Єдиний унікальний номер 226/868/16-к
Номер провадження 11-кп/775/440/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 на вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 27.02.2017р., яким обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Торезі Донецької області та мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 13 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років шість місяців,

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 27.02.2017р., ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 13 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років шість місяців.

Обвинуваченого ОСОБА_5 (далі - обвинувачений) визнано винуватим у тому, що він будучи судимим за вчинення умисного вбивства, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, 03.03.2015р. приблизно о 22:30 год., знаходячись за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, обурившись тим, що ОСОБА_10 ( далі потерпілий), який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, ліг на ліжко у верхньому одязі, зайшов у спальну кімнату та почав вимагати від потерпілого піднятись з ліжка та зняти з себе верхню одежу, або покинути взагалі приміщення будинку. На цьому ґрунті між ними виникла сварка, яка переросла у бійку, під час якої потерпілий завдав одного удару кулаком руки в обличчя обвинуваченого, від якого останній, не втримавши рівновагу, впав на підлогу, а потерпілий знов завдав йому одного удару у обличчя, а також одного удару в область тулубу зліва. В свою чергу обвинувачений ногою відштовхнув потерпілого, від чого той вдарився задньою частиною голови об підвіконня. Після чого обвинувачений завдав не менш восьми ударів кулаками обох рук в обличчя та голову потерпілого, потім схопив потерпілого за одежу, почав його тягнути до вхідних дверей будинку та з силою штовхнув потерпілого у кухонну кімнату, де той вдарився областю грудної клітини о металевий обідок печі, після чого обвинувачений знов штовхнув потерпілого, який вдарився головою о лутку двері. Підійшовши до потерпілого, обвинувачений знов штовхнув потерпілого до коридору будинку, де потерпілий знов вдарився головою о лутку двері.

Перебуваючи у коридорі, обвинувачений штовхнув потерпілого на підлогу. В цей час у обвинуваченого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого виник умисел на вбивство останнього. Безпосередньо реалізуючи свій умисел на вбивство обвинувачений, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, діючи умисно, коли потерпілий лежав на підлозі на животі, не менше двох разів, з силою стрибнув двома ногами на спину потерпілого з подальшим приземленням обома ногами і впливом ваги тіла. Потім обвинувачений взув на ноги чорні калоші, перевернув тіло потерпілого таким чином, що він залишився лежати на підлозі на спині, після чого завдав в область голови потерпілого не менше трьох ударів кулаками обох рук та не менше трьох разів з силою стрибнув взутими в калоші двома ногами на грудну клітину, живіт потерпілого з подальшим приземленням обома ногами і впливом ваги тіла, також не менше одного разу обвинувачений стрибнув взутими в калоші двома ногами на ліве стегно потерпілого з подальшим приземленням обома ногами і впливом ваги тіла на нього. Після завданих обвинуваченим ударів потерпілий через короткий проміжок часу помер на місці.

В результаті протиправних дій обвинувачений наніс потерпілому наступні тілесні ушкодження:

-по-перше, закриту тяжку черепно-мозкову травму, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя;

-по-друге, закриту тупу травму грудної клітини та живота з численними тілесними ушкодженнями, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і є несумісними з життям та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого;

-потретє, закритий чрезвертельний перелам лівої стегнової кістки, який має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, який вимагає у живих осіб для свого загоєння тривалого часу понад 21 день;

-по четверте, численні легкі тілесні ушкодження, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності.

Причиною смерті потерпілого стала закрита тупа травма грудної клітки і живота з наявністю множинних закритих переламів грудини і ребер, травматичних розривів м`язів серця і серцевої сорочки, легенів, печінки, селезінки, які ускладнились об`ємним крововиливами в грудну та черевну порожнини з розвитком гострої масивної крововтрати.

