АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Кального ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження, внесеного 17.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000539 за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та накладено арешт на транспортний засіб Ford Fiesta, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , заборонивши проводити реєстраційні дії та розпоряджатися зазначеним автомобілем.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, і не застосування накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_6 може призвести до наслідків, визначених у ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема таких, як його приховування, відчуження, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник підозрюваного, подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, через неповноту судового розгляду, та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2016 р., та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 про накладення арешту на транспортний засіб Ford Fiesta, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 - відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт посилається на порушення ч. 2 ст. 132 КПК України, оскільки розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно проводився в Голосіївському районному суді міста Києва, хоча за принципом територіальної підсудності вказане клопотання слідчого повинно було бути розглянуте Шевченківським районним судом міста Києва, з огляду на те, що орган досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а саме Головне управління Національної поліції у місті Києві, знаходиться у Шевченківському районі міста Києва, за адресою: м. Київ, вулиця Володимирська, 15.

Також, захисник наголошує на тому, що ухвала слідчого судді постановлена судом, який не був утворений у законний спосіб.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом п`ятиденного строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику власника майна та її захисника, а копія оскаржуваної ухвали надійшла на адресу ОСОБА_6 лише 29.11.2016 р.

В судове засідання прокурор, власник майна та її захисник не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000539 від 17.06.2016 р. за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , діючи умисно та протиправно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, приблизно у липні 2016 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити не вдалося, вступили між собою у злочинну змову, розподілили ролі та досягли домовленостей про спільні дії, направлені на придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут наркотичного засобу трамадолу, який співучасники злочину придбали, зберігали, перевозили з метою збуту, а також збули протягом часу своєї протиправної діяльності загальною вагою 35,15 грамів, що є великим розміром.

07.09.2016 р. в ході проведення обшуку у приміщенні аптеки ТОВ «Беладонна» за адресою: м. Київ, вул. Освіти, 22/8, працівниками поліції було виявлено та вилучено у ОСОБА_6 наркотичний засіб трамадол, в кількості 122 пігулки.

08.09.2016 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті наркотичного засобу у великому розмірі за попередньою змовою групою осіб.

09.09.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

27.10.2016 р. Головним сервісним центром МВС України на запит слідчого було надано відповідь про те, що транспортний засіб Ford Fiesta, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 належить ОСОБА_6

03.11.2016 р. постановою першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_13 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000539 був продовжений до чотирьох місяців.

14.11.2016 р. слідчий слідчого управління ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а тому арешт належного їй транспортного засобу, необхідний для забезпечення в майбутньому виконання вироку суду в частині конфіскації майна, оскільки на даний час в органу досудового розслідування є підстави вважати, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його приховування, відчуження, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливої конфіскації майна.

15.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено та накладено арешт на рухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме транспортний засіб Ford Fiesta, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно підозрюваної перевірялись судом першої інстанції. При цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявність даних про належність майна саме підозрюваній, розумність та співрозмірність обмеження права власності останньої, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів,.

Посилання апелянта на порушення ч. 2 ст. 132 КПК України, оскільки розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно проводився в Голосіївському районному суді міста Києва, хоча за принципом територіальної підсудності вказане клопотання слідчого повинно було бути розглянуте Шевченківським районним судом міста Києва є безпідставними, оскільки відповідно до наказу заступника голови Національної поліції України начальника Головного управління Національної поліції України ОСОБА_14 № 729 від 22.08.2016 р. було визначено місцем розташування та проведення досудового розслідування відділів розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості, розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності, розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, розслідування у сфері транспорту та розслідування злочинів вчинених дітьми, слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві службові приміщення в адміністративних будівлях за адресами: м. Київ, Шевченківський район, вул. Володимирська, 15 та м. Київ, Голосіївський район, вул. Антоновича, 114 (а.с. 6).

Крім того, відповідно до постанови т.в.о. заступника начальника СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_15 від 06.09.2016 р. місцем розташування органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000539 від 17.06.2016 р. визначено приміщення слідчого управління за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться у Голосіївському районі м. Києва (а.с. 7).

Доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді постановлена судом, який не був утворений у законний спосіб, колегія судді вважає безпідставними та голослівними, оскільки належних доказів на підтвердження свої припущень апелянт не надав, у встановленому законом порядку свою позицію не довів, а тому підстави вважати Голосіївський районний суд м. Києва таким, що утворений не у законний спосіб відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Кального ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження, внесеного 17.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000539 за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та накладено арешт на транспортний засіб Ford Fiesta, 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , заборонивши проводити реєстраційні дії та розпоряджатися зазначеним автомобілем, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 и б а к