АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4446/2016 Слідчий суддя в 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 155 КПК Доповідач: МасенкоД.Є.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про відсторонення від посади начальника управління з громадської безпеки Національної гвардії України

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді начальника управління з громадської безпеки Національної гвардії України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 4 ст. 369 КК України (в редакції від 18.04.2013), ст. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27 ч. 3 т. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011).
Згідно ухвали, слідчий суддя, залишаючи без задоволення клопотання слідчогоГенеральної прокуратури України ОСОБА_12 про відсторонення ОСОБА_10 від посади начальника управління з громадської безпеки Національної гвардії України, мотивував своє рішення тим, що прокурором не доведено, що підозрюваний ОСОБА_10 перебуваючи на вказаній посаді, може мати доступ до знищення чи підробки речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, має можливість незаконними способами та засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, в ухвалі зазначено, що ухвалою слідчого судді від 06 грудня 2016 року при застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_10 міри запобіжного заходу, на останнього покладені обов`язки у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, в тому числі утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відсторонити ОСОБА_10 відпосади начальника управління з громадської безпеки Національної гвардії України.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги прокурор зазначає про наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Також прокурор зазначає про те, що поза увагою суду залишились обставини, які вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 155 КПК України. Так, апелянт вказує на те, що реалізуючи свої службові повноваження, ОСОБА_10 матиме можливість впливати на показання свідків, їх поведінку, ставлення до вчинених інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень.

Далі в апеляційній скарзі, прокурор зазначає, що із показань свідка ОСОБА_13 та показань ряду інших свідків та відомостей, встановлені факти можливого психічного або іншого чинення тиску на свідків з боку колишнього керівництва МВС України.

Крім того, ініціатор апеляційної скарги вказує на те, що анкетні відомості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 визнано конфіденційними, оскільки від останніх поступили заяви про наявність загрози життю та здоров`ю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Так, КПК України вимагає, щоб процесуальний зміст та форма клопотання слідчого про відсторонення від посади відповідали вимогам ч. 2 ст. 155 КПК України і зазначені вимоги закону є імперативними.

Одна з обов`язкових вимог, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 155 КПК України, полягає у необхідності зазначення слідчим у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного сприяло вчиненню злочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 157 КПК України, слідчий суддя (суд) повинен відмовити у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається із матеріалів за клопотанням слідчого, на даний час ОСОБА_10 обіймає посаду начальника управління з громадської безпеки Національної гвардії України, перебуває у спеціальному званні генерал-майора.
В клопотанні зазначено, що знаходячись на роботі ОСОБА_10 матиме службові відносини із тими особами, які працюють у правоохоронних органах, Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, зокрема з числа тих, які допитані у даному провадженні як свідки, що надасть йому можливість впливати на їх показання, поведінку, ставлення до вчинених них кримінальних правопорушень, а також формувати певне відношення до нього.
Також слідством встановлено, що ОСОБА_10 виходячи із наданої йому влади та службових повноважень працівника правоохоронного органу, матиме доступ до оригіналів речей та документів, копії яких отримані у даному кримінальному провадженні, та може знищити, пошкодити, їх приховати та, як колишній заступник начальника Департаменту начальник управління, у подальшому начальник ДГБ МВС України та на теперішній час начальник управління з громадської безпеки Національної гвардії України ОСОБА_10 може перешкодити встановленню істини у провадженні, використовуючи свої зв`язки в Службі безпеки України, Міністерстві внутрішніх справ України, інших правоохоронних органах, у тому числі шляхом впливу на осіб, які допитані або підлягають допиту як свідки у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, як правильно вказав слідчий суддя, прокурором не доведено, що перебуваючи на посаді начальника управління з громадської безпеки Національної поліції України підозрюваний може мати доступ до знищення чи підробки речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, має можливість незаконними способами та засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, конкретних фактів негативної поведінки підозрюваного, колегією суддів не встановлено, не приведені вони і прокурорами в засіданні суду апеляційної інстанції, а сама по собі посада не свідчить про можливість особи, яка її займає, знищення документів.
Що стосується посилань прокурора на наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри, то відповідно до матеріалів провадження, в силу доказів, що додані до матеріалів клопотання, підозра є обґрунтованою, що не заперечується слідчим суддею в ухвалі.

Що стосується тверджень прокурора в апеляційній скарзі про необхідність відсторонення ОСОБА_10 саме через застосування заходів безпеки щодо свідків у даному кримінальному провадженні, то колегія суддів визнає їх помилковими, оскільки ці заходи безпеки, після їх застосування, самі по собі мають унеможливити будь-який вплив на цих свідків.

Крім того, доводи апелянта в частині наявності ризиків, передбачених ст. 155 КПК України, колегія суддів визнає непереконливими, через, як правильно зазначив слідчий суддя, відсутність обґрунтування прокурором, яким саме чином підозрюваний зможе впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження при наявності обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді від 06.12.2016 року про застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу.
Таким чином, прокурор не довів наявності достатніх підстав вважати, що відсторонення ОСОБА_10 від посади необхідно для припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного і що, перебуваючи на посаді, останній може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Звертає на себе увагу і той факт, що клопотанняпро відсторонення ОСОБА_10 від посади не містить всіх необхідних даних, визначених ст. 155 КПК України, а саме в ньому не викладено конкретних обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на цій посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, а також якими саме незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або яким саме способом протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню.

У зв`язку з цим прокурор не мав права ініціювати відсторонення ОСОБА_10 від посади без наявності для цього підстав, передбачених КПК України, що, в свою чергу, свідчить про те, що його клопотання є необґрунтованим і базується на припущеннях.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому доводи апеляційної скарги прокурора стосовно наявності підстав для відсторонення ОСОБА_10 від посади начальника управління з громадської безпеки Національної гвардії України, слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 154 157, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , про відсторонення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади начальника управління з громадської безпеки Національної гвардії України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4