На зазначений вирок суду обвинуваченим та прокурором ОСОБА_6 подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений:

-зазначає, що кримінальне провадження щодо вбивства ним потерпілого було сфабриковане слідчим, оскільки він не вчиняв вбивства потерпілого;

-зазначає, що в день події в 12:30 год. він разом із співмешканкою ОСОБА_11 ( далі - співмешканка) прийшли з роботи додому та побачили там потерпілого, який тимчасово мешкав разом з ними, той знаходився у стані алкогольного сп`яніння, вони запропонували йому піти без сварок та конфліктів, та він мовчки пішов; приблизно о 18:00 год. вони пішли до сусідів, об 21:00 год. коли повернулись від сусідів, він почув на їхньому подвір`ї лай собаки, та побачив в саду людину, що убігала; двері їхнього будинку були не замкнені, відкривши їх він побачив в коридорі потерпілого, який лежав на спині на підлозі головою до вхідних дверей, на лобі у нього була невелика рана, на губах кров, по виду він знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, руки та одяг були брудні, та йому особисто прийшло на думку, що потерпілий десь впав та вдарився головою; вони разом із співмешканкою пішли до будинку, лягли спати, він двічі приблизно о 21:30 год. та 23:00 год. виходив до коридору та бачив потерпілого живим, той лежав на підлозі, приблизно в 23:30 год. він побачив, що потерпілий не подає ознак життя, посмикав його за светр та ліве плече та одразу викликав швидку допомогу та поліцію; перед тим, як викликати швидку допомогу він подзвонив сусідці ОСОБА_12 та попрохав її допомогти, але вона відмовила; виклик ним особисто поліції та швидкої, на його думку, є доказом його невинуватості у вбивстві;

-вказує, що його одразу ж забрали до відділу поліції, де один з працівників поліції бив його ногою по обличчю та по лівій частині тіла, зламав йому два ребра, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, слідчий погрожував зламати руку або ногу, вимагав щоб він визнав себе винуватим у вбивстві потерпілого; також працівники поліції били його співмешканку, слідчий погрожував її засудженням до позбавлення волі, якщо вона не надасть свідченнь проти нього особисто; він особисто вимагав очної ставки з вказаним вище працівником поліції, проте йому було відмовлено, також було відмовлено у проведенні очної ставки між його співмешканкою та працівниками поліції, які її били;

-наголошує, що між ним та потерпілим ніколи не було неприязних відносин, потерпілий попрохав тимчасово пожити у них із співмешканкою, на що вони дали свою згоду, між ними були дружні стосунки, відсутні скандали та конфлікти, йому було відомо, що потерпілий боявся погроз та переслідувань;

-зазначає, що не згодний з твердженням обвинувального акту, що в день події він із співмешканкою на протязі всього дня сумісно розпивали спиртні напої, оскільки вони в цей день були на роботі;

-вказує, що не згодний з твердженням обвинувачення про те, що коли приїхала швидка допомога за його викликом, то він особисто весь час знаходився у будинку, оскільки з 03.03.2016р. на 04.03.2016р. після 24:00 год. працівники поліції забрали його особисто та відвезли до міськвідділу поліції;

-зазначає, що в день події ні він, ні співмешканка з потерпілим спиртних напоїв не вживали, між ними були відсутні конфлікти;

-зазначає, що у показаннях свідків є протиріччя, в судовому засіданні була необхідність повторно допитати його співмешканку;

-вказує, що є свідки, подружжя ОСОБА_13 , у яких 03.03.2016р. до 21:00 год. вони із співмешканкою були в гостях, та коли прийшли додому потерпілий лежав в коридорі будинку;

-зазначає, що згідно характеристики з місця мешкання та роботи він характеризується позитивно, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра;

-вказує, що на його особистих речах та під нігтями не знайдено крові потерпілого;

-зазначає, що прокурор примушував його співмешканку дати показання, що він вчинив вбивство потерпілого з ревнощів, потерпілий був раніше судимий за вбивство своєї співмешканки та відбував покарання у виді позбавлення волі, та боявся помсти за це вбивство, потерпілий останній час приймав алкогольні напої, сильно хвилювався, щось приховував від них із співмешканкою, у денний час він закривався у себе вдома, а потім приходив до них у нетверезому стані;

