ході слідства групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Touareg», р/н НОМЕР_1 , належним ОСОБА_16 , який за довіреністю перебував у володінні ОСОБА_14 , будучи одягненими в камуфляжну форму з балаклавами на обличчях, застосовуючи фізичний вплив та погрожуючи ОСОБА_14 заздалегідь приготовленою вогнепальною зброєю, яку він сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, насильно посадили ОСОБА_14 до мікроавтобусу, після чого всі троє сіли до його автомобіля «Volkswagen Touareg», р/н НОМЕР_1 , і маючи змогу використати автомобіль для своїх власних потреб та розпорядитися ним, змінили на автомобілі його дійсний реєстраційний номер на номер НОМЕР_2 , та під керуванням вказаним автомобілем ОСОБА_12 поїхали в напрямку м.Василівка Запорізької області, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом.
20 листопада 2016 року до ЄРДР за №0005347 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
В той же день до ЄРДР за №0005348 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
21 листопада 2016 року вказані кримінальні провадження об`єднанні в одне за №0005347.
В той же день ОСОБА_6 затримано на підставі ст.208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.
Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення самого підозрюваного, вислухана думка прокурора, захисника, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вищевказаних кримінальних правопорушеннях, а також конкретні обставини інкримінованих йому правопорушень.
Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, що містяться у у доданих до клопотання протоколах допиту потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_17 , протоколі огляду місця події.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Згідно з матеріалами провадження ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання у м. Кривий Ріг та за місцем колишньої роботи характеризується позитивно.
Разом з цим, враховуючи відомості, що містяться в матеріалах провадження, в т.ч. те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні середньої тяжкості та особливо тяжкому кримінальному правопорушенні, вчинених із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, і усі особи, причетні до вчинення вищевказаних правопорушень, на цей час ще не встановлені, підозрюваний не працює, постійного місця проживання на території Запорізької області не має, як і міцних соціальних зв`язків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Обставини, на які посилається підозрюваний ОСОБА_6 , про те, що він вважав, що виконує дії, пов`язані із припиненням злочину, об`єктивно нічим не підтвердженні. Вказані доводи підозрюваного підлягають перевірці в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Стосовно доводів захисника ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що слідчим суддею було двічі застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, сумарна тривалість якого складає 70 діб, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до наданих матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді від 23 листопада 2016 року попереднє клопотання слідчого задоволено частково та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 10 днів. Строк дії ухвали закінчувався 01 грудня 2016 року.
30 листопада 2016 року слідчий звернувся із новим клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, задовольнивши вказане клопотання та застосувавши до підозрюваного зазначений запобіжний захід на строк 60 днів, слідчий суддя фактично зарахував до цього строку період, протягом якого ОСОБА_6 був затриманий та вже перебував під вартою, встановивши строк дії ухвали до 19 січня 2016 року.
Викладене, в свою чергу, спростовує вищевказані доводи захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходжу у вигляді тримання під вартою на строк 70 днів.
Колегією суддів також перевірені доводи підозрюваного ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_8 про те, що фактично підозрюваний був затриманий 20 листопада 2016 року та про порушення його права на захист.
Встановлено наступне.
В матеріалах провадження міститься протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21 листопада 2016 року, згідно з яким, ОСОБА_6 затриманий у Бердянському ВП ГУНП в Запорізькій області у вказаний день о 01 годині 35 хвилин.
При затриманні був присутній захисника - адвокат ОСОБА_18 .
Згідно з протоколом, підозрюваному належним чином роз`яснені його процесуальні права, будь-яких клопотань у нього не виникло, про що є власноручний запис підозрюваного у протоколі.
Зауважень та доповнень до протоколу від підозрюваного та його захисника не надійшло, що засвідчено підписами останніх.
Доказів, які б спростовували відомості, викладені у зазначеному протоколі, колегії суддів не надано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Окрім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, при застосуванні вказаного запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, вчинених із застосуванням та погрозою застосування насильства.
Доводи, викладені в апеляційних скаргах, на думку колегії суддів, правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників-адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4