АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/189/17 Справа № 202/1054/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги зазначає, що слідчим суддею в ухвалі не викладено обставин, на підставі яких він дійшов переконливого висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Звертає увагу на те, що підставами наявності ризиків слідчий суддя зазначив те, що ОСОБА_6 навчається у вечірній школі, не працевлаштований, постійного доходу не має, не має стійких соціальних зв`язків. Але жодного доказу достатності цих підстав для наявності ризиків слідчим суддею не надано. Зазначає, що ОСОБА_6 не має жодної можливості переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки не має власних коштів, є неповнолітнім та повністю залежним від батьків. Вказує на те, що підозрюваний ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває під слідством у іншому кримінальному провадженні, що свідчить про відсутність намагання впливати на когось з учасників провадження, і тим більше відсутність можливості скоєння ним іншого правопорушення при обранні більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2017 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 14 години 39 хвилин 11 квітня 2017 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які допитані на теперішній час тільки в ході досудового слідства, оскільки з певними свідками він знайомий безпосередньо, а інформація щодо інших є у матеріалах кримінального провадження, шляхом вмовляння їх змінити свої показання в ході судового слідства. Також ОСОБА_6 може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки вказаний злочин він вчинив без визначених мотивів, з метою власного самозатвердження, шляхом приниження безпорадних людей, застосовуючи відносно них жорстоке фізичне насильство у стані алкогольного сп`яніння. Підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду під тиском страху притягнення його до кримінальної відповідальності та відбування покарання в місцях позбавлення волі, та оскільки з місця вчинення злочину він втік, що ще раз свідчить про бажання уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнає, а тому запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, неповнолітнього підозрюваного та його законного представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обгрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані в клопотанні слідчого, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії".

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за фактом виявлення трупа ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 08.45 годин були внесені відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2017 року (а.с. 30 с.п.).
11 лютого 2017 року неповнолітнього ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисному вбивстві, з хуліганських мотивів, за попередньою змовою, групою осіб (а.с.28-29 с.п.).
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою вагомих наявних доказів, які додані до клопотання слідчого, в тому числі лікарським свідоцтвом від 11 лютого 2016 року № 86/НЕ про смерть невідомої особи, виявленої на АДРЕСА_2 біля теплотраси, з якого вбачається, що остання померла від нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознимками, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка разом з дівчиною та другим підлітком заподіяла йому та його товаришу тілесні ушкодження, протоколами огляду місця події від 10 лютого 2017 року, огляду трупа від 10 лютого 2017 року, огляду предметів від 10 лютого 2017 року.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, з яким колегія суддів погоджується.

Що стосується доводів захисника підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до нього виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, об`єктивна сторона якого полягає в посяганні на життя іншої людини, що потягло її смерть.

З фактичних обставин цього кримінального правопорушення вбачається, що у межах його вчинення поведінка підозрюваного, який перебував на той час у стані алкогольного сп`яніння, мала надзвичайно жорстокий та агресивний характер, побої були нанесені не тільки ОСОБА_6 , але й ОСОБА_14 , при цьому їх побиття здійснювалося на протязі тривалого часу, з нанесенням численних ударів, як ногами та руками, так і киданням в область голови лежачого чоловіка каміння.

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність щодо підозрюваного ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, і ці ризики не можуть бути достатньою мірою усунуті в інший спосіб, ніж тримання цього підозрюваного під вартою.

Колегія суддів з правильністю цього висновку погоджується, оскільки вищенаведені обставини дають підстави ґрунтовно вважати, що підозрюваний є особою, що зневажливо ставиться до життя та здоров`я людини, правил, встановлених у суспільстві, є схильним до застосування насильства та проявів жорстокості, а також він особисто знайомий з очевидцями подій, та знає місце їх проживання або може про нього довідатися. Крім того, докази вини цього підозрюваного є вагомими, а покарання, що йому загрожує у випадку визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, - суворим. Є достатні підстави вважати, що за таких обставин підозрюваний, діючи з метою уникнення кримінальної відповідальності, дійсно може намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, і ступінь цих ризиків є високим.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Також, ж зважаючи на те, що у інкримінованому підозрюваному ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні наявна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, колегія суддів, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, погоджується з рішенням не визначати судом першої інстанції у даному кримінальному провадженні застави.
Крім того, при обранні запобіжного заходу слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу підозрюваного, а доводи апеляційної скарги його захисника про міцність соціальних зв`язків підозрюваного самі по собі не можуть служити підставою для обрання того чи іншого запобіжного заходу, та враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, мотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, та в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2017 року про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3