-вважає, що висновок про те, що він особисто знаходився в коридорі будинку з потерпілим, бив його та перевертав його то на живіт, то на спину протирічать висновку судово-медичного експерта про те, що труп потерпілого не перевертався;

-прохає скасувати вирок та повернути кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі прокурор:

-вважає, що суд при ухваленні вироку істотно порушив вимоги кримінального-процесуального закону, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, та прохав визначив в резолютивній частині вироку, що остаточне покарання обвинуваченому згідно до абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України розраховується один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 04.03.2016р. до набрання вироком законної сили.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та прохала її задовольнити, а також заперечувала проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, думку обвинуваченого та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого та прохали її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційних скарги обвинуваченого та прокурора без задоволення за таких підстав.

При розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції ( далі суді) були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.2 п.13 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.2 п.13 КК України підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Судом був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченого, які були надані ним в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Так, обвинувачений в судовому засіданні не визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав, що з потерпілим він знайомий з осені 2012р. Потерпілий з його згоди з жовтня 2015р. проживав разом з ним та співмешканкою у будинку АДРЕСА_1 , допомагаючи їм по господарству. Приблизно о 7.00 год. ранку 03.03.2016р. він та співмешканка пішли на роботу, потерпілий залишався вдома і був тверезий, у нього були відсутні тілесні ушкодження. Повернувшись додому о 12.30 год., побачили потерпілого, у стані алкогольного сп`яніння, співмешканка сказала йому піти поспати і він пішов кудись з дому. О 19.00 год. вони пішли в гості, де перебували до 21.00 год., де вчотирьох вжили 750 мл. спиртних напоїв. Повертаючись додому і підходячи до двору свого будинку приблизно о 21.05 год., він почув гавкіт собаки і побачив якогось чоловіка, який йшов у напрямку будинку потерпілого. Вхідні двері він не зачиняв та коли увійшов у будинку, включив світло в кухні і побачив потерпілого, який лежав в коридорі на спині головою до виходу з будинку, нерозбірливо говорив, щось показував лівою рукою. У нього були розбиті губи, була кров у центрі лоба. При цьому светр на ньому був брудний, тому він подумав, що потерпілий десь впав, перечепившись, можливо, за спиляні стовпи дерев. Вони із співмешканкою залишили потерпілого в коридорі і пішли до зали. Приблизно о 21.40 год. він вийшов подивитися на потерпілого, той був живий, дивився на нього і щось тихо говорив, ворушив губами, рухав лівою рукою і його ноги були зігнуті у колінах. Він постійно рухав ногами і навіть ними зачепив вудочки, які там стояли. Потім він ще виходив до потерпілого о 23.00 год., той також був живий, знову щось бурмотів, показував лівою рукою в бік дверей і столу, намагався рухати правою рукою, ноги були витягнуті рівно. Він нахилявся до потерпілого, але не розібрав, що той казав. Він весь час просив потерпілого йти додому, той повертав до нього голову, йому здається, він його чув. Приблизно о 23.20 год. він знову вийшов до потерпілого, побачив, що у того одне око відкрите, а інше закрите, помацавши потерпілого за светр, зрозумів, що той мертвий. Він вийшов на вулицю і зразу зателефонував сусідці, яка порадила викликати швидку. Співмешканка при цьому за весь цей час до коридору не виходила. Працівникам швидкої допомоги, які приїхали на виклик, він пояснив, що прийшов додому, а у нього в будинку лежить людина. Його забрали працівники поліції і вже у відділенні поліції на першому поверсі один з оперативних працівників застосовував до нього фізичне насильство. Він двічі бив його ногою по ребрах та два рази по обличчю. Після цього він, особисто боячись цього працівника поліції, обмовив себе під час проведення за його участю слідчого експерименту та не повідомив судовому експерту про те, що саме від побоїв поліцейського він отримав тілесні ушкодження, повідомивши, що він і потерпілий побилися. Крім того під час проведення слідчого експерименту на нього вчинявся психологічний тиск прокурором, який підвищував на нього голос, гучно та швидко задавав питання, на які він не встигав відповідати. Всі обставини, які він повідомляв на слідчому експерименті, він вигадав сам, коли йому на слідчому експерименті ставили питання, він особисто вигадував відповіді на них. Потерпілого він не вбивав, та підозрює у вчиненні цього злочину знайомого ОСОБА_14 , а також це міг вчинити з метою помсти син загиблої з вини потерпілого жінки.

