24.11.2016 Справа № 756/9951/16-к
Унікальний номер №756/9951/16-к
Провадження №1-кс/756/1299/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Облонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 02.08.2016 року про відмову у визнанні потерпілим,

У С Т А Н О В И В:
До Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 02.08.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Оскаржувана постанова, на думку скаржника, винесена слідчим формально, всупереч вимогам закону та без урахування ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва якою була скасована попередня постанова від 01.06.2016 року.

У судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити з підстав, що у ній викладені.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 5, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0011830 та старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 до суду не з`явилися, про день, місце час повідомлялися належним чином.

Враховуючи належне повідомлення та стислі строки розгляду скарг, поданих у порядку ст. 303 КПК України, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутність прокурора та слідчого.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Так, на досудовому провадженні, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілими особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Як убачається з копії оскаржуваної постанови, слідчий ОСОБА_5 мотивував відмову визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0011830, тим, що об`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України є інтереси правосуддя у частині повного і своєчасного виконання рішення. Зі змісту постанови слідчого можна зробити висновок, що внаслідок вчинення зазначеного злочину будь-які права заявника порушені не були.

Однак із такою позицією слідчого важко погодитися, враховуючи те, що відповідно до положень кримінального закону додатковим факультативним об`єктом злочину, передбаченого ст. 382 КК України, можуть бути права і свободи людини і громадянина.

Вказуючи про відсутність порушення прав ОСОБА_3 унаслідок невиконання рішення суду, слідчим не надано правової оцінки тієї обставини, що у результаті таких дій відбулося порушення права заявника на виховання своєї дитини, що свідчить про заподіяння останньому певних моральних страждань.

Відповідно до ч. 5 статті 55 Кодексу за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерплого подана особою, якій не завдано шкоду, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, з аналізу вказаного положення убачається, що рішення про відмову визнати особу потерпілою може бути прийняте лише у разі, якщо їй не завдану шкоду. Інші підстави для відмови визнати потерпілим кримінальним процесуальним законодавством не передбачені. У тому числі й ті, на які міститься посилання в оскаржуваній постанові.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення старшим слідчим ОСОБА_5 вимог ст. 55 КПК України.

Вказані порушення мають бути усуненні шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Окремо слідчий суддя звертає увагу на відсутність у матеріалах кримінального провадження № 0011830 постанови слідчого від 02.08.2016 року, копія якої була направлена ОСОБА_6 , і яка є предметом розгляду.

Вимога скаржника про зобов`язання слідчого винести постанову про визнання його потерпілим задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на положеннях закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання зави про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

З урахуванням того, що рішення слідчого про відмову визнати ОСОБА_3 потерпілим підлягає скасуванню, останній є потерпілим з моменту подання заяви про залучення його як потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Облонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 02.08.2016 року про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Облонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 02.08.2016 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0011830 скасувати.

У задоволені інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1