Справа № 357/1104/16-к
У Х В А Л А
29 січня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, гр. України, з повною загальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.07.1989 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.3, 193 ч.3, 42 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі; 26.10.1993 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.3, 229-6 ч.1, 17-140 ч.3, 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 09.03.1999 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 07.04.2006 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 25.03.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.3, 186 ч.2, 309 ч.2, 185 ч.2, 204 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, конфіскація незаконно виготовленої продукції, звільнився 06.06.2014 року, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2014 року, близько 12 години, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу банкомату «ПриватБанк», що розташований по вул. Поповича 2/23 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, помітив ОСОБА_6 , яка знімала грошові кошти з вищевказаного банкомату, та вирішив незаконно, відкрито викрасти вказані грошові кошти. Реалізуючи свій злочинний намір на незаконне збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_5 , проходячи по вул. Котовського в м. Узин Білоцерківського району Київської області по якій йшла попереду нього потерпіла ОСОБА_6 , підбіг до неї ззаду та повторно, шляхом ривка вирвав відкрито викрав, з лівої руки потерпілої поліетиленовий пакет синього кольору, в якому знаходилися: гаманець рожевого кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якому знаходилася золота обручка вагою 2 грама, вартістю 1200 гривень, грошові кошти в сумі 7200 гривень та паперова папка з копіями особистих документів, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять. Після вчинення відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 8400 гривень. 09.12.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під №0005467 по факту відкритого заволодіння майном ОСОБА_6 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України. 14.08.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, гр. України, з повною загальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.07.1989 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.3, 193 ч.3, 42 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі; 26.10.1993 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.3, 229-6 ч.1, 17-140 ч.3, 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 09.03.1999 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.140 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 07.04.2006 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст.309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 25.03.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.3, 186 ч.2, 309 ч.2, 185 ч.2, 204 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, конфіскація незаконно виготовленої продукції, звільнився 06.06.2014 року по відбиттю покарання, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. В ході досудового слідства було вжито ряд можливих слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , однак встановити місцезнаходження останнього не надалось можливим. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. 19.08.2015 року слідчим СВ було винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 . Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_5 неодноразово викликався до СВ Білоцерківського МВ однак жодного разу не з`явився, при перевірці місця проживання останнього, ОСОБА_5 за місцем проживання був відсутній. Крім цього, 30.04.2014 року Ірпінський міський суд виніс ухвалу відносно ОСОБА_5 , встановивши адміністративний нагляд терміном на 1 рік та 6 місяців, з якою останній 07.06.2014 року був ознайомлений та йому відомі покладені на нього обмеженнями, які останній не виконував, оскільки переховувався від органів досудового розслідування. Разом з цим в обґрунтування застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки останній маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин проти власності, а також на даний час ніде не працює, а тому немає постійного джерела доходів, що дає підстави вважати що останній може вчиняти кримінальні правопорушення. Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування, перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання вартою, слідчий просив у своєму клопотанні застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

19.08.2015 року слідчим СВ було винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5

28 січня 2016 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 січня 2016 року о 17.45 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Повідомлення про злочини внесено до ЄРДР за №0005467 від 09 грудня 2014 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

19.01.2016 року о 11.00 годині ОСОБА_5 отримав клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріали клопотання містять достатні докази причетності ОСОБА_5 до вчинення вказаного злочину, хоча дані обставини заперечував сам підозрюваний. Суд вважає, що за таких обставин підозра останнього у вчиненні зазначених злочинів є обґрунтованою.

Отже, враховуючи вищевикладене, заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали, підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, зважаючи на те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що є відповідно до ст. 12 КК України тяжким злочином, враховуючи те, що підозрюваний тривалий час перебував у розшуку, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченого у ст. 177 КПК України.

Докази, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і про недостатність застосування до підозрюваного, з метою запобігання зазначеного ризику, будь-якого іншого, більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу наявні в матеріалах справи.

За вказаних обставин клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, гр. України, зареєстрованого АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО Управління державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київської області строком на 60 днів.

Визначити розмір застави ОСОБА_5 у виді 50 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 68900 грн.

В разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи. Контроль за виконанням ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків покласти на слідчого, а якщо справа перебуває у провадженні суду - на прокурора.

Строк дії ухвали про застосування до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 год. 00 хв. 28 січня 2016 року.

Датою закінчення дії даної ухвали вважати 27 березня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1