Так, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що 04.03.2016р. о 00:20 год. до чергової частини поліції надійшло повідомлення від фельдшера ОСОБА_15 про те, що в буд. АДРЕСА_1 помер потерпілий.

( а.п. 1 т.1)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що 03.03.2016р. близько 24:00 год. вона отримала телефонне повідомлення від чоловіка, який не назвав своє прізвище, що в буд. АДРЕСА_1 знаходиться труп чоловіка, передала інформацію до поліції та виїхала за викликом. По приїзду вона знайшла труп потерпілого з ознаками насильницької смерті, у нього була розбита верхня волосиста частина голови, куртка піднята, начебто його тягнули, а не він сам впав, одежа була брудна. В будинку знаходився обвинувачений із співмешканкою, які знаходились у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений пояснив, що потерпілий прийшов біля години тому з тілесними ушкодженнями у стані алкогольного сп`яніння, але він його не пускав, причину не повідомив. Співмешканка спочатку повідомила, що їй з цього приводу нічого невідомо, а потім повідомила, що потерпілий вже приходив напідпитку та побитий, потім працівникам поліції повідомила, що між обвинуваченим та потерпілим стався конфлікт через ревнощі обвинуваченого та потерпілого до неї, вони сварились словесно, а потім між ними почалась бійка. На лутці дверей та наволочці у спальній кімнаті виявлені сліди крові. В її присутності на співмешканку обвинуваченого ніхто ніякого тиску не здійснював, вона не бачила, щоб її били, її криків не чула. В день події на вулиці лежав сніг, бруду не було, в будинку обвинуваченого було брудно.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 04.03.2016р. з фототаблицею до нього за місцем мешкання обвинуваченого та його співмешканки у приміщенні веранди на підлозі був виявлений труп потерпілого, який лежав на спині з тілесними ушкодженнями в області голови та обличчя та деформованою грудною клітиною. В процесі цієї слідчої дії на лутці дверей у веранді будинку, футболці та наволочці на подушку були виявлені нашарування речовини бурого кольору.

( а.п. 9-21 т.1 )

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 25.04.2016р. при судово-медичному дослідженні трупа потерпілого виявлено;

-по-перше закриту тяжку черепно-мозкову травму, яка утворилась незадовго до настання смерті внаслідок не менше трьох ударних впливів по правій тім`яно-потиличній області голови, правій та лівій скроневій області тупого твердого предмету, площа якого перевищувала контактуючу області голови, яким могла бути й нога, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого;

-по-друге закриту тупу травму грудної клітини та живота з численними тілесними ушкодженнями, які утворились незадовго до настання смерті внаслідок не менше п`яти значних за силою ударних впливів в області тіла грудин з подальшими значним за силою здавленням ( компресією) у передньо-задньому напрямку ( в області грудини) та ззаду на перед ( зі сторони спини ) тупих твердих предметів, які мають переважно плоску жорстку поверхню неправильної овальної форми розмірами не менше 10,0х7,0см, яким могла бути підошва обутої ноги і у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і є несумісними з життям, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, в момент заподіяння вказаної травми потерпілий міг знаходитися лише у горизонтальному положенні і був повернутий передньою правою боковою і задньою (спиною) поверхнями грудної клітки до травмуючого предмету;

