Справа №1-316/09 21.01.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-21/10 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_1
Доповідач: Войтовський С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

у складі: головуючого Ржепецького О.П.

суддів Маркової Т.О., Войтовського С.А.

за участю прокурора Коваль Н.М.

21 січня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 листопада 2009 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, раніше судимий: 1) 01.11.2004 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік; 2) 21.04.2005 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і призначено 2 роки позбавлення волі, звільнився 19.04.2007 року по відбуттю строку покарання; 3) 30.10.2007 року цим же судом за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 30.12.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 8 днів,

-засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.10.2007 року і остаточно призначено до відбування 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за скоєння злочину при слідуючих обставинах.

03.08.2009 року в м.Вознесенську Миколаївської області в районі залізничного мосту по вул.Щорса ОСОБА_2 знайшов паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який взяв з собою та сховав у взутті.

В цей же день, приблизно о 18 год., ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції на вул.Щорса в м.Вознесенську біля залізничного клубу за вчинення адміністративного правопорушення. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у нього був виявлений в лівому черевику та вилучений паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експертизи являється наркотичним засобом канабісом (маріхуаною), вагою у висушеному стані 6,1 гр., яку ОСОБА_2 зберігав для власного вживання без мети збуту.

В апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію скоєного злочину за ч. 2 ст. 309 КК України, вважає, що судом йому призначено занадто суворе покарання. В обґрунтування апеляції доводів не приводить, вказуючи лише на те, що він потребує примусового лікування від наркоманії, так як самостійно не може кинути вживати наркотичні засоби.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Коваль Н.М., яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені злочину, за який він засуджений, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.

Доведеність вини та кваліфікація злочину апелянтом не оспорюються.

Дії ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Що стосується покарання, то воно призначено засудженому у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, визнання ним своєї вини і його каяття, даних про особу ОСОБА_2, який за місцем проживання характеризується посередньо. Також судом обгрунтовано врахована обставина, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного за попереднім вироком, то суд правильно застосував правила ст.71 КК України і призначив остаточне покарання за сукупністю вироків.

Посилання апелянта на наркотичну залежність і те, що він не може самостійно кинути вживати наркотики не є обставиною, що пом`якшує покарання.

Підстав для зміни вироку і пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 листопада 2009 року відносно ОСОБА_2 без зміни.

Головуючий

Судді