Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1385/17
Провадження № 1-кп/553/151/2017
В И Р О К
Іменем України
22.08.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження №0000623 відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, до затримання проживаючого у АДРЕСА_1 , відбуває покарання у Полтавській виправній колонії № 64 Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, раніше судимого:

-05.05.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

-24.04.2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн.;

-02.10.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-20.02.2014 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 389, ч.1 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарання та іншій протидії адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді переведення до приміщення камерного типу або переводилась на більш суворий режим відбування покарання, які він вчинив за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим до відбування покарання в Полтавській виправній колонії № 64 з 22.04.2013 року, неодноразово попереджався адміністрацією установи про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за порушення режиму утримання, правил внутрішнього розпорядку та за здійснення проявів злісної непокори законним вимогам адміністрації установи. Незважаючи на всі заходи виховного та профілактичного характеру, які проводились із засудженим ОСОБА_4 , останній на них навмисно не реагував та чинив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації установи.

12.09.2014 року ОСОБА_4 постановою начальника установи, за порушення вимог режиму відбування покарання, поміщався до ДІЗО на 15 діб, 06.12.2014 на 13 діб; 15.05.2015 на 15 ді;. 05.08.2015 року на 13 діб, 26.02.2016 року на 15 діб, 01.04.2016 року на 15 діб, 07.07.2016 року на 15 діб, 17.09.2016 року на 15 діб, 05.01.2017 року на 7 діб, 20.02.2017 року на 10 діб, переводився до ПКТ 04.02.2015 року на 2 місяці, 18.11.2015 року на 2 місяці, 26.10.2016 року на 2 місяці, переводився до карцеру 11.02.2014 року на 7 діб.

Після виходу з ДІЗО ОСОБА_4 вчинив злісну непокору вимогам представників адміністрації установи.

Так, 10.05.2017 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 навмисно, безпідставно, у відкритій категоричній формі, у присутності чергового помічника начальника установи ОСОБА_6 та начальника оперативного відділу установи ОСОБА_7 , відмовився виконати законні вимогу начальника відділення ОСОБА_8 а саме приступити до прибирання спального приміщення відділення соціально психологічної служби № 7 згідно графіків, затвердженого начальником колонії 01.05.2017 року.

Злісність намірів ОСОБА_4 підтверджується тим, що в період з 01.08.2014 року по 05.05.2017 року керівництвом колонії зафіксовано загалом 67 порушень останнім вимог режиму утримання, за що він обгрунтовано притягувався до дисциплінарної відповідальності у тому чсилі десять разів поміщався до ДІЗО та тричі переводився до ПКТ.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні між прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 30 травня 2017 року було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з даною угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а також зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 391 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.02.2014 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Призначивши остаточне покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Згідно вказаної угоди сторонами узгоджено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

При затвердженні угоди суд, виходить з наступного.

Частино 4 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до середньої тяжкості, таким чином угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України.

Більше того, судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд приходить до переконливого висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 ..

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Угоду від 30 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000623 відносно : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ,обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.02.2014 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Призначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1