-по третє, закритий чрезвертельний перелам лівої стегнової кістки, який утворився незадовго до настання смерті внаслідок значного за силою ударного впливу по передній поверхні верхньої треті лівої стегнової кістки тупого твердого предмету, що має велику переважну вагу, що більш ймовірно могло мати місце при стрибку з наступним приземленням на стегно обома ногами та впливом ваги тіла у передньо-задньому напрямку, при умові перебування потерпілого у горизонтальному положенні і має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, який вимагає у живих осіб для свого загоєння тривалого часу понад 21 день і не перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого;

-по четверте, численні легкі тілесні ушкодження в області обличчя, які утворились незадовго до настання смерті, внаслідок однократного ударно-тангенциального впливу тупого предмету з обмеженою травматичною поверхнею, або при ударі об такий, що могло мати місце при падінні із положення стоячи з наступним зіткненням областю лоба, а також внаслідок восьми ударних впливів тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути кулаки, а також внаслідок чотирьох тангенціальних дотичних впливів тупих предметів, або при зіткненні об такі, що мали місце при падінні з положення стоячи з наступним зіткненням лівою половиною обличчя, зазначені тілесні ушкодження не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Причиною смерті потерпілого стала закрита тупа травма грудної клітки і живота з наявністю множинних закритих переломів грудини і ребер, травматичних розривів м`язів серця і серцевої сорочки, легенів, печінки, селезінки, які ускладнились об`ємним крововиливами в грудну та черевну порожнини з розвитком гострої масивної крововтрати.

Смерть потерпілого наступила приблизно за 3-4 год. до моменту огляду трупа на місці його знаходження.

Після отримання зазначених вище поєднаних травм тіла потерпілий не міг здійснювати будь-які осмислені дії ( ходити, повзти, розмовляти, тощо).

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа потерпілого знайдений спирт етиловий в крові 3,28%, сечі 3,14%, що свідчить про вживання ним спиртних напоїв незадовго до смерті та відповідає алкогольному сп`янінню тяжкого ступеню.

( а.п. 31-36 т.1 )

При проведенні слідчого експерименту 05.03.2016р. з проведенням фотографування та відеозапису за участю обвинуваченого в присутності його захисника ОСОБА_16 та двох понятих він не заперечував проти проведення цієї слідчої дії, добровільно бажав давати показання, підтверджував, що заходи фізичного та психологічного впливу на нього не здійснювались. Також обвинувачений показав, що 03.03.2016р. приблизно о 20:40 год. між ним та потерпілим, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, в будинку, де вони мешкали втрьох, потерпілий - з жовтня 2015р., відбувся конфлікт з приводу того, що потерпілий бажав лягти у ліжко у брудному одязі. Під час конфлікту у спальній кімнаті, він особисто взяв потерпілого за ліве плече та притримував, щоб той не роздягнувся, на що потерпілий розвернувся та вдарив його у ліву частину обличчя, внаслідок чого він особисто впав між ліжком та картонним коробком. Потерпілий відразу вдарив його ногою під ребро, при цьому зламав ребро, потім встав над ним, взяв двома руками за горло та почав душити. У відповідь на це він особисто підтягнув ногу на нього, відштовхнув потерпілого від себе, при цьому той впав на кресло та вдарився головою. Він особисто піднявся з полу, потерпілий піднявся з крісла та почав рух на нього, після чого він взяв потерпілого за светр та виштовхнув його через кухню до входу до коридору, в результаті чого той вдарився правим боком об стіл. Далі він сильно виштовхнув потерпілого до коридору, при цьому потерпілий вдарився лівою частиною голови об лутку, розбив голову та впав у коридорі. Після чого він сказав потерпілому, щоб той йшов додому, а сам пішов до зали, приблизно в 21:40 год. він чув, що потерпілий з кимось розмовляє, та знов запропонував йому піти додому.

О 23:00 год. він знов відкрив двері та побачив, що потерпілий намагається повернутись до нього, після чого він придавив його з силою ногою у грудину, тримав 10 секунд, та запропонував потерпілому піти звідси. Потерпілий був п`яний, щось бурчав незрозуміле, та він пішов до кімнати. Коли він останній раз вийшов до коридору, потерпілий був неживий, він викликав швидку та поліцію.

