Справа № 576/2773/16-к
Провадження № 1-кп/576/59/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.17 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000108 від 21.12.2016 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пристань Хорольського району Полтавської області, українця, громадянина України, не перебуваючого у зареєстрованому шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 15.02.2016 р., сапера 2-го відділення інженерно-саперного взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата за контрактом, не судимого

у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 ст. 407 КК України, -

встановив:
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем і проходячи військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді начальника електростанції 2-го відділення інженерно-саперного взводу, діючи умисно та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин і без дозволу командування, в умовах особливого періоду, 10.11.2016 р. самовільно залишив місце служби розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_1 , та направився до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , де перебував до 27.12.2016 р., проводячи цей час на власний розсуд, а 27.12.2016 р. солдат ОСОБА_4 , добровільно повернувся до місця несення служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що він 10.11.2016 р. без дозволу командира покинув розташування військової частини та поїхав додому у АДРЕСА_2 , де був до 27.12.2016 р., після чого повернувся у військову частину. Усвідомлює протиправність своїх дій та щиро кається у вчиненому злочині, запевняючи суд, що подібного більше ніколи не вчинить.

За згодою сторін, згідно частини 3 статті 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює, крім того учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною, а його дії кваліфікує за частиною 4 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи особою зазначеною у частині 2 статті 407 КК України, умисно самовільно залишив військову частину без поважних причин, в умовах особливого періоду.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд визнає згідно із статтею 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання - повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Одночасно суд приймає до уваги й ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який характеризується позитивно, є військовослужбовцем, брав безпосередню участь у антитерористичній операції, має місце проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не має історії попередньої кримінальної діяльності, має на утриманні малолітню дитину, дав в судовому засіданні негативну оцінку своїм діям.

Враховуючи вказані обставини та наявність пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вирішує на підставі статті 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 407 КК України у виді арешту.

Керуючись статтями 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 407 КК України і призначити йому покарання за цим законом, із застосуванням частини 1 статті 69 КК України: перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 407 КК України, у виді арешту строком на 1 (один) місяць з відбуванням покарання на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу прибуття на гауптвахту.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1