Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2016 Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0004796, яке надійшло від прокурора ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні 3 неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.12.1996 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України (редакція 1960 р.) до 3 років позбавлення волі, 16.05.1998 звільнений з Бориспільської ВК № 119 Київської області, по відбуттю строку покарання; 15.11.1999 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України(редакція 1960 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 13.01.2004 звільнений з Бучанської ВК № 85 Київської області, по відбуттю строку покарання; 14.01.2009 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 205, ст.ст. 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробувальним строком на 2 роки; 17.08.2010 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; 21.09.2010 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.01.2009 та призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 17.07.2013 звільнений з Бучанської ВК № 85 Київської області, по відбуттю строку покарання; 01.08.2016 за вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
26.07.2016 року приблизно о 04 год. 10 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Новомостицька 26, побачив автомобіль «Хюндай Туксон» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна із зазначеного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до автомобіля «Хюндай Туксон», д.н.з. НОМЕР_1 та розбив скло лівої передньої дверцяти вказаного автомобіля.
В подальшому, останній проник до вказаного автомобіля, звідки повторно таємно викрав навігатор «Prestigio Geovision 4050», тримач під нього та зарядний пристрій «Garmin» загальною вартістю 806 гривень 66 копійок, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю щиро покаявся та пояснив, що дійсно 26 липня 2016 року вранці він знаходився за адресою м. Київ, вул. Новомостицька, 26 та побачив автомобіль «Хюндай» з якого він вирішив викрасти майно. Підійшовши до автомобіля він розбив скло в даному автомобілі та викрав із автомобіля навігатор, тримач для навігатора та зарядний пристрій і втік з місця вчинення злочину, однак невдовзі був затриманий працівниками поліції.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам, викладеним в його обвинуваченні і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Таким чином суд вважає, що, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні 3 дітей та обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч.2 ст.185 КК України на думку суду, зможе виправити ОСОБА_4 та попередити вчинення ним нових злочинів. Разом із тим, суд з огляду на особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та обставини його вчинення вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе виключно при реальному відбутті строку покарання. З огляду на відсутність підстав, що пом`якшують особу обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого підстав для застосування щодо нього ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 учинив інкримінований йому злочини до ухвалення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 01.08.2016 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати при призначенні йому остаточного покарання положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за залучення експерта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Оболонського районного суду м.Києва від 01.08.2016 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 9 грудня 2016 р., зарахував до нього строк, який той відбув за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01.08.2016 р., а саме період із 01.08.2016 по 09.12.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 351 грн. 84 коп.

Згідно ст.100 КПК України речові докази майно, яке викрав ОСОБА_4 , яке знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити в користуванні останньої, оскільки вона є його власницею.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

СуддяОСОБА_1