Справа № 525/1280/16-к
Номер провадження 1-кп/525/12/2017
УХВАЛА

07 березня 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, -
встановив:
Прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою (а.п. 83-87), зазначивши ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, серед яких: 1) можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор підтримав заявлене клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник ОСОБА_5 висловила міркування про те, що маються підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказувала, що попередній запобіжний захід обраний обвинуваченому сплину на час розгляду даного клопотання в суді.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, три із яких відносяться до тяжких, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі більше ніж 5 років позбавлення волі.
Будучи звільненим з під варти має можливість переховуватися від суду та вчинити новий злочин, зазначені ризики підтверджені при розгляді клопотання в суді.
Щодо ризику переховування, то суд зазначає, що обвинувачений до якого було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.п. 28, 29), будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду по даному кримінальному провадженню (а.п. 36), ухилився від суду та зник, в результаті чого провадження по даній кримінальній справі було зупинено та оголошено розшук обвинуваченого (а.п. 63, 64).
Щодо ризику вчинення іншого кримінального провадження, то в судовому засіданні у своїх поясненнях обвинувачений вказав, що зафіксовано технічними засобами, про те що дійсно здійснював протиправні дії разом з іншою особою щодо викрадення майна в 2017 році.
Суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". Зазначене вище свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає доведеним прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Суд не приймає до уваги твердження захисника про те, що обвинувачений на час розгляду клопотання є особою, до якої не застосовано будь-якого запобіжного заходу, зважаючи на те, що попередній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту був порушений обвинуваченим, а продовження запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі обвинуваченого.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, а відтак і для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, для досягнення мети визначеної ч. 1 ст. 177 КПК України, буде недостатнім.
Зважаючи на вище викладене, клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.
Між тим, відповідно до пункту 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 р. ) та її підпункту «с» кожен має право на волю та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно процедури, встановленої законом і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
З огляду на це та відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, маються правові підстави для застосування суддею до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням обвинуваченому розміру застави в сумі 64000 гривень (40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), з урахуванням обставини кримінального правопорушення, його сімейно - майнового стану і доведених ризиків, з метою забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.
У разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 5 ст. 194 КПК України, а при їх невиконанні сума внесеної застави підлягатиме зверненню в дохід держави.
При застосуванні такого запобіжного заходу судом враховуються обставини, наведені у ст. 178 КПК України і зокрема наявність вагомих доказів про роль обвинуваченого у вчиненому правопорушенні, тяжкість покарання, що йому загрожує, репутацію цього підозрюваного, який вчинив злочин в період перебування на іспитовому строку.
Керуючись ст. ст. 182, 194, 196, 197, 331, 369, 372 КПК України, суд , -
ухвалив:
1. Клопотання прокурора задовольнити.
2. Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .
3. Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави в сумі 64000 (шістдесят чотири тисячі) гривень.
4. У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 застави, покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до прокурора ОСОБА_3 із встановленою цим прокурором періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора; 3) не відвідувати місця, пов`язані з продажем спиртних напоїв на розлив, а в разі невиконання цих обов`язків, сума внесеної застави підлягатиме зверненню в дохід держави.
5. Строк дії цієї ухвали до 05 травня 2017 року включно.
6. Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Великобагачанського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
7. Копію даної ухвали для відому обвинуваченому, його захиснику, прокурору.
8. Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1