1Справа № 335/8158/17 1-кс/335/5477/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України, полковника поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.3 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.190; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.345; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.3 ст.27, ч.2 ст.129; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що уродженці та мешканці м. Запоріжжя ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , в березні 2013 року, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, свідомо створили стійке ієрархічне об`єднання, а саме злочинну організацію, зі стабільним складом, до якої у різний час було залучено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , невстановлених працівників ТОВ Трейд-Метал 2009 і ТОВ Мастер Груп та інших невстановлених осіб, з стійкими відносинами між її членами, з централізованим підпорядкуванням, з єдиними для всіх правилами поведінки, наявністю плану злочинної діяльності і чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення, а також входження в цю організацію.
У складі створеної ними злочинної організації ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відвели собі роль керівників, у функції яких входили організація її злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між її членами, визначення загальних правил поведінки, конспірації, дисципліни та ієрархії, підшукування об`єктів для скоєння злочинів, їх планування та ретельна підготовка до їх вчинення, створення матеріальної бази з метою підтримання її життєдіяльності, вербування нових членів організації, залучення осіб до вчинення окремих злочинів, а також з використанням корупційних зв`язків у правоохоронних органах, вирішення питання щодо уникнення кримінальної відповідальності членів злочинної організації у випадку їх затримання та викриття.
Так, вказані особи, у складі злочинної організації, протягом тривалого часу з березня 2013 по лютий 2016 року, скоїли низку тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме: шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволоділи грошима ПАТ «Запоріжсталь» та ПАТ «Дніпроспецсталь» в особливо великих розмірах, вчинили розбійний напад на працівника ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_15 , погрожували вбивством працівнику ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_16 та заподіяли йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинили крадіжку вугілля з залізничних вагонів в районі ст.«Ростуща», погрожували вбивством і насиллям працівникам поліції ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які виконували свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, а також спричинили побої ОСОБА_17 .
Починаючи з березня 2013 року по серпень 2013 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою та узгодженням з іншими невстановленими членами злочинної організації, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто шляхом незаконного втручання в роботу вагових терміналів Публічного Акціонерного Товариства Запорізькій металургійний комбінат Запоріжсталь розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, 72, заволоділи грошима підприємства на загальну суму 9 208 465,31 грн.
Надалі, після того як, службою безпеки ПАТ «Запоріжсталь» була виявлена схема шахрайських дій з боку злочинної організації та замінена система програмного забезпечення роботи вагових терміналів, що виключало можливість здійснювати без відома користувача віддалений доступ до ПК вагових терміналів, тобто коригувати результати зважування, тим самим збагачуватися за рахунок скоєння злочину, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та інші невстановлені співучасники, з метою підтримки життєдіяльності злочинної групи, подальшого збагачення за рахунок скоєння злочинів, вирішили застосувати аналогічну шахрайську схему стосовно ПАТ «Дніпроспецсталь».
Так, починаючи з 16 червня по 11 липня 2014 року ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою та узгодженням з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими членами злочинної організації, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто шляхом незаконного втручання в роботу ваг Публічного Акціонерного Товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, 81, заволоділи грошима підприємства на загальну суму 576 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші невстановлені члени злочинної організації в період з березня 2013 року по 11 липня 2014 року шляхом шахрайства заволоділи чужим майном ПАТ Дніпроспецсталь на загальну суму 576000 грн та ПАТ Запоріжсталь на суму 9 208 465,31 грн, а всього заволоділи чужим майном на загальну суму 9 784 465, 31 грн, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.
В ніч на 04.10.2015, ОСОБА_14 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими співучасниками, за вказівкою та під керівництвом ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , з відома та в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи у складі організованої групи, заздалегідь підшукавши мішки, знаходячись на території «ст. Ростуща» Запорізького району Запорізької області, таємно проникли у сховище, тобто у товарні вагони призначені для тимчасового зберігання вугілля, звідки таємно викрали 3 тони вугілля «коксового горішка», якій належав ПАТ «Укрзалізниця», вартістю 3 523,22 грн, за тону, заподіявши шкоди на загальну суму 10 569,66 грн.
