Справа № 369/644/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/47/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 31.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
31 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0003889 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року, якою прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до 18 березня 2017 року, включно,

В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 30 червня 2013 року близько 02 години 00 годин, знаходячись в дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , в ході бійки, яку він спровокував, на ґрунті тривалих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своєму знайомому ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, застосовуючи предмет, схожий на ніж, який зберігав при собі, наніс йому два удари в область лівої бокової частини грудної клітки, від отримання яких ОСОБА_10 впав на коліна. Після чого ОСОБА_7 , розмістившись за спиною ОСОБА_10 , наніс йому ще два удари предметом, схожим на ніж, в область лівої лопаткової та лівої поперекової ділянок. Після скоєного ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 того ж дня був госпіталізований до Києво- Святошинської центральної районної лікарні.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 177/Д від 27 серпня 2013 року, згідно наданій медичній документації у ОСОБА_10 мались: проникаюче колото-різане поранення лівої лопаткової ділянки, проникаюче колото-різане поранення лівої бокової поверхні грудей, лівобічний гемопневмоторакс, травматичний шок II ступеню, різана рана лівої поперекової ділянки, різані рани 4-5 пальців лівої кисті. Проникаючі колото-різані поранення лівої лопаткової ділянки і лівової бокової поверхні грудей з лівобічним гемопневмотораксом, травматичним шоком II ступеню відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Різані рани лівої поперекової ділянки і 4-5 пальців лівої кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
30 червня 2013 року дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003889, правова кваліфікація ч. 1 ст. 121 КК України.
19 січня 2017 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В цей же день до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 по застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до 18 березня 2017 року, включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання, раніше не судимий, підозра про вчинення злочину є обґрунтованою, але при цьому прокурором не доведено наявність достатніх підстав, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у в`язку з чим прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційних скаргах:
- захисники просять скасувати ухвалу, винесену 19 січня 2017 року за клопотанням прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якою було обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Свої вимоги обґрунтовують тим, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки мала місце неповнота судового розгляду, яка полягала у не дослідженні обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення та таким, що постановлено з істотним порушенням вимог КПК України. Зокрема, апелянти зазначають, що всупереч вимог ст. 193 КПК України, а також ст. 20, 43 КПК України, жодному учаснику судового розгляду не були вручені пам`ятки про роз`яснення процесуальних прав, та відповідно не було здійснено їх роз`яснення; перед початком судового розгляду, жодний учасник не був повідомлений про забезпечення повного фіксування судового розгляду, який повинен був здійснюватися за допомогою звукозаписувального засобу. Окрім того, на думку апелянтів, оскаржувальна ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 196 КПК України, оскільки взагалі не містить вказівку на обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Окрім того, на думку адвокатів, судом першої інстанції була не в повній мірі врахована особа підозрюваного та задоволено незаконне клопотання прокурора про розгляд клопотання в закритому судовому засіданні. Окрім того, не було взято до уваги взаємозв`язки підозрюваного та потерпілого, а також тривалий час, протягом якого розслідується провадження.

- прокурор просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду від 19 січня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів; застосовуючи ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, а саме у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, не визначати розмір застави. Вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не взято до уваги, що серед доказів, якими обґрунтовується підозра є показання свідків, які проживають в с. Петропавлівська Борщагівка, особисто знайомі з підозрюваним та у своїх численних свідченнях надали ОСОБА_7 негативну характеристику, зазначили про незаконний вплив та переслідування з його боку через надання ними свідчень працівникам правоохоронних органів у кримінальному провадженні № 003889. Окрім того звертає увагу, що в матеріалах провадження містяться докази тиску на свідків, через що вони змінювали свої показання. Прокурор зазначає, що підозрюваний характеризується негативно, постійно має різні за характером неприязні відносини із односельчанами, погрожує їм фізичною розправою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисників; захисників, які підтримали подану ними апеляційну скаргу і просили її задовольнити, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги прокурора; підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисників та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 судом першої інстанції не було в достатній мірі оцінено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що призвело до помилкових висновків, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зокрема, слідчим суддею не були враховані такі обставини, які мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного. Так, ОСОБА_7 має на утриманні малолітнього сина, займає посаду заступника голови фонду «Благодійний фонд «Дорога життя», а також він є активним громадським діячем, має подяки за свою діяльність, характеризується громадськими організаціями та депутатом Києво Святошинської районної ради ОСОБА_11 позитивно.

Колегія суддів також враховує тривалість досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що в ній не наведено підстав, передбачених ст. 177 КПК України для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наведені ним доводи уже були досліджені під час розгляду клопотання в суді першої інстанції.

У зв`язку з викладеним, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту унеможливить зайняття ОСОБА_7 суспільною та благодійною діяльністю.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

При цьому колегія вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисників задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч.5 ст 194 КПК України, зобов`язавши його: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися за межі Києво Святошинського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні №0003889; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Зазначені обов`язки покласти на ОСОБА_7 - до 19 березня 2017 року.
Розяснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у кримінальному провадженні №0003889, а у випадку направлення провадження до суду на прокурора.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4