АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
за участю судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0008697 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року, яким
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
29 квітня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі із застосуванням ст.79 КК України з іспитовим строком 2 роки,
визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року 4 місяці позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 5 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислюється з 27 вересня 2016 року.
На підставі ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2016 року зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 3 по 29 квітня 2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат,
за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченої - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_5 визнана винуватою в тому,що 19 липня 2016 року близько 20 год. обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись у відділі з продажу продуктів харчування в торгівельному залі магазину «ЕКО», що по просп. Маяковського, 17 в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрала чуже майно, що належало ТОВ «ЕКО», а саме: биток свинячий вагою 3 кг. 696 г., вартістю 277, 17 грн. та ошийок свинячий, вагою 2 кг. 942 г., вартістю 196,11 грн., всього на загальну суму 465 грн. 39 коп., однак обвинувачена не довела свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки, була затримана працівниками охорони магазину ТОВ «ЕКО».

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, обвинувачена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до неї ст.ст. 69, 75, 76 КК України, а також додатково подані клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 році» та застосування до неї ч. 5 ст. 72 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_5 зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги обставини, які обтяжують покарання, але не звернув уваги на обставини, які пом`якшують покарання, а саме щиросердне зізнання, щире каяття, жаль з приводу скоєного та стан здоров`я. Крім того, в неї є малолітня дитина дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для якої обвинувачена є єдиною годувальницею. Зокрема, з рідних в обвинуваченої є тільки мати ОСОБА_10 , яка на утриманні має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також обвинувачена зазначає, що має намір на волі працевлаштуватись, щоб в подальшому злочинів не вчиняти.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, застосувати до обвинуваченої ст.. 75 КК України, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в її межах, провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання, фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорювалися і докази відносно них, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, тому висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, які не оспорюються і в апеляційній скарзі, перевірці апеляційним судом не підлягають.

Дії обвинуваченої за визнаних судом першої інстанції встановленими фактичних обставин кримінального правопорушення правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

Що стосується доводів обвинуваченої про суворість призначеного їй покарання та неврахування судом при призначенні покарання інших даних, які характеризують її особу, на думку колегії суддів, вони є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції дотримався вимог закону, враховував обставини та тяжкість вчиненого злочину, ненастання тяжких наслідків, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не працює, має на утриманні малолітню дитину, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, задовільно характеризується за місцем проживання, раніше судима, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченій, - щире каяття, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, тобто, судом при призначенні покарання враховані й ті обставини, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, врахувавши характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення, характер її дій та спосіб вчинення злочину, особу обвинуваченої, та інші наявні у провадженні дані, які характеризують її особу, вмотивовано обрав ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, призначивши його в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинила дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції остаточно за сукупністю вироків призначив їй покарання відповідно до вимог ст. 71 КК України у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі, і дане покарання, на думку колегії суддів, з урахуванням всіх обставин справи, за своїм видом і розміром, згідно зі ст. 65 КК України, відповідає вимогам закону, тобто, є обґрунтованим, справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, місцевим судом, з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченої, не встановлено підстав для застосування ст.. 69, 75 КК України, і з таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів обвинуваченої щодо неврахування судом першої інстанції інших обставин, які характеризують особу обвинуваченої, та можуть вплинути на строк призначеного за вироком покарання, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Так, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст..ст. 349, 363 КПК України, як і суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог 404, 405 КПК України, перевіряє докази, надані сторонами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Разом з тим стороною захисту, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не надані беззаперечні докази на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі, в т.ч. й які стосуються стану здоров`я обвинуваченої, про що вона наголошувала під час апеляційного розгляду.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.
Інших доводів, які б слугували підставою для зміни вироку та призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання, обвинуваченою в апеляційній скарзі не наведено.
При цьому, колегія суддів, з огляду на те, що до частини 5 статті 72 КК України внесені зміни, і судом першої інстанції не зараховано обвинуваченій строк попереднього ув`язнення в строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважає необхідним також зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2016 року до 13 грудня 2016 року включно (тобто, строк дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 1 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 без задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-УШ від 26 листопада 2015 року) зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з з 27 вересня 2016 року до 13 грудня 2016 року включно (тобто, строк дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили) із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, обвинуваченою ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

___________________________ ____________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3