Надалі, в ніч на 04.10.2015, після викрадення чужого майна, а саме вугілля, маючи реальну можливість розпоряджатися ним, ОСОБА_14 та інші невстановлені члени злочинної організації, діючи згідно заздалегідь розробленого плану за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перенесли вугілля до лісопосадки, розташованої поблизу «ст. Ростуща», та замаскувавши його, вирішили ввечері, коли стемніє в безпечний на їх думку час, повернутися на автомобілі та вивезти викрадене вугілля для подальшої реалізації.
Однак, 04.10.2015 приблизно о 11:00 оперуповноважені Пологівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , виконуючи свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, обходячи території, виявили мішки з вугіллям, та вирішили організувати спостереження з метою встановити осіб, які скоїли злочин.
04.10.2015, приблизно о 20:30, до місця, де було сховано вугілля під`їхав автомобіль ВАЗ-2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого невстановлені члени злочинної організації під керівництвом ОСОБА_14 почали завантажувати вугілля у причеп.
Побачивши, що зловмисники можуть втекти з вугіллям, не дочекавшись підтримки з боку працівників воєнізованої охорони, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , згідно з вимогами Закону України «Про міліцію», виконуючи свої службові обов`язки, наблизились до зловмисників та представляючись працівниками міліції наказали припинити завантаження вугілля та залишатися на місці.
Незважаючи на законні вимоги працівників міліції, ОСОБА_14 разом з невідомими співучасниками намагалися втекти з місця події, однак ОСОБА_17 та ОСОБА_18 почали переслідувати їх та затримали одного із зловмисників.
Після чого, ОСОБА_14 разом з невстановленими членами злочинної організації озброївшись палками та металевими прутами, незважаючи на те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 знову представились працівниками міліції та пред`явили свої посвідчення, розуміючи що вони знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, ОСОБА_14 , діючи умисно, наблизився до ОСОБА_17 та погрожуючи вбивством та насильством, вимагав від працівників міліції відпустити свого співучасника.
Однак, після того як ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відмовився виконувати їх незаконні вимоги, пояснивши, що вони виконують службові обов`язки, ОСОБА_14 діючи умисно та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою виключити можливість розкриття злочинної діяльності та всієї злочинної організації став наносити множинні удари палкою по ОСОБА_17 , цілячись йому у голову, однак, останній зміг ухилитися, в результаті чого ОСОБА_14 поцілив тільки два рази в область плеча, тим самим наніс ОСОБА_17 побої, заподіявши фізичну біль. За результатами погроз вбивством та нанесення побоїв, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були вимушені відпустити одного із невстановлених членів злочинної організації, що дало можливість втекти всім членам організації залишивши автомобіль, тим самим перешкодити виконанню своїх службових обов`язків працівникам правоохоронних органів.
Надалі, залишившись без фінансування, що значно впливало на життєдіяльність організації та її матеріальну базу ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за згодою всіх членів організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вирішили шляхом залякування, погроз вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень примусити працівників ПАТ «Дніпроспецсталь» які відмовляються від співпраці, до виконання певних послідовних дій, які б допомогли б створити умови необхідні для скоєння злочину, а саме надавати інформацію, щодо кодів, паролів до комп`ютерів, що постійно змінюються, у разі виявлення злочинних дій не виказувати їх, або звільнитися з підприємства, тим самим створивши небезпеку нормальній життєдіяльності працівникам підприємства, дестабілізації економічної сфери життя підприємства.
Так, 13.01.2016, приблизно о 20 годині 05 хвилин, ОСОБА_12 , виконуючи вказівку організаторів злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 спільно з невстановленими співучасниками, біля будинку № 40 по вул.12 Квітня в м. Запоріжжя, вистежили ОСОБА_15 , який займає посаду начальника відділу економічної безпеки ПАТ «Дніпроспецсталь», та з метою залякування, умисно заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді рани в області правої гомілки, правої тім`яної області, в області правого передпліччя, в області правої кисті, які згідно судово - медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, та садна в області правої кисті, які згідно судово медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, побачивши, що під час завдання тілесних ушкоджень з рук потерпілого випав мобільний телефон, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вирішивши використати вказані обставини та інсценуючи розбійний напад, заволоділи мобільним телефоном «Нокія-225» вартістю 1200 грн.
