Справа № 708/86/17
Номер провадження № 1-кс/708/16/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року
Слідчий суддя Чигиринського районного суду Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

підозрюваного- ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання ст. слідчого Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованина, громадянина України, уродженця с. Антонівка, Леовського району, Молдова, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст.89 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді звернулася ст.слідчий Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Чигиринським відділенням поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 29.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28.01.2017 до Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , про те, що 28.01.2017, близько 14.00 год. невідомі особи, перебуваючи в с. Калантаєво, Світловодського району, Кіровоградської області, нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його особистим майном, а саме автомобілем «ВАЗ-11193», д.н.з. НОМЕР_1 .

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 289 КК України.
У ході проведення досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 , 28.01.2017 близько 17 години, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_7 , висловив вимогу щодо незаконної передачі йому транспортного засобу марки «ВАЗ-11193», державний номер НОМЕР_1 , що належить останньому на правах приватної власності, після чого, посадив його до вказаного автомобіля та привіз до м. Чигирин, Черкаської області, де висадивши потерпілого в центрі міста біля магазину КООП «Маркет», що розташований по вулиці Б. Хмельницького,13, після чого зник на автомобілі потерпілого у невідомому напрямку. Таким чином, заволодів вказаним транспортним засобом, в супереч волі потерпілого, заподіявши йому матеріальних збитків.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

29.01.2017 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий у порядку ст.208 КПК України та йому цього ж дня було повідомлено про підозру за ч.2 ст. 289 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , молдованин, громадянин України, уродженець с. Антонівка, Леовського району, Молдова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не одружений, не працюючий, тобто не має постійного місця праці та стабільного доходу, характеризується за місцем фактичного проживання посередньо, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, не судимий, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 знайомий із потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні. Таким чином, слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 без ніяких на те перешкод матиме можливість під час досудового розслідування даного кримінального провадження, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; крім цього, враховуючи суспільну небезпечність вказаної категорії злочинів, а також враховуючи, те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України, а саме: незаконному впливу на потерпілого, свідків, чи перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а тому слідчий звернулась до суду з даним клопотання.

У судовому засіданні слідчий підтримала дане клопотання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши при цьому більш м"який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Крім того, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею враховуються вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006 року також зазначав: «Одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою».

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки вину не визнає, де припущення слідчого про можливість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки він їх знає, переховуватись від органів досудового розслідування нічим не підтверджено та не є підставою для застосування до нього найсуворішого виду запобіжного заходу, як і те, що він офіційно не працює та проживає постійно не по місцю своєї реєстрації.

Існування ж лише одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України та обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатнім для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З огляду на викладені обставини, прокурором не доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачене ним ст. 177 КПК України.

Так, у контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.29,62 Конституції України).

Тому, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, та встановлених обставин, передбаченихст.178 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Слідчим суддею враховується наявність доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, можливість призначення покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, його вік, стан здоров`я, майновий стан, постійне місце проживання, наявність місця реєстрації, роботи, хоча і не оформленої офіційно, відсутність негативних даних щодо нього, який не судимий в силу ст.89 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього обов`язок на протязі 2 (двох) місяців прибувати до слідчого та суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти про зміну місця проживання

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,181,183,184,395 КПК України,слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ст. слідчого Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованина, громадянина України, уродженця с. Антонівка, Леовського району, Молдова, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, строком на 2 (два) місяці, за адресою: АДРЕСА_2 - до 01.04.2017 року.

Виконання ухвали направити до відділу поліції за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобовязати підозрюваного ОСОБА_6 , на протязі 2 (двох) місяців прибувати до слідчого та суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти про зміну місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1