У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

встановила:

вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року засуджено

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає на АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України

раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 317 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 3081,14 грн. у рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 квітня 2017 року вирок змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 УУ України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки; пом`якшено ОСОБА_4 покарання призначене судом першої інстанції за ч. 1 ст. 317 КК України, застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1рік 6 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано у строк покарання строк попереднього його ув`язнення з 17 січня 2017 року по 6 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за те, що він протягом певного періоду у квартирі за місцем проживання з неустановленими слідством особами періодично через саморобний пристрій вживали наркотичний засіб марихуану. Також 30 березня 2016 року о 9.00 год. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 вживали наркотичний засіб канабіс. Після чого о 9.20 год. працівники поліції в указаній квартирі провели обшук, у ході якого було виявлено зазначених осіб, які вживали наркотичні засоби, та вилучено саморобний засіб «бульбулятор», на внутрішній поверхні якого згідно висновку експерта від 27 квітня 2016 року № 09/12-0232 виявлено особливо небезпечний засіб, обіг якого заборонено, екстракт канабісу загальною кількістю 0, 3500 гр.
У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 та про призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості. Вказує, що суд апеляційної інстанції у своєму рішенні помилково зазначив, що засуджений вперше притягується до кримінальної відповідальності, оскільки в матеріалах кримінального провадження є дані про те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 187 КК України. Вважає, що рішення апеляційного суду належним чином не вмотивоване.
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються.

Викладені у скарзі доводи про неврахування судом апеляційної інстанції того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 187 КК України, є необґрунтованими, оскільки він у силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості.

Так, апеляційний суд, змінюючи вирок районного суду, мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції при призначенні засудженому ОСОБА_4 покарання, врахував тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у психоневрологічному та наркологічному відділеннях Долинської ЦРЛ не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є учасником АТО, брав безпосередню участь у бойових діях, нагороджений відзнакою Івано-Франківською ОДА та Івано-Франківською обласної ради, а також урахував відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого в разі призначення йому покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією закону, із застосуванням ст. 69 КК України. Призначене засудженомупокарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів. Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим унаслідок м`якості немає.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а висновки, викладені в рішенні суду апеляційної інстанції в частині призначеного засудженому покарання, є належним чином вмотивованими. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними немає.

У касаційній скарзі не наведено обґрунтованих доводів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження закасаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3