В будинку обвинувачений на місці показав, як це відбувалося, доповнивши, що коли потерпілий впав на крісло, то вдарився задньою частиною голови об праву дерев`яну раму вікна. Також обвинувачений уточнив, що він сильно придавлював ногою потерпілого, коли той почав смикатись та пропонував йому піти. Він особисто не наносив потерпілому ударів ногами та руками в області вушних раковин, ока, інших частин тіла, боковій частині грудини, спини, потерпілий міг вдаритись спиною об велосипед, що стояв під стіною. Він не наносив ударів в області лівої ноги, верхньої губи, це він вдарився об лутку. Коли потерпілий лежав, у нього був відкритий рот, на губах була кров. Він не стрибав на грудну клітину потерпілого. Він не може пояснити, чому у потерпілого виявлені множинні перелами кісток, ребер, пошкоджені внутрішні органи. В будинку, крім них з потерпілим, була ще його співмешканка, з якою вони випили вдвох 400 г. спиртних напоїв. Він не викликав швидку допомогу потерпілому, оскільки вважав, що він сам піде. Він раніше робив зауваження потерпілому, що він лягає у ліжко у верхній одежі, більше конфліктів між ними не було. Зауважень від учасників слідчої дії, в тому числі й від обвинуваченого, не надходило.

( а.п. 94-120 т.1 )

При проведенні слідчого експерименту 22.04.2016р. за участю обвинуваченого з фото та відеозйомкою за участю його захисника ОСОБА_16 у присутності двох понятих, обвинувачений змінив раніше надані ним показання та показав, що коли вони із співмешканкою пішли приблизно о 19.00 год. в гості до сусідів то закрили двері будинку на замок. Потерпілий у цей час був відсутній. Коли йшли до сусідів то він побачив у дворі потерпілого малознайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_14 . Прийшовши до сусідів, вони на трьох випили приблизно 0,7 л самогону. Коли повертались приблизно о 21.00 год. додому, він почув у своєму дворі гавкіт собак. Підбігши вперед співмешканки до свого двору, він побачив, що хтось біжить від його двору у бік будинку потерпілого, по статурі та зросту він впізнав малознайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , якого бачив раніше. Дочекавшись співмешканку, вони вдвох підійшли до будинку і побачили, що двері будинку відчинені. Коли він зайшов до будинку, то в коридорі побачив потерпілого, який лежав на підлозі, весь брудний із раною на лобі. Він сказав потерпілому йти додому, той щось у відповідь нерозбірливо відповів. Він подумав, що потерпілий п`яний, зайшов у залу і ліг спати. Приблизно о 21:40 год. він вийшов до коридору, потерпілий лежав у тому ж положенні і щось шепотів, що саме він не розібрав. Він знову повернувся до зали. Ще раз приблизно о 23.00 год. він виходив до потерпілого, той виправляв ноги, щось бурмотів і шепотів, розводив лівою рукою. Він подивився, що потерпілий живий і повернувся до кімнати. Коли він вийшов до потерпілого приблизно о 23.20 год., той був вже мертвий.

(а.п. 52-60, т. 2)

Згідно висновку судово-медичної експертизи ( додаткової ) № 9 від 19.05.2016р. показання надані обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту 05.03.2016р. не містять об`єктивних даних, щоб відтворювали механізм утворення поєднаної травми трупа потерпілого.

Зазначені показання обвинуваченого не виключають можливість заподіяння:

по -перше, комплексу тяжкої черепно-мозкової травми, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, але яке не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого,

по-друге, легких тілесних ушкоджень в області обличчя потерпілого, які також не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті;

по третє, комплексу закритої тупої травми грудної клітини та живота, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та є несумісними з життям та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Виходячи з показань обвинуваченого під час слідчого експерименту від 22.04.2016р. потерпілий міг залишитись живим у зазначений проміжок часу 03.03.2016р. з 21:00 год. до 23:00 год. тільки при умові відсутності у нього поєднаної травми.

