ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 ;

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/3284/17-к по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого у ТОВ «Українське» на посаді юриста, раніше судимого вироком Київського районного суду міста Одеси від 16.09.2013 року за ст. 286 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 4250 гривень (судимість погашена), який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.09.2016, приблизно о 15 годині, в світлий час доби, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA PREVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в правій смузі проїзної частини вул. Генерала Петрова в Малиновському районі м. Одеси, що має чотири смуги для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, по дві в кожному напрямку, з боку вул. Космонавтів в напрямку вул. Гайдара. На шляху прямування, наближуючись зі швидкістю приблизно 10-20 км/год до ділянки вулиці, де розташована Малиновська районна адміністрація (будинок № 22) і є нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР «Зебра» та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР «Пішохідний перехід», ОСОБА_6 , маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, при відсутності будь-яких об`єктів, що могли обмежувати оглядовість попереду його руху, діючи з необережності, в порушення вимог п.п.1.5, 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі;

п. 18.1 - Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека,

грубо проігнорував вимоги зазначених пунктів Правил, проявляючи злочинну самовпевненість, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу відволікся від керування транспортного засобу, перевівши погляд вліво, на деякий час перестав спостерігати за дорожньою обстановкою попереду автомобіля, чим позбавив себе можливості своєчасного виявлення пішохода ОСОБА_7 , яка почала перетинати проїзну частину по пішохідному переходу зліва-направо відносно його напрямку руху в темпі спокійного кроку, заздалегідь не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу та не обрав такий швидкісний режим руху, який би забезпечив контроль над дорожньою обстановкою, у тому числі прогнозування можливої появи на пішохідному переході пішоходів, у зв`язку з чим продовжив рух через пішохідний перехід та внаслідок чого скоїв наїзд передньою правою частиною кузова автомобіля «TOYOTA PREVIA» на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 спричинені наступні тілесні ушкодження: закриті переломи правої ключиці, 3,4,5-го ребер справа та 3,4,5,6-го ребер зліва, 1-го крижового хребця, забійна рана тім`яної області справа. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, при викладених у обвинувальному акті обставинах, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, скориставшись наданим обвинуваченому правом, від дачі показів у суді ОСОБА_8 відмовився.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілою ОСОБА_7 , яка визнана цивільним позивачем, був заявлений цивільний позов, за яким вона просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь суму у розмірі 100 000 гривень у якості компенсації моральної шкоди. Разом с цим в судовому засіданні ОСОБА_7 надала заяву про залишення її цивільного позову без розгляду в зв`язку із добровільним відшкодуванням заподіяної шкоди, що є наслідком залишення позовної заяви без розгляду.

Прокурором заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої ОСОБА_7 , постраждалої від злочинних дій, на користь КУ «Міська клінічна лікарня №11 м. Одеси» на суму 14 540 гривень 86 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_6 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

Згідно із вимогами ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у спричиненні майнової шкоди КУ «Міська клінічна лікарня №11 м. Одеси» доведена вищенаведеними доказами у їх сукупності.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги прокурора в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №11 м. Одеси» по відшкодуванню завданої шкоди задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь КУ «Міська клінічна лікарня №11 м. Одеси» грошову суму в розмірі 14 540 гривень 86 копійок.

Визначаючи питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, суд керується положеннями ст. 124 КПК України, згідно яких у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину та добровільне відшкодування потерпілій шкоди, заподіяної злочином.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за можливе застосувати до нього покарання у вигляді штрафу.

При цьому, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_6 раніше був засуджений за аналогічний злочин, пов`язаний з порушенням правил дорожнього руху, а також в зв`язку із тим, що злочин був вчинений ОСОБА_6 внаслідок грубого порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №11» задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 на користь КУ «Міська клінічна лікарня №11» грошову суму у розмірі 14 540 гривень 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5 013 гривні 72 копійок.
Арешт, накладений на речовий доказ: автомобіль «TOYOTA PREVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - скасувати, речовий доказ повернути власнику.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_10