Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/301/17-к
Провадження № 1-кп/499/48/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2017 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000101 внесеного до ЄРДР від 17.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Глодяни, Глодянського району Республіка Молдова, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Віраж», одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.162 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 16.03.2017 приблизно о 21:30 годині, через наявну прогалину в огорожі, без дозволу зайшов на територію садиби, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, у нічний час, безпричинно, з хуліганських спонукань, почав висловлюватись грубою нецензурною лайкою на адресу господарів будинку.

Проникнувши на територію садиби, ОСОБА_4 підійшовши до вхідної двері вищевказаного будинку, які були в зачиненому стані на той момент, грубо порушуючи спокій, так як це був нічний час доби, почав ударами ніг вибивати дані двері. Від почутих ударів, господарі будинку, які в цей час відпочивали, прокинулись, а саме ОСОБА_6 і почала прохати, що б той заспокоївся, але ОСОБА_4 продовжуючи нехтувати загальноприйнятими правилами поведінки на прохання ОСОБА_6 ніяк не відреагував, та навпаки почав наносити, ще більш сильніші удари ногами по вхідним дверям.

Після одного з ударів ОСОБА_4 вибив одну з частин дерев`яних дверей, та в порушення статі 30 Конституції України, згідно якої, кожному гарантується недоторканість житла, ОСОБА_4 проник через даний отвір в дверях в приміщення самого будинку. Не реагуючи на прохання господарів будинку заспокоїтись, ОСОБА_4 безпричинно наніс один удар кулаком правої руки по обличчю співмешканця ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 , який також прокинувшись від даного ґвалту і забіг в приміщення коридору, щоб заступитись за ОСОБА_6 . Не реагуючи на будь - які прохання господарів будинку ОСОБА_4 далі проникнувши в середину будинку, ввірвався в спальну кімнату, де в цей час відпочивала малолітня донька ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі свої братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Продовжуючи свої хуліганські наміри з винятковим цинізмом ОСОБА_4 безпричинно наніс один удар кулаком правої руки в область правої скули по обличчю ОСОБА_5 , який в цей час підвівся з ліжка, та хотів вийти на допомогу до свої батьків. Надалі обвинувачений, не реагуючи на плач дівчинки ОСОБА_8 , яку до себе на руки взяла ОСОБА_6 , почав її шарпати та висловлюватись на адресу ОСОБА_6 грубою нецензурною лайкою, принижуючи її гідність перед всією сім`єю. Після чого ОСОБА_4 вибіг з приміщення будинку та направився в невідомому напрямку.

У судовому засіданні обвинувачений провину у вчиненні злочинів визнав в повному обсязі, щиро розкаювався, зазначив, що дійсно 16.03.2017 року приблизно ввечері, пішов до своїх сусідів, щоб дізнатися, чому вони не повідомили його, що його жінка разом з дитиною виїхала з будинку, коли обвинувачений знаходився на роботі в м. Одесі. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він зайшов на територію садиби до свої сусідів за адресою АДРЕСА_2 та почав голосно їх кликати, однак з будинку ніхто не вийшов. Після чого він почав стукати в двері ногами, щоб вибити їх та зайти до будинку, розуміючи при цьому, що господарі вже відпочивають та те, що в гості його вони не кликали. В цей час в будинку прокинулася господиня, ОСОБА_6 та попросила його покинути територію садиби, однак на її зауваження він не реагував, та вибивши одну половину дверей ногами, зайшов до будинку та побачивши ОСОБА_7 , який також там мешкає, вдарив його кулаком по обличчю та попрямував далі в кімнату, де відпочивав ОСОБА_5 , та також вдарив його по обличчю, потім повернувся в коридор будинку, почав шарпати та ображати ОСОБА_6 , оскільки він був дуже ображений на сусідів. Після чого він покинув територію садиби та попрямував до себе додому.
Потерпілі у судове засідання не з`явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутність, зазначили що з обвинуваченим примирилися, просили суд його суворо не карати та міру покарання обрати на розсуд суду.
Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позицій, йому роз`яснено про позбавлення його права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 щодо епізоду проникнення до житла ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - порушення недоторканості житла, а саме незаконне проникнення до житла;

дії ОСОБА_4 щодо зухвалого поводження та хуліганських дій відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України доведеною, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом та порушив недоторканість житла, а саме незаконно проникнув до житла , у зв`язку із чим суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом та порушення недоторканості житла, а саме незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.66 КК України бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочини невеликої тяжкості, особу винного, а саме те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, працює, характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, та ту обставину, що потерпілі до обвинуваченого претензій не мають, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з наведеним, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України
Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
Цивільні позови по справі не заявлялись.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 71,72,75,76 КК України, ст.ст. 349, 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України, призначивши йому покарання:
- за ч.1 ст.296 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років обмеження волі;

- за ч.1 ст.162 КК України - у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст.162 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначати остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 (три) роки.
Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1