Справа № 167/441/17
Провадження №1-кп/167/39/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище кримінальне провадження №0000418 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Ольганівка Рожищенського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, несудимого, -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 25.12.2015 року зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 18.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_5 , будучи працездатною особою, в період часу з 18.11.2015 року по 01.10.2016 року, перебуваючи на тимчасових заробітках у республіці Польщі, за що отримував доходи, свідомо, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Рожищенського районного суду від 25.12.2015 року, коштів (аліментів) на утримання малолітнього сина, оскільки на обліку у Рожищенському центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не перебував, а доходи від тимчасових заробітків від державного виконавця приховував.

Таким чином, ОСОБА_5 свідомо злісно ухилявся від сплати встановлених рішення суду аліментів на утримання малолітньої дитини, хоча був попереджений про кримінальну відповідальність, внаслідок чого у період з 18.11.2015 року по 01.04.2016 року утворилась заборгованість в сумі 6107,01 гривні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні визнав. Суду показав, що дійсно має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , на якого зобов`язаний сплачувати аліменти. Однак, в зв`язку з тимчасовими заробітками, не в змозі платити аліменти вчасно, так як заробляє дуже мало. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_5 будучи батьком їх спільної малолітньої дитини - ОСОБА_6 , зобов`язаний утримувати його до досягнення повноліття, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає та ухиляється від сплати аліментів.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , які ніким не оспорюються, судом на підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в умисних діях, які направлені на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) і його дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини справи, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою притягується до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі. Суд вважає також, що на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від відбування покарання слід звільнити з випробуванням, оскільки приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1