Дата документу Справа № 310/8316/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/519/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/8316/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк, Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні подання Бердянського МРВП КВІ ДПтС України у Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції посилаючись на те, що судом були порушені процесуальні моменти порядку здійснення виклику засудженого до суду, забезпечення участі засудженого в судовому засіданні, розгляду справи по суті без належним чином повідомленого учасника процесу засудженого, неврахування доказів що містяться в особовій справі, неповідомлення інспекції про факт залишення місця проживання, на ті обставини, що засуджений без поважних причин не з`являється на реєстрацію до підрозділу КВІ.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши позицію прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу суду без змін.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 260 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
23.02.2016 року до Бердянського МРВ КВІ надійшов вирок відносно ОСОБА_7 , засудженого Добропільським міськрайонним судом Донецької області від 02.12.2015 року.
Того ж дня ОСОБА_7 було надіслано виклик для явки до Бердянського МРВ КВІ на 02.03.2016 року.
24.02.2016 року ОСОБА_7 з`явився до інспекції та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про відповідальність та наслідки за допущення з його боку адміністративних правопорушень та скоєння нових злочинів, про що в нього було відібрано підписку, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію.
Під час перебування на обліку, з 24.02.2016 року до 12.09.2016 року, ОСОБА_7 зарекомендував себе задовільно, за місцем проживання та з боку інспекторів поліції характеризувався задовільно, обов`язки, покладені на нього судом, виконував, але 22.08.2016 року не з`явився на чергову реєстрацію без поважних причин, за що йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження.
26.09.2016 року ОСОБА_7 не з`явився на чергову реєстрацію, на телефонні дзвінки не відповідав.
27.09.2016 року за місцем проживання ОСОБА_7 було надіслано виклик на 07.10.2016 року.
07.10.2016 року ОСОБА_7 не з`явився до інспекції, тому 10.10.2016 року до Бердянського ВП ГУНП було направлено подання про здійснення приводу засудженого на 19.10.2016 року.
20.10.2016 року до Бердянського ВП ГУНП було направлено повторне подання про здійснення приводу засудженого на 31.10.2016 року.
24.10.2016 року до Бердянського МРВ КВІ надійшла інформація про те, що ОСОБА_7 змінив місце проживання та виїхав до м. Харцизьк, Донецької області.
24.10.2016 року Бердянським МРВ КВІ було направлено запит до Харцизького MB КВІ УДПтС України в Донецькій області з метою встановлення місця перебування ОСОБА_7
24.10.2016 року до Бердянського МРВ КВІ надійшли матеріали Бердянського ВП ГУНП, згідно з якими 21.09.2016 року ОСОБА_7 виїхав з квартири та поїхав до м. Харцизьк.
31.10.2016 року лист до Харцизького MB КВІ було повернуто до Бердянського МРВ КВІ з відміткою «Зона АТО, доставити неможливо».
01.11.2016 року Бердянським МРВ КВІ розпочато першочергові розшукові заходи з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 . Було здійснено перевірку за місцем його проживання, опитано осіб, які могли б знати, де саме проживає засуджений, перевірено медичні установи міста та району, місцеве бюро СМЕ, установи тимчасового тримання та слідчі ізолятори області.
Вжитими заходами встановити місцеперебування засудженого ОСОБА_7 не виявилося можливим. 01.12.2016 року матеріали першочергових розшукових заходів відносно ОСОБА_7 направлено до Бердянського ВП ГУНП України в Запорізькій області для проведення подальших розшукових заходів.
Отже, за час перебування на обліку Бердянського МРВ КВІ ОСОБА_7 6 разів не з`явився на реєстрацію, з них: 1 раз - без поважної причини, за що йому було винесено попередження, та 5 разів - з невстановлених причин; залишив місце постійного проживання з метою ухилення від відбування покарання; двічі було винесено подання до Бердянського ВП ГУНП про здійснення приводу засудженого ОСОБА_7 .
Засуджений в судове засідання не з`явився. За місцем проживання, вказаним у поданні, не проживає, його дійсне місце знаходження чи місце перебування не відоме. Ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання ні органом внутрішніх справ, ні органом виконання покарання, вжито не було. У зв`язку з чим, районний суд, був позбавлений можливості перевірити реальну можливість виконати засудженим покладені на нього судом обов`язки. Відповідно до вимог ст. 539 КПК скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням за відсутності останнього суд не вправі.

Внаслідок цих обставин, судом відмовлено у задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції.

Доводи прокурора зведено до того, що саме суд не встановив місця знаходження засудженого, не повідомив його про час і місце розгляду подання, не встановив причин порушення засудженим покладених на нього обов`язків. Внаслідок чого саме суд порушив покладені на нього обов`язки.

Проте з такими запереченнями погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.164 КВК (тут і надалі редакція статті на час звернення КВІ із поданням до суду) кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом; вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Відповідно до вимог ч.6 ст.166 КВК особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Аналіз статей 164,166 КВК України свідчить про те, що розшуком засудженого повинен займатися не суд, а кримінально-виконавча інспекція. Однак, як вбачається із матеріалів справи, кримінально-виконавча інспекція звернулась з поданням про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів 01.12.2016 року та постановою від 14.12.2016 року заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» та ОСОБА_7 оголошений в державний розшук.
Необґрунтованими є доводи прокурора і про те, що районний суд фактично вирішив справу по суті, без участі засудженого, без з`ясування підстав невиконання ним обов`язків, оскільки відмова в задоволенні подання КВІ не є розглядом справи по суті, оскільки не позбавляє КВІ (на даний час уповноважений орган пробації) можливості повторно з тих же підстав звернутися з поданням до районного суду, виконавши вимоги статей 164, 166 КВК.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає необґрунтованими інші доводи прокурора, зокрема про те, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали районний суд послався на приписи ч.2 ст.78 КК, якими передбачено обов`язок суду з`ясувати підстави невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, однак незважаючи на це наведені підстави не встановив, зокрема не допитавши самого засудженого. З тих же підстав не можна й погодитись і з запереченнями про те, що суд порушив вимоги ч.4 ст.539 КПК, оскільки засуджений ОСОБА_7 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду подання інспекції, внаслідок чого не мав можливості надати пояснення по суті подання, у тому числі щодо підстав невиконання ним обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2016 про відмову в задоволенні подання Бердянського МРВП КВІ ДПтС України у Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4