Справа № 183/3358/16
№ 1-кп/183/125/17
В И Р О К
іменем України
13 квітня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000029 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
17.01.2016 року приблизно о 18 годині 20 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ФИАТ ДОБЛО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 80 км/год. по автошляху О-041004, який має по одній полосі у кожному напрямку та проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області, з боку м. Павлоград Дніпропетровської області в напрямку м. Дніпропетровськ, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, на слизькій ділянці проїзної частини дороги, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху, при якій він мав би можливість виконувати всі необхідні дії з безпечного керування автомобілем, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля, та о 18 годині 20 хвилин 17.01.2016 року на 3 км. автошляху О-041004, що на території Новомосковського району Дніпропетровської області, допустив виїзд керованого ним автомобіля «ФИАТ ДОБЛО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праве по напрямку руху узбіччя, де скоїв наїзд на пішохода - ОСОБА_6 , яка в цей момент знаходилась на узбіччі автошляху у нерухомому стані і була повернута правою сторону до автомобіля.
В результаті наїзду, пішоходу ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 31/Е від 19.01.2016 року, спричинено наступні тілесні ушкодження: вдавлений перелом правої скроневої і правої виличної кісток з переходом на основу черепу з крововиливами під м`які мозкові оболонки тім`яних і скроневих часток мозку, забоєм і розтрощенням правої скроневої частки головного мозку, крововиливи у м`яких тканинах правої лобної, скроневих областей голови, забійної рани в правій скроневій області голови, садна в правій лобно-темяній області голови, синця та садна на лобі справа, синця в області правої вушної раковини, синця навколо обох очей, спинці носу, перелому 10-го грудного хребця з повним розривом спинного мозку та його оболонок, прямого (розгинальні) перелому 9-12-го ребер справа та зліва по лопатковим лініям, непрямого згинального перелому 3-9-го ребер попередньо паховій лінії справа, крововиливу в м`яких тканинах грудної клітини справа та зліва, по задній поверхні, на рівні 9-12-го ребер між навколо хребтової задньої пахової лінії, розриву пристінкової плеври в області перелому ребер, крововиливу в ліву плевральну порожнину в обсязі 0.5 л, забою легень, розриву правої частки печінки з крововиливом у черевну порожнину в обсязі приблизно 1 л, двох саден на передньої боковій поверхні живота справа, закритого фрагментно-осколкованого перелому обох кісток правої гомілки у середній та нижній третинах з крововиливом в навколишні тканини, садна на зовнішній поверхні зовнішнього правого передпліччя. Тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, незадовго до настання смерті у наслідок наїзду транспортного засобу і у своїй сукупності за ступенем тяжкості, мають ознаки тяжких, як небезпечні для життя, та спричинили смерть потерпілої. Смерть потерпілої наступила не більш ніж за 4 години до огляду трупу, тобто 17.01.2016 року о 18 годині 20 хвилин на 3 км. автошляху О-041004, що проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області. Первинний удар був нанесений потерпілій по зовнішній поверхні правої гомілки, коли вона знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні тіла, і звернута правою боковою поверхнею до автомобіля, який здійснив наїзд.
Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що 17.01.2016 року була річниця смерті його товариша, він їздив на кладовище. На дорозі була ожеледиця. Приблизно о 16.00 годині його знайома попросила відвести її в смт. Меліоративне, на що він погодився, і відвіз її туди. Приблизно о 17.00 годині він повертався з смт. Меліоративне. Дорога не освітлювалася, була сильна ожеледиця і йшов крупний сніг. Він побачив жінку посередині дороги, яка з`явилася раптово. Він намагався здійснити маневр, але у нього не вийшло і він збив жінку. В стані афекту він поїхав далі в місто, де залишив машину. Потім він пішов до своєї знайомої, де розповів їй все, і перебував там два дні. 19.01.2016 року він покупався на хрещення і пішов до відділу поліції з явкою з повинною. Обвинувачений також доповнив, що керував автомобілем Фіат Добло білого кольору, 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1 , який взяв у маминого знайомого для роботи під викуп. Він рухався зі швидкістю 60-70 км/год. В момент ДТП були якісь транспортні засоби, але він їх не пам`ятає. Пішохода він побачив метрів за 4 до наїзду, який стояв на дорозі, на полосі його руху, а не на узбіччі. Пішохода він збив капотом водійською стороною. Пішохід була до нього боком. Крім погодних умов його видимість нічого не обмежувало. 18.01.2016 року він зателефонував матері, і вона сказала йому, що їй сказав власник автомобіля, що автомобіль вимагають на огляд. Після ДТП він спілкувався з потерпілим, який попросив його покласти йому на рахунок 30 000,00 грн., але він запропонував 18 000,00 грн., бо більше у нього е було,але потерпілий відмовився. У скоєному щиро кається.
Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 17.01.2016 року близько 18.00 годині він знаходився на роботі, йому зателефонувала мати ОСОБА_6 , але він відповів, що зателефонує їй через 15 хв., бо був зайнятий. Через 15 хв. він їй зателефонував, проте трубку вона не взяла. Додому він приїхав близько 20.00 год. Йому зателефонували з телефону матері і повідомили, що вона загинула в ДТП. Коли він приїхав на місце події, то побачив труп матері, який вже лежав в газелі. На узбіччі дороги по правій стороні в напрямку руху з м. Павлограда до м. Новомосковська стояли дві сумки. На місце ДТП він приїхав приблизно о 21.00 годині. На узбіччі дороги лежала розбита фара автомобіля. Машину ОСОБА_4 він не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що обвинувачений її син, потерпілого не знає. Зі слів сина їй відомо, що 17.01.2016 року у вечері їй зателефонував син і сказав, що збив людину. Наступного дня їй зателефонував власник автомобіля і запитав, чи не знає вона, де знаходиться автомобіль, на що вона відповіла, що не знає;

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що обвинувачений його товариш, потерпілого не знає. 17 січня 2016 року були поминки їхнього товариша. Після обіду вони поїхали до смт. Меліоративне по справам. Близько 16.00 години він разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 повернулися до міста. В місті його висадили в районі кафе «Фаворит», розташованого по вул. Гетьманській в м. Новомосковську. Разом з ним був і ОСОБА_11 . Наступного дня він дізнався, що сталося ДТП. Того дня погода була погана, зимова, йшов сніг, вітер, ожеледиця;

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що з обвинуваченим і потерпілим не знайома. 17.01.2016 року у вечері близько 18.00-19.00 години вона з ОСОБА_13 їхали з м. Павлограда на маршрутці. На розвилці на трасі вона з ОСОБА_13 вийшли з маршрутки. Разом з ними вийшла незнайома їм жінка. Було темно. Жінка пішла вперед, і в цей момент вони почули гучний звук. ОСОБА_13 сказав, що збили жінку. Вона з ОСОБА_13 перебігли через дорогу, де побачили на узбіччі сумку, а шапка лежала посеред дороги. ОСОБА_13 почав телефонувати в міліцію, а вона пішла шукати жінку. В метрах 10-15 від сумки в канаві (кюветі) лежала жінка без ознак життя. Вона намагалася знайти пульс, але його не було. Після цього вона зателефонувала в швидку, але їй сказали, що вони на трупи не виїжджають. ОСОБА_13 знайшов у сумці жінки телефон та зателефонував на номер, записаний як «внук», та повідомив про те, що сталося Потім приїхала міліція. Жінка лежала лицем вниз, автомобіль, який її збив, не зупинився, навіть не пригальмував, і водій не повернувся на місце пригоди;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що з обвинуваченим і потерпілим він не знайомий. 17.01.2016 року він разом з ОСОБА_12 їхали з м. Павлограда на маршрутці. На розвилці на трасі в с. Піщанка в напрямку руху до м. Новомосковська він з ОСОБА_12 , і якоюсь жінкою вийшли з маршрутки. Ця жінка пішла вперед, а він з ОСОБА_12 зупинилися, бо необхідно було зібрати сумки. Жінка вже перейшла дорогу і крикнула «Молодь! Бігом!». В цей момент він почув хлопок, і побачив, як віддалявся автомобіль білого кольору. Жінки не було. Лише сумка стояла на узбіччі. Потім почали шукати жінку, і знайшли її в кюветі. Тоді йшов сильний сніг. Жінку вони знайшли метрів за 50 від місця, де стояла жінка і сумка до наїзду. Її шапка лежала на дорозі;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.01.2016 року автомобільної дороги О-041004 на 3 км Новомосковського району Дніпропетровської області;

- планом-схемою місця ДТП та фото-таблицею до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксовано місце ДТП та обстановка безпосередньо після вчинення злочину;
- протоколом огляду від 18.01.2016 року, а саме автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться по пров. Дзержинського в м. Новомосковську Дніпропетровської області. На момент огляду автомобіль має механічні пошкодження у виді: розбитої правої передньої блок-фари, пошкодженого правого крила, пошкодженого бампера з правої сторони та фототаблицею до нього;
- речовим доказом, а саме, автомобілем «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаного речовим доказом постановою від 18.01.2016 року та переданого ОСОБА_14 на відповідальне зберігання;
- лікарським свідоцтвом про смерть № 31 від 18.01.2016 року, згідно з яким смерть ОСОБА_6 настала внаслідок нещасного випадку поза виробництвом на а/д «М-04» 3 км + 260 м., через: крововилив піл оболонку мозку, забій, розтрощення головного мозку, відкритий перелом склепіння основи черепа. Пішохід травмована при зіткненні з легковим автомобілем;
