Справа № 640/2813/17
н/п 1-кс/640/1473/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2017 р. до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою звернулась ОСОБА_3 , в якій просить зобов`язати слідчого Київського відділу ГУ НП в Харківській області відповідно до вимог ст.. 214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані про кримінальне правопорушення за її заявою від 21.02.2017 та розпочати досудове розслідування.

На обґрунтування свої вимог скаржник зазначає, зокрема, що нею до Київського ВП ГУ НП в Харківській області 21.02.2017 в порядку ст. 214 КПК України було подано заяву про вчинене кримінальне правопорушення. Проте, станом на сьогоднішній день відомості за цією заявою про вчинення кримінального правопорушення, всупереч положенням ст. 214 КПК України, до ЄРДР не зареєстровані. Таким чином, за результатами розгляду її заяви від 21.02.2017 уповноваженими особами Київського ВП ГУ НП в Харківській області, всупереч положенням ст. 214 КПК України, протягом 24 годин не були внесені до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_4 Ю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та нотаріусом 2-ої Харківської державної нотаріальної контори кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_8 підтримала подану скаргу.
Начальник СВ Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність вказаної особи не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя розглядає скаргу за відсутності суб`єкта оскарження.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
З наданих даних слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернулась із заявою до Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2017, в якій просила внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове слідство за фактом вчинення ОСОБА_4 Ю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та нотаріусом 2-ої Харківської державної нотаріальної контори кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (а.с. 4-8).
Згідно листа начальника Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 27.02.2017, адресованого суду, заява ОСОБА_3 від 21.02.2017 була зареєстрована в ЖЄО Київського ВП за № 5083 (а.с. 33). Однак, яке рішення було прийняте за наслідками розгляду цієї заяви суду не повідомлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Згідно п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, терміни, що вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: слідчий службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Як зазначено вище, вказана заява ОСОБА_3 від 21.02.2017 про кримінальне правопорушення була адресована Київському відділу поліції ГУ Національної поліції.
В поданій до суду скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого, іншу службову особу Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області внести відповідні відомості за заявою від 21.02.2017 до ЄРДР.
Отже, в своїй скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати вчинити дії не конкретну посадову особу, бездіяльність якої може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.
Однак, слідчому судді не надано даних щодо передачі вказаної заяви станом на час її надходження слідчому Київського відділу поліції ГУ Національної поліції, визначеному у встановленому законом порядку, для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР.
В межах даної скарги встановлено, що слідчим чи прокурором, тобто, відповідною на це компетентною особою, визначеною ст. 214 КПК України, рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за вказаною заявою не приймалося.
Вказані обставини унеможливлюють зобов`язання слідчим суддею невизначену посадову особу внести відомості за зазначеною заявою ОСОБА_3 від 21.02.2017 до ЄРДР, а тому в цій частині скарга є передчасною та задоволенню не підлягає.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним також зазначити, що розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, процесуальна можливість зобов`язати саме слідчого, тобто, уповноваженої законом на вчинення такої дії посадової особи, вчинити таку дію, відсутні.
Відповідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Проте, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачені рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, зокрема, ухвала про зобов`язання вчинити певну дію.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вбачає підстави до зобов`язання слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції, визначеного у встановленому законом порядку, розглянути в порядку ст. 214 КПК України заяву ОСОБА_3 від 21.02.2017 (ЖЄО № 5083 від 21.02.2017), оскільки, як вказано вище, даних, щодо передачі вказаної заяви на розгляд слідчому, до слідчого судді не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області, визначеного у встановленому законом порядку, розглянути в порядку ст. 214 КПК України заяву ОСОБА_3 від 21.02.2017 (ЖЕО Київського ВП ГУ НП в Харківській області за № 5083 від 21.02.2017).
В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1