У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року місто Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт, у кримінальному провадженні № 1-кп/308/867/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001374 від 29.08.2015 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Карабаєва, Ялчинського району, Чувашської АРСР, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, чувашки, неодруженої, із середньою освітою, пенсіонерки, раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
23 жовтня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/867/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001374 від 29.08.2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
За ухвалою від 23.10.2015 року судом було призначено підготовче судове засідання за зазначеним обвинувальним актом на 10 год. 40 хв. 26 жовтня 2015 року, за результатами якого було призначене справу до судового розгляду.
17 червня 2016 року захисником обвинуваченої ОСОБА_7 було заявлене клопотання про призначення судово - психологічної експертизи обвинуваченої ОСОБА_6 , на вирішення якої поставити наступні запитання:
1) Чи були викликані суспільне небезпечні дії обвинуваченої ОСОБА_6 станом сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту)?
2) Які психологічні причини обумовили настання цього стану?
3) У якій формі протікав афект?
4) Чи могла обвинувачена ОСОБА_6 у такому стані передбачити наслідки своїх дій?
5) Чи був афективний стан помітним для оточуючих?
6) Чи виник фізіологічний афект обвинуваченої ОСОБА_6 в силу її індивідуальних властивостей через деякий час після протизаконного насильства щодо неї або тяжкої образи з боку померлого ОСОБА_8 ?
7) Чи міг у обвинуваченої ОСОБА_6 виникнути стан афекту за умови насильства або тяжкої образи, які були заподіяні померлим ОСОБА_8 обвинуваченій ОСОБА_6 ?
8) Якою мірою встановлені дії померлого ОСОБА_8 могли вплинути на психічний стан обвинуваченої ОСОБА_6 , і якою мірою вони стали причиною наступної поведінки?
9) Чи могла поведінка померлого ОСОБА_8 , яка, хоча й не наполягала на протизаконному насильстві або тяжкій образі, викликати у обвинуваченої ОСОБА_6 стан фізіологічного афекту?
Проведення експертизи доручити Львівській обласній державній клінічній психіатричній лікарні (м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, телефони: НОМЕР_1 , 264-58-73).
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що до переконання про перебування обвинуваченої в стані сильного душевного хвилювання під час скоєння правопорушення він дійшов після показів потерпілого ОСОБА_9 (сина померлого) та свідка ОСОБА_10 (невістки померлого), які описують стан обвинуваченої ОСОБА_6 .
Судом було з`ясовано думку учасників кримінального провадження щодо зазначеного клопотання.
Захисник та обвинувачена підтримали зазначене клопотання та просили його задовольнити.
Сторона обвинувачення заперечила проти призначення зазначеної експертизи, оскільки вважає що відсутні підстави для її призначення та відсутні обставини, які слід з`ясувати та які мають значення для кримінального провадження.
Як зазначено у ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо: встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень та в інших випадках, визначених цією статтею.
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:
1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;
2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.
Статтею 509 КПК України визначені підстави для проведення психіатричної експертизи.
Як вбачається з висновку судово психіатричного експерта від 17.09.2015 року № 177 на його вирішення були поставлені наступні запитання:
1. Чи страждала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення вище вказаного злочину яким-небудь захворюванням, чи проявлявся у неї тимчасовий розлад психічної діяльності?
2. Чи страждає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яким-небудь захворюванням в даний час? Чи проявлявся у неї тимчасовий розлад психічної діяльності?
3. Чи усвідомлювала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свої дії, чи могла ними керувати, під час вчинення злочину і в даний час, і чи потребує вона примусового лікування?
4. Чи перебувала гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час вчинення злочину у стані сильного душевного хвилювання?
За наслідками проведення експертизи були надані наступні висновки: ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, психічним захворюванням не страждала і не страждає ним в теперішній час. В період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, перебувала у стані простого звичайного алкогольного сп`яніння, коли могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, в даному випадку виключається повністю. Дії її носили цілеспрямований характер з адекватним мовним контактом з оточуючими. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Матеріали досудового розслідування відкривались обвинуваченій та її захиснику, будь-яких клопотань, заяв, доповнень, від обвинуваченої та захисника не надходило; сторона захисту не наполягала на проведенні психологічної експертизи особи ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. Згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
08.11.2016 року до суду від обвинуваченої ОСОБА_6 надійшло клопотання про перекваліфікацію її дій із ч. 1 ст. 115 ККУ на ст. 119 ККУ, оскільки вона вважає, що захищала своє життя та подія сталася з необережності.
Частина 1 статті 119 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вбивство, вчинене через необережність.
При цьому стаття 116 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого.
Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.
З огляду на це, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 щодо призначення судової психологічної експертизи обвинуваченої ОСОБА_6 .
Суд вважає, що на поставлені захисником у клопотанні від 17.09.2015 року питання вже була отримана комісійна відповідь лікарів психіатрів, підстав для сумніву в об`єктивності висновків у суду немає, поставлені захисником у заявленому клопотанні питання певною мірою повторюють ті питання, що були поставлені перед експертами слідчим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 22, 242, 332 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 від 17 червня 2016 року про призначення судово - психологічної експертизи обвинуваченої ОСОБА_6 , - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3