01.02.2016 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , виконуючи вказівку організаторів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 біля центрального автовокзалу розташованого по вул. Петровського в м. Дніпро, вистежили ОСОБА_16 , та діючи умисно, після його відмови в сприянні вчинення злочину, а саме відмови надати інформацію щодо кодів та паролів до комп`ютерів вагового терміналу ПАТ «Дніпроспецсталь», погрожуючи вбивством його та його родини, вимагали від нього звільнитись з підприємства. Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації, як реальну загрозу своєму житті та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини, ОСОБА_16 доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.
Не досягнувши бажаного результату, тому що ОСОБА_16 продовжував працювати на займаній посаді та виконуючи свої обов`язки, заважав членам злочинної організації несанкційовано втручатися до комп`ютерної мережі 17.02.2016 приблизно о 19:30 годині ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , виконуючи вказівку організаторів - ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , діючи в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , біля будинку № 4 по пр. Мира у м. Дніпро, вистежили ОСОБА_16 та з метою залякування і примушування звільнитися із займаної посади, умисно заподіяли йому струс головного мозку, закритий перелом кісток носа без зміщення кісткових фрагментів, рана тім`яної області, рана спинки носа, саден в області обличчя (точна локалізація не зазначена), гематоми в області обох очей (за даними наданої медичної документації), в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, рану в області лівого колінного суглоба, саден в області лівого колінного суглоба в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
Не досягнувши бажаного результату, так як ОСОБА_16 після лікування продовжив виконувати свої службові обов`язки, тим самим заважати втручанню в мережу комбінату, з метою усунення перешкод для подальшого скоєння злочину, тобто добитися його звільнення, ОСОБА_8 діючи умисно в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме - ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , з номера телефону НОМЕР_3 , який спеціально придбав для одноразового використання, подзвонив ОСОБА_16 на його номер телефону та став погрожувати вбивством.
Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини ОСОБА_16 знову доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.
12.07.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.3 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.190; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.345; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.3 ст.27, ч.2 ст.129; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливати на потерпілих, свідків, чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, а також скоїти інші кримінальні правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
12.07.2017 року о 14 годині 30 хвилині ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді та 12.07.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.3 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.190; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.345; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.3 ст.27, ч.2 ст.129; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.3 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.190; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.345; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.3 ст.27, ч.2 ст.129; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України. Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінальних правопорушень.
Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який раніше не засуджений, зі слів підозрюваного має на утриманні неповнолітніх дітей, постійне місце проживання. Також слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування та стабільного доходу, те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, пов`язаних з погрозами насильством та його застосуванням, в тому числі відносно працівника правоохоронного органу.
Крім того, слідчий суддя враховує, ступінь участі підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, якому згідно повідомленої підозри інкримінуються дії, пов`язані з організацією кримінальних правопорушень.
Виходячи з того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,
Оцінюючи доводи захисника щодо відсутності у підозрюваного наміру переховування, який до цього часу не переховувався, незважаючи на те, що з урахування кількості обшуків, проведених протягом всього часу досудового розслідування, йому було відомо про дане кримінальне провадження, слідчий суддя вважає їх необґрунтованими, оскільки раніше ОСОБА_6 не мав процесуального статусу та до нього не могли бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, однак на даний час йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень та слідством перевіряється його причетність до вчинення злочинів, а тому є підстави для висновку, що ризик переховування існує.
З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні встановлено не всіх співучасників кримінальних правопорушень, та згідно повідомлення про підозру ОСОБА_6 виконував роль організатора, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, судом не визначається розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обчислювати з моменту його затримання, з 12.07.2017 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 до 09.09.2017 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України, полковника поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.3 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.190; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.185; ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст.345; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.187; ч.3 ст.27, ч.2 ст.129; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.09.2017 року включно.
Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 09.09.2017 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1