н/п 1-кс/766/7571/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2017 року Херсонський міський суд у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

За участю секретаря: ОСОБА_2

Прокурора: ОСОБА_3

Захисника: ОСОБА_4

Перекладача: ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в м. Херсоні клопотання в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) тимчасового арешту у порядку ст. 582 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

В.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить: застосувати стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Росії, тимчасовий арешт до 40 діб до надходження в Генеральну прокуратуру України запиту компетентних органів Російської Федерації про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбаченихч.1 ст.105, ч.1 ст. 222 КК РФ.

Утримувати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України».

Клопотання обґрунтував тим, що 14.07.2017 о 19:40 під час проходження паспортно-прикордонного контролю в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Херсон-аеропорт» співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Махачкала, який знаходиться в міжнародному розшуку.

Так, під час перевірки паспортних ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , по базах даних осіб, розшукуваних Інтерполом, відбулось спрацювання картки категорії «Розшук Російської Федерації арешт».

За відомостями Генерального секретаріату Інтерполу, ОСОБА_7 з 14.10.2016 розшукується правоохоронними органами Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.105, ч.1 ст. 222 КК РФ (умисне вбивство та зберігання вогнепальної зброї), 22.12.2016 судом м. Москва Російської Федерації стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Детальний опис правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 , приведено в наданих ініціатором розшуку документах.

На підставі викладеного14.07.2017 о 19:40 годин ОСОБА_7 затримано з підстав та у порядку ст.ст.208, 582 КПК України.

Ініціатором розшуку підтверджено намір вимагати видачу зазначеного громадянина і каналами міжнародної кримінальної поліції - Інтерполу та Європолу передані копії основних процесуальних документів, що підтверджують факт притягнення його до кримінальної відповідальності на території Росії і обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Затримання ОСОБА_7 здійснено уповноваженою посадовою особою. Про затримання розшукуваної особи відповідно до ст. 582 КПК України повідомлено прокурору, яким перевірені його підстави і мотиви.

На виконання Віденської конвенції про консульські зносини, 1963 року, про затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 повідомлено Посольство Російської Федерації в Україні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання просили його задовольнити.

Адвокат та затриманий просили суд відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи та дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 14.07.2017 о 19:40 під час проходження паспортно-прикордонного контролю в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Херсон» співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Росії, який знаходиться в міжнародному розшуку.

Згідно ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним і законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається і відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч. 1 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: а) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після йот вчинення: d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; е) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, яка ратифікована законом України №43/98-ВР від 10.01.98. у термінових випадках компетентні органи запитуючої сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12. і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Відповідно до п. 2а ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, запит супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони .

Згідно ст. 9 ч. 4 КПК України, у разі якщо норми нього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якою надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до вимог ст. 583 ч.ч.3-6 КПК України, прокурор звертається до слідчою судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.

До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи; 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжною заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого.

Клопотання мас бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи.

При розгляді клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Суд вважає за необхідне при розгляді клопотання прийняти до уваги положення Європейської конвенції з прав людини, а також Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, оскільки Конвенцією запроваджений судовий механізм захисту визнаних міжнародним правом загальних стандартів прав та свобод людини. Зазначені договори, ратифіковані законами України. Згідно ст. І Європейської конвенції Договірні

Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їх юрисдикцією, права і свободи, визначенні в розділі І цієї Конвенції, зокрема, визначене ст. 5 право на свободу та особисту недоторканість, ст. 6 право на справедливий суд.

В клопотанні прокурора, з посиланням на ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, зазначено, що тимчасовий арешт ОСОБА_7 має бути застосований для притягнення останньої до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації.

Прокурором зазначено що за відомостями Генерального Секретаріату Інтерполу, ОСОБА_7 з 14.10.2016 року розшукується правоохоронними органами Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 105 та ч. 1 ст. 222 КК РФ (умисне вбивство та зберігання вогнепальної зброї) та 22.12.2016 судом м. Москва Республіки Російської Федерації стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До судового розгляду були надані ксерокопії постанови «СУ по Северному административному округу Главного следственного управления Следственного комитета Российской Федерации по г. Москве» від 14.10.2016 року про притягнення ОСОБА_7 в якості обвинуваченого, постанови про оголошення в міжнародний розшук ОСОБА_7 від 14.10.2016 року, постанова «Савеловского районного суда г. Москвы» від 22.12.2016 року про обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, документів Інтерполу та документа, що посвідчує особу ОСОБА_7 , російською та англійською мовою, без перекладу державною українською мовою, яка, згідно ст. 29 ч. 1 КПК України, є мовою кримінального судочинства.

При цьому згідно повідомлення чергового офіцера НП у України Департамент Інтерполу та Європолу ОСОБА_12 (без підпису), було запитано переклад вказаних документів.

Крім того, ксерокопії вказаних документів належним чином не завірені, де поставлена печатка і підпис невідомої особи, без зазначення відомостей щодо посадової особи, яка їх завірила, та компетенції посадової особи щодо цієї процедури, передбаченої ст. 573-575, 582 КПК України.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 584 КПК України, матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурора в суді першої інстанції не були виконані вимоги вимог ч. 6 ст. 583 КПК України щодо дослідження документів, передбачених ч. 4 цієї норми закону, а також ст. 16 п. 2. ст. 12 п. 2а Європейської конвенції про видачу правопорушників.

Також суд приймає до уваги те, що в клопотанні прокурора фактично не встановлено порівняння інкримінованих ОСОБА_11 правопорушень відповідно до Кримінального кодексу України, з зазначенням тяжкості покарання, що загрожує особі в разі засудження, а також відомостей щодо строків давності інкримінованих правопорушень, що передбачено п. 26 ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Дані обставини є істотними, які, згідно ст. 585 ч. 2. 586 ч.2 КПК України є підставами для скасування тимчасового арешту.

З наданих суду матеріалів не можна зробити висновок про те, що ОСОБА_7 ухиляється від слідства, оскільки обвинувачення йому було висунуто заочно і даних про те, що він знав про його кримінальне переслідування матеріали не містять.

ОСОБА_7 при проходженні прикордонного контролю надав документ, що посвідчує її особу, на підставі чого його затримали.

На підставі наведеного, згідно вимог ст. 583 ч. 5 КПК України, за відсутністю належним чином оформлених документів, необхідність подачі яких до суду передбачена ст.583 КПК України, на чому наголошено вище, суд зобов`язаний прийняти рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про тимчасовий арешт ОСОБА_7 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 583 КПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосовання до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Росії, тимчасового арешту.

Звільнити ОСОБА_7 негайно з під варти.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1