Справа № 404/8188/15-к
Номер провадження 1-кп/404/20/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське, Петрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

за участю учасників провадження

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Вказані правопорушення вчинено за наступних обставин.

15.09.2015 близько 14.30 годин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебували поблизу зупинки громадського транспорту, яка розташована напроти будинку №9 по вул. 50 років Жовтня в м. Кіровограді, де побачили раніше не відомого працівника міліції, який був одягнений у формений одяг. Після чого, вирішили підійти з метою розмови до даної особи. Ним виявився міліціонер Батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в області прапорщик міліції ОСОБА_7 , який перебував на службі. В подальшому під час розмови у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень вказаному співробітнику міліції.

Реалізовуючи свій злочинним умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано з метою нанесення тілесних ушкоджень, підійшовши ближче до ОСОБА_7 , кулаком правої руки наніс один удар в ліву руку потерпілого, чим спричинив, відповідно до висновку експерта №1394 від 17.09.2015 року тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому передпліччі, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В цей час, ОСОБА_4 побачивши бійку ОСОБА_3 , маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень, підійшовши до ОСОБА_7 , скляною пляшкою, яку тримав у руці, наніс потерпілому один удар по голові, спричинивши тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта №1394 від 17.09.2015 року у вигляді рани в лівій лобно-тім`яній ділянці голови, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину визнав частково та пояснив суду, 15.09.2015 року у гаражі вранці о 10-00 трохи випив ОСОБА_4 . В подальшому, разом пішли в магазин, де ще випили. Повертаючись назад, він підійшов до ОСОБА_7 порозмовляти, оскільки останній був одягнутий у форму, яка схожа на військову. В ході розмови, з`ясував, що ОСОБА_7 є міліціонером, а не військовим, на цьому ґрунті, між ними виник конфлікт. Оскільки обвинувачений достатньо багато випив, тому не пам`ятає всі події. Пам`ятає лише, що штовхнув потерпілого в плече. Причину конфлікту не пам`ятає, вважає, що розмова була пов`язана з участю потерпілого в АТО. ОСОБА_4 мабуть не зрозумів, що відбувається, тому, бажаючи заступитися за ОСОБА_3 , наніс потерпілому удар пляшкою. Стверджує, що за зовнішнім видом форменого одягу, вважав, що потерпілий є військовослужбовцем. Цивільний позов визнав частково.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину визнав частково та пояснив суду 15.09.2015 року у гаражі близько 10-00 випив з ОСОБА_3 .. Пішли в магазин, придбали пиво та випили його. Проходячи повз зупинку громадського транспорту, ОСОБА_3 вирішив підійти до потерпілого, а ОСОБА_4 продовжив рухатися далі. Через деякий час, повернувся , побачив, що ОСОБА_3 , лежить з розбитою головою, а його тримає потерпілий. Вирішивши, що ОСОБА_3 потерпілий б`є, підбіг до нього та ударив пляшкою по голові. Про те, що потерпілий був працівником міліції не бачив. По кольору форми, вважав, що потерпілий є військовослужбовцем. Цивільний позов визнав частково.

Не зважаючи, на часткове визнання вини обвинуваченими, їх вина доводиться перевіреними в судовому засіданні доказами.

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що є працівником ОВС. 15.09.2015 року він стояв на зупинці громадського транспорту біля зоологічного магазину по вул. 50 років Жовтня в м. Кіровограді та мав їхати на службу. В той час, він був одягнений у формений одяг працівника міліції, на якому містилися шеврони МВС, та написи "Міліція" на грудях та спині. Почувши слова, "я зараз спитаю", він повернувся назад та побачив двох осіб, які були у нетверезому стані. Один із них- ОСОБА_3 підійшов до нього, а інший ОСОБА_4 продовжив йти по тротуару. ОСОБА_3 , пред`явивши посвідчення учасника бойових дій, почав цікавитися де служив ОСОБА_7 , та де він взяв таку гарну форму. Почувши, що ОСОБА_7 працівник міліції, ОСОБА_3 , зі словами "Так ти мент", намагався нанести кулаком правої руки удар в обличчя потерпілому, однак, потерпілий блокував цей удар, а в подальшому, застосувавши прийоми самооборони, повалив ОСОБА_3 на землю. Побачивши у ОСОБА_3 біля роту піну, намагався підняти обвинуваченого, щоб він не захлипнувся, однак, почувши чиїсь слова "Обережно", підняв голову та побачив, як ОСОБА_4 наніс йому удар пляшкою по голові. Застосувавши прийоми самооборони до ОСОБА_4 , повалив його на землю. Попрохав осіб, які були на зупинці викликати швидку допомогу та міліцію.

- показами свідка ОСОБА_8 , який повідомив суду, що в 20-тих числах вересня 2015 року він проходив по вул. 50 років Жовтня біля "Типографії" та йшов в бік магазину "Копілка" . Його увагу привернув чоловік, який йшов йому на зустріч, щось говорив та в руках тримав скляну пляшку. В подальшому, даний чоловік, на якого свідок вказав, як на ОСОБА_4 , розвернувся, підбіг на зупинку до потерпілого та наніс удар пляшкою по голові потерпілому.

Окрім того, вина обвинувачених доводиться письмовими матеріалами кримінального провадження.

- довідкою КЗ "Кіровоградська обласна лікарня" від 15.09.2015 року, згідно якої у ОСОБА_7 , діагностовано ВЧМТ, струс головного мозку, забита рана голови.