- висновком експерта № 31/Е від 29.01.2016 року, згідно з яким при експертизі трупу ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: вдавлений перелом правої скроневої і правої виличної кісток з переходом на основу черепу з крововиливами під м`які мозкові оболонки тім`яних і скроневих часток мозку, забоєм і розтрощенням правої скроневої частки головного мозку, крововиливи в м`яких тканинах правої лобної, скроневих областей голови, забійна рана в правій скроневій області голови, садно в правій лобно-тім`яній області голови, синець та садно на лобі справа, синець в області правої вушної раковини, синці навколо обох очей, спинці носу, перелом 10-го грудного хребця з повним розривом спинного мозку та його оболонок, прямі (розгинальні) переломи 9-12-го ребер справа та зліва по лопатковим лініям, непрямі (згинальні) переломи 3-9-го ребер по передній пахвовій лінії справа, крововиливи в м`яких тканинах грудної клітини справа та зліва, по задній поверхні, на рівні 9-12-го ребер між навколо хребтовою і задньою пахвовою лініями, розриви пристінкової плеври в області переломів ребер, крововилив в ліву плевральну порожнину в обсязі близько 0,5 л., забій легень, розриви правої частки печінки з крововиливом у черевну порожнину в обсязі приблизно 1 л., два садна на передньо-боковій поверхні животу справа, закритий фрагментарно - осколковий перелом обох кісток правої гомілки у середній та нижній третинах з крововиливом в навколишні тканини, садно на зовнішній поверхні правого передпліччя. Усі знайдені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, незадовго до наступу смерті, внаслідок наїзду легкового автомобільного транспортного засобу, і у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, мають ознаки тяжких, як небезпечні для життя, та які привели до смерті потерпілої.
Причиною смерті ОСОБА_6 є відкритий вдавлений перелом правої скроневої і правої виличної кісток з переходом на основу черепу з крововиливами під м`які мозкові оболонки тім`яних і скроневих часток мозку, забоєм і розтрощенням правої скроневої частки головного мозку. Враховуючи відсутність трупного заклякання та динаміку зміни забарвлення трупних плям, встановлені при огляді трупу на місці дорожньо-транспортної пригоди, можливо стверджувати, що смерть потерпілої наступила не більш ніж за 4-ри години до огляду трупу.
Усі знайдені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з наступом смерті потерпілої.
Усі ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з великою силою, і у сукупності могли утворитися при автомобільній травмі, механізм якої уявляється таким: а) первинний удар був нанесений потерпілій по зовнішній поверхні правої гомілки, коли вона знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні тіла, і звернута правою боковою поверхнею до автомобілю, який здійснив наїзд. При цьому утворилися закриті фрагментарно-осколкові переломи обох кісток правої гомілки у середній та нижній третинах з крововиливом в навколишні тканини; б) після первинного удару права бокова поверхня тіла прийшла у спів-дотик з частинами автомобілю, який рухався. При цьому могли утворитися такі тілесні ушкодження: вдавлений перелом правої скроневої і правої виличної кісток з переходом на основу черепу з крововиливами під м`які мозкові оболонки тім`яних і скроневих часток мозку, забоєм і розтрощенням правої скроневої частки головного мозку, крововиливи в м`яких тканинах правої лобної, скроневих областей голови, забійна рана в правій скроневій області голови, садно в правій лобно-тім`яній області голови, синець та садно на лобі справа, синець в області правої вушної раковини, синці навколо обох очей, синці носу, перелом 10-го грудного хребця з повним розривом спинного мозку та його оболонок, прямі (розгинальні ) переломи 9-12-го ребер справа та зліва по лопатковим лініям, непрямі (згинальні) переломи 3-9-го ребер по передній пахвовій лінії справа, крововиливи в м`яких тканинах грудної клітини справа та зліва, по задній поверхні, на рівні 9-12-го ребер між навколо хребтовою і задньою пахвовою лініями, розриви пристінкової плеври в області переломів ребер, крововилив в ліву плевральну порожнину в обсязі близько 0,5 л., забій легень, розриви правої частки печінки з крововиливом у черевну порожнину в обсязі приблизно 1л., два садна на передньо-боковій поверхні животу справа.
Судово-токсикологічним дослідженням крові трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти;
- висновком експерта № 10/4.2-77 від 25.02.2016 року, відповідно до якого чотири фрагменти прозорої пластмаси, вилучені при огляді місця ДТП 17.01.2016 року на 3 км. автошляху О-041004 Новомосковського району Дніпропетровської області, такого ж типу і виду, мають таку ж ступінь зношеності, як і фрагмент скла розсіювача, що встановлений на правій блок-фарі автомобіля «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визначити, чи складали дані фрагменти єдине ціле не надалося можливим через відсутність всіх фрагментів скла розсіювача, що складали раніше єдиний об`єкт.