З моменту заподіяння поєднаної травми потерпілому, яка ускладнилась гострою масивною крововтратою, та до настання смерті міг пройти короткий проміжок часу від кількох хвилин, проте не більше 10 хв.

Після отримання поєднаної травми потерпілий не міг здійснювати якісь осмислені дії ( ходити, повзати, тощо ).

Смерть потерпілого настала приблизно за 3-4 год. до моменту огляду трупа на місці його знаходження.

Всі знайдені у потерпілого пошкодження утворились незадовго до настання смерті у короткий проміжок часу, у зв`язку із чим визначити послідовність їх заподіяння є неможливим. Більш вірогідно, травма грудної клітини та живота з пошкодженням внутрішніх органів, яка є несумісною з життям, заподіяна останньою.

(а.п. 87-94 т.2)

Згідно висновків судово-імунологічних експертиз від 11.03.2016р. № 507, 508 у обвинуваченого та потерпілого встановлена однакова група крові 0 з ізогемаглютинінами анті-А і анті- В за ізосерологічною системою АВ0.

( а.п. 143-144, 149-150 т.1 )

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 24.03.2016р. № 512 при подальшому дослідженні крові обвинуваченого виявлений ще суміжний антиген Н.

На джинсових брюках та в сліді на одній шкарпетці чорного кольору, належних обвинуваченому, та вилучених 04.03.2016р. під час огляду місця події за його місцем мешкання, встановлена наявність крові людини. В сліді на шкарпетці чорного кольору при серологічному досліджені виявлений тільки антиген Н, що не виключає можливості походження крові в даному сліді в тому числі й від потерпілого.

В сліді крові на джинсових брюках не можна виключити можливість домішку крові від потерпілого.

( а.п. 155 -158 т.1 )

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи від 17.03.2016р. № 509 в сліді на тампоні з марлі, вилучену 04.03.2016р. під час огляду місця події не може бути виключена можливість походження крові від потерпілого, тільки в якості домішок.

( а.п. 162-164 т.1 )

Згідно висновку судово- медичної імунологічної експертизи від 21.03.2016р. №511 при серологічному дослідженні крові в сліді на фрагменті наволочки виявлений тільки антиген Н, що не виключає можливості походження крові на даному фрагменті, в тому числі й від потерпілого.

( а.п. 177-179 т.1)

