АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/522/17 Справа № 192/2/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000940 від 14 грудня 2016 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року, якою кримінальне провадження відносно,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК.
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року, було закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі відмови потерпілого ОСОБА_9 від обвинувачення.
На зазначену ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу яка разом з матеріалами провадження надійшла до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України скасувати, та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Апелянт посилається на те, що відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути : законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Крім того, враховуючи вимоги ст. 372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, складаються з вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У мотивувальній частині зазначаються встановлені судом обставини та інші вимоги, передбачені цією статтею.
На думку прокурора, судом першої інстанції не було дотримано цих вимог кримінального процесуального закону,судове рішення у формі ухвали не відповідає вимогам статті 372, 370 КПК України,оскільки не містить встановлених судом обставин щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора який просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне і обгрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст.372 КПК України у вступній частині ухвали зазначаються дата та місце його ухвалення, сторони кримінального провадження на інші учасники судового провадження, а у мотивувальній частині ухвали зазначаються встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, аналізуючи ухвалу суду першої інстанції, зокрема зміст ухвали та форму викладення, колегія суддів приходить до висновку про те, що хоча посилання прокурора на те,що ухвала суду повинна відповідати вимогам ст. 372 КПК є безперечно вірним, однак як вбачається з матеріалів кримінального провадження, рішення про закриття саме вказаного провадження було ухвалено судом в підготовчому судовому засіданні , що само по собі виключає встановлення судом обставин по даному кримінальному провадженню, враховуючи стадію підготовчого судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із таких рішень:

1) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та повернути кримінальне провадження прокурору (якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування) для його продовження, або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку.

2) закрити провадження у випадку встановлення таких підстав: а) набрання чинності законом, яким скасовано кримінальну відповідальність за діяння, вчинене особою; б) смерть обвинуваченого (за винятком випадків, коли провадження є необхідним для реабілітації померлого); в) існування вироку за тим же обвинуваченням, який набрав законної сили, або постановлення ухвали суду про закриття кримінального провадження за тим же обвинуваченням; г) відмова потерпілого чи його представника від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; д) звільнення особи від кримінальної відповідальності; е) відмова прокурора від підтримання обвинувачення та відмова потерпілого чи його представника або законного представника підтримувати обвинувачення самостійно.

Наявність інших підстав (відсутність події або складу кримінального правопорушення тощо) має бути доведена під час судового розгляду, за результатами якого може бути постановлено виправдувальний вирок.
Саме із наведеного тлумачення норм кримінального процесуального закону ст. 314, 315 КПК, вбачається, що суд першої інстанції в оспорюваному прокурором випадку мав права відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК саме у підготовчому судовому засіданні ( без дослідження доказів та встановлення фактичних обставин) прийняти рішення за заявою про відмову потерпілого від обвинувачення про закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення ( за ч.2 ст. 125 КК України).

У силу засади диспозитивності і змагального характеру кримінального судочинства до числа процесуальних прав потерпілого (приватного обвинувача) належить його право на відмову від обвинувачення. Оскільки приводом до початку кримінального переслідування у провадженні у формі приватного обвинувачення є порушення приватного права, що належить конкретній особі, то цілком природно вона повинна мати можливість вибору форми його правового захисту, у тому числі й право впливати на рух кримінального провадження.

З огляду на це, законодавець передбачив підставу закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, що безпосередньо залежать від волевиявлення особи, яка постраждала від кримінального правопорушення, відмову потерпілого від обвинувачення (п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України). На відміну від прокурора, який може відмовитися від підтримання державного обвинувачення, якщо в результаті судового розгляду дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується (ч. 1 ст. 340 КПК України), підстави відмови потерпілого (приватного обвинувача) від обвинувачення законодавчо не регламентовані. Причини прийняття такого рішення можуть бути досить різноманітними та така відмова від обвинувачення може бути заявлена потерпілим у підготовчому судовому засіданні.

У цьому контексті є всі підстави розглядати відмову потерпілого від обвинувачення як одну з альтернативних форм вирішення кримінально-правових конфліктів.

Пленум ВСУ у постанові № 13 від 2 липня 2004 р. "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" рекомендував судам якомога ширше використовувати у справах приватного обвинувачення інститут примирення потерпілого з обвинуваченим (підсудним) і підтримувати діяльність тих громадських організацій, які ставлять за мету досягнення такого примирення до судового розгляду справи, повідомляти осіб, що вчинили злочин, про наявність у районі (місті) таких організацій, надавати останнім відповідну інформацію (п. 25).
Слідчий, прокурор зобов`язані проінформувати підозрюваного та потерпілого про їхнє право на примирення, роз`яснити механізм його реалізації та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що не можна погодитися з доводами прокурора про те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370, 372 КПК, оскільки не містить встановлених судом обставин щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, оскільки суд не мав законних підстав у підготовчому судовому засіданні встановлювати фактичні обставини. Крім того, суд в ухвалі навів кваліфікацію дії обвинуваченого відповідно до обвинувального акту за ч.2 ст.125 КК України, враховуючи що саме потерпілий відмовився від висунутого обвинувачення, на законних підставах закрив кримінальне провадження на підставі ч.7 ст. 284 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів -,

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 ч.2 ст.125 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України , залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення .

Судді
Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10