Справа № 610/2380/16-к
Провадження № 1-кс/610/329/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001729 ,
встановив:

До суду надійшло вказане клопотання слідчого.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити та накласти арешт на жорсткий диск "Seagate Laptop Thin HDD 500 GB з серійим № S3PTLXJ8" та на жорсткий диск "WD Scorpio Blue WD 5000BPVT-24HXZ з серійим № WX71E71KNY73".

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив, що дані жорстки диски, вилучені працівниками пліції з ноутбуків,. які належать йому на праві власності.

Фіксування процесу технічними засобами не здійснювалось у відповідності до положень ст.107 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, пояснення слідчого, ОСОБА_5 , вивчивши клопотання та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як вбачається з ч.1,2 і 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті КК України передбачена конфіскація та до підозрюваного/обвинуваченого заявлено цивільний позов тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини 6 статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна;2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в судовому засіданні 16.06.2016 року задоволено клопотання заявника ОСОБА_5 про повернення в його власність ноутбука з зарядним пристроєм. В той же день слідчим Балаклійського ВП безпідставно вилучено жорсткий диск.

Після дослідження наявних у справі матеріалів, було встановлено, що 16.06.2016р. огляд вилученого майна проводився у відсутності власника ноутбука , протокол ним не підписувався, складу будь-якого злочину в діях ОСОБА_5 слідчим до тепер не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та процесуальним керуючим без санкції суда було незаконно вилучено майно власника. Слідчим Балаклійського ВП не виконано рішення суду від 16.06.2016р. про повернення майна ноутбука власнику, не доведено необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна. Даний захід є втручання у права і свободи особи, якій належить майно. На теперішній час відсутні правові підстави для такого арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого необхїдно відмовити за його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1