Справа № 706/1625/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2017 року м. Христинівка Христинівський районний суд Черкаської області в складі : головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 за участі процесуального прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілий: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка кримінальне провадження №0000371 від 26.07.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Христинівка Черкаської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, працює ПП «Сторожук» електрик, одружений, раніше не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,-

встановив:

25 липня 2016 року близько 21 години в м. Христинівка Христинівського району Черкаської області ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вулиці Воровського на мопеді під керуванням ОСОБА_6 , в якості пасажира.

На вимогу працівників поліції: старшого інспектора Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУПН в Черкаській області майора поліції ОСОБА_7 та інспектора Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУПН в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , які несли службу по забезпеченню безпеки дорожнього руху в м. Христинівка, перебуваючи при цьому у форменому одязі ОСОБА_6 зупинив транспортний засіб.

Незважаючи на законні вимоги працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу та надання для перевірки документів водія, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та відповідні наслідки, з метою надання можливості водію мопеда ОСОБА_6 уникнути адміністративної відповідальності, вчинив опір працівникам поліції, надавши можливість водію транспортного засобу залишити місце зупинки. В послідуючому, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, вчинив насильство відносно працівників правоохоронного органу, яке виразилось в нанесенні декількох ударів руками по тулубу та голові інспектора Христинівського відділення поліції ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна потиличної ділянки, які згідно висновку судової медичної експертизи №05-7-01/741 від 26.08.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень, та нанесенні одного удару по тулубу старшого інспектора Христинівського відділення поліції ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця спини, які згідно висновку судової медичної експертизи №05-7-01/742 від 26.08.2016 відноситься до легких.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, беззастережно, визнав повністю, покази в судовому засіданні відмовився давати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні покликався на пояснення викладені в обвинувальному акті, притензій ні морального, ні матеріального, характеру не має, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу з його відсутності, претензій до обвинуваченого, ні морального, ні матеріального, характеру не має.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд, дослідивши надані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність , чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 за ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України повністю доведена,а кваліфікація його дій є вірною.

При призначенні ОСОБА_5 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Приймаючи до уваги викладене вище, суд враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі обставити вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.345 КК України два роки позбавлення волі;

- за ч. ст.342 КК України один рік обмеження волі.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнити ОСОБА_5 з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти наОСОБА_5 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської боласті протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1