Фрагменти пластмаси чорного кольору розмірами 395x190 мм; 107x64 мм; 35x39x56x61 мм; 25x86x27x104 мм, вилучені там же, і передний бампер автомобіля «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до розлому, раніше складали єдине ціле - передній бампер автомобіля.
Фрагменти пластмаси чорного кольору розмірами 25x19x29 мм; 39x11x35x12 мм; 44x23x41x17 мм; 23x10x20x11 мм; 19x16x14x21 мм; 30x40x31 мм; 16x7x20x14 мм; 20x15x21x16 мм; 25x4 мм; 16x17 мм, вилучені там же, такого ж типу і виду, мають таку ж ступінь зношеності, як і корпус правої блок-фари автомобіля «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визначити, чи складали дані фрагменти єдине ціле не надалося можливим через відсутність всіх фрагментів корпусу блок-фари, що складали раніше єдиний об`єкт;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.03.2016 року та схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_13 , в ході якого останній розповів та показав, як 17.01.2016 року сталося ДТП. Так, ОСОБА_13 пояснив, що пішохід в момент наїзду стояв на узбіччі. Замірами було встановлено, що місце наїзду знаходиться на відстані 0,3 м від краю проїжджої частини в напрямку руху автомобіля та в повздовжній проекції 18 м від електроопори № 382 Л-04. Потім свідок вказав, на якій відстані від краю проїжджої частини рухався автомобіль. Замірами було встановлено, що автомобіль рухався на відстані 0,9 м. від правого краю проїжджої частити;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.03.2016 року та схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого остання розповіла та показала, як 17.01.2016 року сталося ДТП. Так, ОСОБА_12 пояснила, що пішохід в момент наїзду стояв на узбіччі. Замірами було встановлено, що місце наїзду знаходиться на відстані 0,4 м від краю проїжджої частини в напрямку руху автомобіля та в повздовжній проекції 19 м від електроопори № 382 Л-04. Потім свідок вказала, на якій відстані від правого краю проїжджої частини рухався автомобіль. Замірами було встановлено, що автомобіль рухався на відстані 1 м. від правого краю проїжджої частити;
- висновком експерта № 5/10.1-377 від 27.04.2016 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ФИАТ ДОБЛО» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ФИАТ ДОБЛО» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП.
Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «ФИАТ ДОБЛО» ОСОБА_4 визначалася виконанням ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати;
- висновком експерта № 5/10.2-396 від 19.05.2016 року та таблицею зображень до нього, згідно з яким на момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Фіат Добло» та його гальмівна система знаходяться в працездатному стані.
Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у здійсненні ним 17.01.2016 року зіткнення з пішоходом ОСОБА_6 ,внаслідок чого остання померла, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою та доведеною, його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, а також дії обвинуваченого безпосередньо після скоєння злочину, а саме той факт, що останній залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
Однак, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд враховує те, що вчинений злочин є необережним, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні вибачився перед потерпілим та заявив про готовність відшкодувати завдану шкоду, а також думку потерпілого, який просив покарати обвинуваченого на розсуд суду, а тому в даному випадку суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з максимальним випробувальним терміном, тривалістю три роки, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, що на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання з позбавленням волі на вказаний вище строк з випробуванням, а також з позбавленням права керувати транспортними засобами на вказаний вище строк, буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Вирішуючи заявлений в судовому засіданні ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 15 666,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн., суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні питання щодо стягнення матеріальної шкоди суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_5 обґрунтований, оскільки неправомірними діями ОСОБА_4 йому заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 15 666,00 грн, яка пов`язана з похованням його матері ОСОБА_6 , поминками, встановленням пам`ятника.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальну шкоду у розмірі 15 666,00 грн.
Щодо моральної шкоди, то в цій частині позов також підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.
Суд вважає встановленим, що потерпілому протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: у душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо його близького родича; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з похованням матері та необхідністю відвідувати правоохоронні органи.
Суд також враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок смерті близького родича, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 15 000,00 грн.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Вирішуючи долю речових доказів, відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що автомобіль «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід залишити за належністю ОСОБА_14 .
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 2 943,36 грн. (висновок експерта № 10/4.2-77 від 25.02.2016 року у розмірі 1 536,00 грн., висновок експерта № 5/10.1-377 від 27.04.2016 року у розмірі 703,68 грн., висновок експерта № 5/10.2-396 від 19.05.2016 року у розмірі 703,68 грн.).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на три роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15 666,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000,00 грн.

Речові докази: автомобіль «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити за належністю ОСОБА_14 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. та витрати на залучення експерта у розмірі 2 943,36 грн.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1