Справа № 351/1848/16-к
Провадження № 11-кп/779/232/2017
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

її представника ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_10 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000220 апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_9 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 6.03.2017 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

згідно ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 4 роки.

Строк відбування покарання рахується з 28.10.2016 року. В строк відбуття покарання зараховано термін його попереднього ув`язнення.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_8 165 640 грн. 35 коп. майнової шкоди та 25 000 грн. моральної шкоди.

В інших позовних вимогах відмовлено.

Згідно вироку ОСОБА_11 в ніч на 4.04.2016. за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, проникли в с. Стецева Снятинського району до житлового будинку потерпілого ОСОБА_12 , звідки викрали майно на 8 500 грн.

14.04.2016 він за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, с. Стецева проник до житлового будинку ОСОБА_8 , звідки викрав майно на загальну суму 344 050,70 грн.

В апеляційній скарзі:

- захисник обвинуваченого оскаржує вирок суду внаслідок суворості покарання. Суд не взяв до уваги те, що у ОСОБА_11 на утриманні, крім сім`ї з двома малолітніми дітьми в цивільному шлюбі, залишаються без матеріальної допомоги ще двоє неповнолітніх дітей від попередніх шлюбів, а також не враховано відсутність скарг за місцем проживання обвинуваченого та під час тримання під вартою, його відношення до вчиненого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, а також молодий вік обвинуваченого. Просить змінити вирок та призначити більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі;

- представник потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 вважає вирок суду несправедливим, у зв`язку з м`якістю покарання. Збитки не відшкодовано. Просить постановити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник підтримали свої апеляційні вимоги, проти апеляції представника потерпілої заперечили, просять врахувати, що обвинувачений згідний відшкодувати всі збитки та утримує неповнолітніх дітей;

- потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 підтримали свою апеляційну скаргу, просять її задовольнити в повному обсязі, посилити покарання, апеляцію захисника обвинуваченого залишити без задоволення;

- прокурор заперечив доводи поданих апеляційних скарг, просить залишити їх без задоволення, а вирок суду - без змін.

З`ясувавши обставини провадження, перевіривши його матеріали, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги слід залишити без задоволення, вирок суду без змін.

Вирок суду в частині кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 КК України ніким не оспорюється, тому в цій частині не перевіряється.

Доводи захисника про суворість покарання, а також твердження представника потерпілої про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

При цьому суд належно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, пом`якшуючі обставини та дані про особу винного, зокрема : попередню змову групи осіб, їх повторність, проникнення в житло потерпілих, а також його позитивну характеристику за місцем проживання, (т. 2, а.п. 81), що він вважається таким, що вперше притягується до кримінальної відповідальності (т. 2, а.п. 83), має на утриманні неповнолітніх дітей.

Суд взяв до уваги і думку потерпілої ОСОБА_8 про суворе покарання обвинуваченого через тяжкість злочину і невідшкодування збитків.

Тому, на переконання колегії суддів, суд справедливо призначив ОСОБА_11 покарання, в межах санкції ст. 185 ч. 3 ККУ, у вигляді позбавлення волі на 4 роки, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Нещире вибачення обвинуваченого перед потерпілою ОСОБА_8 не може бути підставою для призначення йому більш суворого покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає переконливих підстав для посилення чи пом`якшення покарання обвинуваченого, тому апеляційні скарги захисника та представника потерпілої залишає без задоволення, вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_9 , залишити без задоволення, вирок Коломийського міськрайонного суду від 6.03.2017 року щодо ОСОБА_11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до ВССУ протягом трьох місяців з дня її оголошення, засудженим з моменту отримання її копії.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3