Справа № 347/168/17
Провадження № 11-сс/779/114/2017
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2017 року про відмову у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення даних в ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК України стосовно експерта НДЕКЦ ОСОБА_7 , слідчого судді ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_9 та ст.дізнавача ОСОБА_10 та скасування постанови про закриття кримінальної справи №282700 від 26.12.2008 року, -

за участю: прокурора ОСОБА_11

заявника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Апелянт вважає, що слідчий суддя посилався на завідома неправдиві доводи з метою виправдання дій органів досудового розслідування по фальсифікації матеріалів кримінального провадження. Вказує на те, що слідчий суддя розглядав скаргу на постанову про закриття кримінального провадження №0000145 від 16.09.2015 року, що свідчить про те, що суддя особисто приймав участь в розгляді цього провадження. Вважає, що слідчий суддя позбавив його права на правосуддя, відповідно до Конституції України. Зазначає, що висновки експертизи №70 від 18.04.2008 року та №3077 від 22.08.2008 року суперечать один одному. Вказує, що висновки слідчого судді не відповідають дійсності, оскільки кримінальне провадження №0000145 від 22.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України не має жодного відношення до слідчого ОСОБА_9 та ст. дізнавача ОСОБА_10 . Апелянт, посилається на часткове задоволення його заяви, поданої ним 27.02.2017 року слідчому судді, оскільки не викликано свідків, зокрема слідчого ОСОБА_12 та працівника Косівського ВП ГУНП ОСОБА_13 , який проводив перевірку його заяви від 13.09.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2017 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення даних в ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК України стосовно експерта НДЕКЦ ОСОБА_7 , слідчого судді ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_9 та ст.дізнавача ОСОБА_10 та скасування постанови про закриття кримінальної справи №282700 від 26.12.2008 року. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 у поданій ним скарзі від 31.01.2017 року, повторно ставить питання про скасування постанови про закриття кримінальної справи № 282700 від 26.12.2008 року, наголошує що при розгляді вищенаведеної скарги ОСОБА_6 судом брались до уваги і висновки експерта НДЕКЦ ОСОБА_7 , на які суд першої інстанції покликався при розгляді скарги і будь-яких сумнівів чи зауважень до них у судів вищих інстанцій не було. Одночасно слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги про внесення до ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК України даних про вчинення кримінального правопорушення при здійсненні досудового розслідування слідчим ОСОБА_9 та ст. дізнавачем ОСОБА_10 , вже були предметом розслідування слідчим відділом прокуратури у кримінальному провадженні №0000145 від 22.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Під час апеляційного розгляду:

- апелянт ОСОБА_14 підтримали доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати;

- прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованої та просив залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 2, 8, ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з застосуванням до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, здійснення кримінального провадження з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Метою кримінального процесу є встановлення об`єктивної істини по справі і прийняття на підставі цього законного, справедливого рішення. Передумовою встановлення істини є всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи.

Однією з умов прийняття законного та обґрунтованого судового рішення є неухильне дотримання судом встановлених законом вимог до його форми й змісту.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством пред`являються певні вимоги до судового рішення, недотримання яких тягне його скасування або зміну.

Стаття 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім того, судове рішення повинно бути послідовним, категоричним, ясним за викладенням і точним за змістом. Ясність судового рішення означає чітке, визначене і зрозуміле викладення рішення. Точність означає безпомилкове викладення його змісту.

Недопустимо допускати суперечності, які можуть привести до неоднозначного розуміння судового рішення.

Між тим, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя одночасно в судовому рішенні вирішив по суті як скаргу на бездіяльність прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, так і відмовив в скасуванні постанови про закриття кримінальної справи №282700 від 26.12.2008 року.

Разом з тим, системне тлумачення норм КПК України 2012 року, дозволяє дійти обґрунтованого висновку, що скарга на постанову про закриття кримінальної справи, винесена за нормами КПК України 1960 року, відповідно до Розділу 9 перехідні положення КПК України 2012 року, розглядається у порядку, передбаченому нормами КПК України 1960 року, що регламентують діяльність органів досудового розслідування.

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутня скарга на постанову про закриття кримінальної справи №282700 від 26.12.2008 року, яку скаржник повинен подати до суду, і яка була б предметом судового розгляду.

Рішення суду першої інстанції за результатами розгляду такої скарги підлягає оскарженню.

Одночасно, оскаржувана ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено в у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення даних в ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК України стосовно експерта НДЕКЦ ОСОБА_7 , слідчого судді ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_9 та ст. дізнавача ОСОБА_10 , відповідно до ст. 309 КПК України 2012 року, не підлягає апеляційному оскарженню.

Колегія суддів вважає, що одночасне прийняття рішення по скаргам, які повинні вирішуватися за нормами різних процесуальних кодексів, що регламентують діяльність органів досудового розслідування в різний проміжок часу, зокрема за нормами КПК 1960 року та КПК 2012 року, є неприпустимим, оскільки ними передбачаються різні порядки провадження так й право на оскарження судових рішень учасниками процесу.

Також, колегія суддів вважає неприпустимим розгляд питання про скасування постанови про закриття кримінальної справи №282700 від 26.12.2008 року, за відсутністю в матеріалах судового провадження такої скарги.

Межі розгляду слідчим суддею визначаються предметом оскарження, на який вказує сам заявник при подачі скарги.

Слідчий суддя, розглянувши питання про скасування постанови про закриття кримінальної справи №282700 від 26.12.2008 року, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки така скарга розглядається суддею в порядку ст. 236-5, ст. 236-6 КПК України 1960 року.

Конституція України гарантує кожному громадянину його конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Кожен користується своїми правами на свій розсуд, і своє волевиявлення щодо бажання оскаржити рішення слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи здійснює шляхом подання відповідної скарги саме на таке рішення.

Тільки за результатами розгляду такої скарги слідчий суддя може постановити судове рішення щодо рішення слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи.

Тому рішення суду є незаконним та таким, що підлягає безумовному скасуванню у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2017 року про відмову у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення даних в ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК України стосовно експерта НДЕКЦ ОСОБА_7 , слідчого судді ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_9 , ст.дізнавача ОСОБА_10 та скасування постанови про закриття кримінальної справи №282700 від 26.12.2008 року, скасувати,

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2