Справа № 308/3415/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження за № 308/3415/17, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 17.08.2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, військової частини польова НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) навідник, солдат, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації в/частини пп НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, небажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, з 18.05.2015 року на військову службу до місця розташування військової частини НОМЕР_1 не з`являється та без поважних причин відсутній на військовій службі по 03.04.2017 року , проводячи час на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, тривалістю понад один місяць.

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеної 05 квітня 2017 в приміщенні Військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , про визнання винуватості з додержанням наступних умов.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 була висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони враховуючи: щире каяття та активну участь обвинуваченого у проведені заходів антитерористичної операції на території Східної України погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 05.04.2017 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, тривалістю понад один місяць - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, що вчинено в умовах особливого періоду, вказує на кваліфікацію діяння за ч. 4 ст. 407 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України, є тяжким злочином.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Судом встановлено, що сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 05 квітня 2017 в приміщенні Військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підозрюваний ОСОБА_5 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 квітня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000139 між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 407 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає відповідно статті 76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 - не обиралась.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1