т.1 а.п.17

- протоколом огляду місця події від 15.09.2015 року, вході якого оглянуто місце пригоди та вилучено змиви та пляшку.

т.1 а..п.21

- протоколом огляду місця події від 15.09.2015 року, в ході якого ОСОБА_3 видав свої штани чорного кольору.

т. 1 а.п. 22-23

- протоколами пред`явлення особи за фотознімками від16.09.2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 по фото впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка нанесла удар пляшкою по голові та ОСОБА_3 , як особу, яка нанесла удар по лівій руці.

т.1 а.п. 35-38

- протоколом огляду предмета від 21.09.2015 року, в ході якого оглянуто формений одяг потерпілого та зафіксовано на одязі наявність написів "Міліція" та шеврону з написом "МВС".

т.1 а.п. 40-44

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 пояснив та продемонстрував, як відносно нього було вчинено протиправні дії

т.1 а.п.47-50

- висновком експерта №1394 від 17.09.2015 року та №1693/1394 від 12.11.2015 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому передпліччі, рани в лівій лобно-тім`яній ділянці голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я

т.1 а.п.119

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечують поінформованість того, що ОСОБА_7 є працівником міліції, вказуючи на зовнішню тотожність форменого одягу потерпілого з форменим одягом військовослужбовця. В той же час, дані пояснення ОСОБА_3 суд оцінює критично., як намагання уникнути відповідальність.

Так, початок розмови ОСОБА_3 з ОСОБА_7 і відбувався, як між двома учасниками АТО. В той же час, в подальшому, з`ясувавши, що потерпілий ОСОБА_7 , є працівником міліції, ОСОБА_3 наніс удар рукою після слів "Так ти -мент". Вказані слова ОСОБА_3 не підтверджує, однак і не заперечує, припускаючи, що за станом сп`яніння, не пам`ятає їх. В той же час, ОСОБА_3 зазначав, що хотів прийняти участь в конкурсі на посаду патрульного поліції, однак не міг цього зробити, що його обурило. Крім того, ОСОБА_3 вказував, що в зоні проведення АТО, підрозділи міліції, які приймали участь в бойових діях, досить часто залишали свої позиції під час обстрілів, що також його обурювало. Напис на форменому одязі потерпілого "Міліція", який дійсно мало відрізняється за кольором від кольору форменого одягу, а відтак погано читається, дублюється наявністю шеврону з написом "МВС", який є чітким, і перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_3 не міг його не бачити. Відтак, аналізуючи наведене, суд приходить до переконання, що до нанесення удару потерпілому, ОСОБА_3 після спілкування з потерпілим був проінформований про те, що ОСОБА_7 є працівником міліції і удар обвинувачений наніс саме у зв`язку з виконанням потерпілим своїх службових обов`язків.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слідством кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України. Однак, в судовому засіданні не було здобуто беззаперечних доказів наявністю умислу обвинуваченого ОСОБА_4 на завдання тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Так, ОСОБА_4 не спілкувався з потерпілим, не з`ясовував дані про проходження служби, не був свідком нанесення ОСОБА_3 удару потерпілому, а побачив лише факт того, що ОСОБА_3 , який є його братом, лежить на землі та у нього розбита голова. Однак, суд оцінює дії ОСОБА_4 не як намагання припинити бійку між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , оскільки будь-яких дій для цього він не вчиняв, а як намагання нанести потерпілому тілесні ушкодження. При цьому, враховуючи швидкість подій за яких було нанесено удар потерпілому, ОСОБА_4 не міг знати, що ОСОБА_7 є працівником міліції і дії ОСОБА_7 вчинені відносно ОСОБА_3 , є вчиненими саме, як працівником міліції та є правомірними.

Відтак, дії ОСОБА_4 слід перекваліфікувати на ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні обвинуваченим покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, осудний, на час вчинення даного правопорушення не мав судимості, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнається фактичне визнання вини, хоч і помиляючись стосовно кваліфікації дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії невеликої тяжкості.

Як особа ОСОБА_4 характеризується позитивно, осудний, раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнається визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачених, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт, ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 визнав факт своєї протиправної поведінки, має на утриманні неповнолітніх дітей, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, який має поранення та захворювання на тяжку хворобу, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Потерпілим подано цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинувачених на відшкодування матеріальної шкоди 2500 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн. Вимоги мотивує фізичним болем, необхідністю проходження лікування, порушенням звичного ритму життя.

На підтвердження вимог матеріального характеру потерпілим не надано будь-яких документальних доказів, відтак, дані вимоги не підлягають задоволенню.

Наявність моральних страждань, в суді безумовно доведено, враховуючи вимоги розумності та справедливості, враховуючи ступінь вини кожного з обвинувачених, суд оцінює моральну шкоду в сумі 10000 грн, по 5000 грн. з кожного обвинуваченого.

Відтак, цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати покласти на винних

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 20.09.1984 року визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.4 ст. 70, 72 КК України вирок Кіровського районного суду від 20.05.2016 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки з`являтися для реєстрації в органи пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирати

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин з відбуванням не більш як чотири години на день.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 по 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди з кожного.

В решті позову відмовити.

Стягнути ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по 245 грн. 52 коп. з кожного.

Речові докази: формений одяг, повернутий ОСОБА_7 залишити останньому, як власнику, штани чорного кольору, передані до камери схову Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області повернути ОСОБА_3 , як власнику, змиви речовини бурого кольору, дві скляні пляшки об`ємом 0,5 л., передані до камери схову Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1