Під час проведенні слідчих експериментів від 10.03.2016р., 13.04.2016р. із застосуванням фото та відеозйомки свідок ОСОБА_11 у присутності двох понятих показала, що розповіла про обставини події добровільно, заходи фізичного та психологічного впливу до неї не здійснювались. Свідок ОСОБА_11 показала, що 03.03.2016р. вони з обвинуваченим, її співмешканцем о 12:30 год. прийшли додому з роботи, у буд. АДРЕСА_1 . Обвинувачений нечасто вживає спиртні напої, в стані алкогольного сп`яніння веде себе агресивно відносно неї, застосовує фізичну силу. Потерпілий з дозволу обвинуваченого півроку мешкав разом з ними. Коли вони з обвинуваченим прийшли, потерпілий знаходився у нетверезому стані, намагався розтопити піч. Обвинувачений обурився, що потерпілий не розтопив піч, знов напився. Після цього вони втрьох почали розпивати пляшку самогону об`ємом 0,5 л, яку приніс потерпілий, потерпілий випив 100 г самогону та пішов спати у спальню, залишки самогону вони допили з обвинуваченим та також пішли спати до зали. О 19:00 год. вони з обвинуваченим пішли в гості до сусідів, потерпілий спав, у нього були відсутні тілесні ушкодження. У сусідів на чотирьох осіб вони вжили 0,5 л самогону та о 21:00 год. повернулись додому, потерпілий вже був напідпитку, на що знов обурився обвинувачений та почав кричати на потерпілого, виганяти його, оскільки той спав одягнутий. Потерпілий мовчав, вона пішла до зали, потім вона почула один удар кулаком. Обвинувачений був вже у збудженому стані. Вона зайшла до спальні, обвинувачений сидів на ліжку та кулаком правої руки вдарив потерпілого в обличчя, який лежав на ліжку. Вона одразу ж вийшла із спальні до зали, оскільки обвинувачений вигнав її, та далі чула 2-3 удари обвинуваченого, потерпілий мовчав. Через 10 хв. до зали зайшов обвинувачений, на її запитання, що сталося він відмовився пояснювати. Приблизно через 30 хв. до зали зайшов потерпілий із саднами на носу та лобі, сказав, що хоче випити, обвинувачений обурився, сказав щоб той йшов додому, після чого потерпілий самостійно пішов до коридору та ліг на підлогу, оскільки боявся обвинуваченого, ніхто потерпілого не штовхав. Вона спитала у обвинуваченого, що робити з потерпілим, той сказав, що нехай він полежить, а потім відправим його додому, після цього вона заснула, проспала годину, проснулась від того, що обвинувачений пішов до туалету та довго був відсутній, хвилин 15-20. Вона зайшла до коридору, де побачила, що обвинувачений стоячи над потерпілим з правого боку, який лежав у коридорі головою вбік дверей, тряс його за плечі, після чого два рази вдарив його лівою ногою у грудну клітину. Вона відтягнула обвинуваченого, стала заспокоювати. Обвинувачений був одягнутий у сорочку, джинси, червоні шкарпетки, був сердитий. Потерпілий був живий, спав та не прокидався. Після чого вони з обвинуваченим зайшли до кімнати та обвинувачений сказав їй « здається я Славку сильно побив», про причину не повідомляв. Обвинувачений при цьому був у переляканому стані, після 23:00 год. вона двічі виходила до туалету, в перший раз потерпілий в коридорі лежав ще живий, дихав. Обвинувачений теж виходив до потерпілого, казав, що потерпілий спить. В другий раз, коли вона вийшла до коридору, потерпілий був холодний, не дихав, вона покликала обвинуваченого та сказала, щоб той викликав швидку. Обвинувачений пояснив, що він не вбивав потерпілого, вона не бачила у будинку слідів крові, при неї не було відкритої бійки між обвинуваченим та потерпілим. Обвинувачений не виштовхував потерпілого з будинку, той не бився об предмети, але можливо, коли вона спала, могла цього не чути. Крім них трьох, в будинку ніхто не знаходився. У потерпілого був поганий фізичний стан, він взагалі хвора людина, по голові його не можна було бити, він інвалід, кінцівки у нього хоч погано, але працювали.

(а. п. 181-208 т.1, 21-43 т.2)

При проведенні зі свідком ОСОБА_11 слідчого експерименту 11.05.2016р., у присутності двох понятих свідок змінила свої показання в частині місця нанесення обвинуваченим ударів, зазначивши, що коли вони повернулись із гостей приблизно о 21.00 год., вона одразу пішла в туалет, а коли поверталась до будинку десь через 5 хв., почула крики обвинуваченого на потерпілого, який кричав, скільки можна пити, скільки це буде продовжуватися, знову спиш одягнутий. Вона побоялась одразу заходити у будинок і продовжувала стояти біля будинку. Перебуваючи біля вхідних дверей, вона почула три глухих хлопки, схожих на удари, далі почула звук падіння меблі, схожий на звук падіння стільця. Голосу потерпілого вона при цьому не чула. Зайшовши до коридору, побачила, що на підлозі головою до виходу на спині лежить потерпілий, а неподалік від нього стояв обвинувачений та тряс потерпілого, нанісши йому лівою ногою два удари в область грудної клітини.

(а.п. 145-151, т. 2)

Згідно висновку судово-медичної експертизи ( додаткової) № 10 від 20.10.2016р. показання надані свідком ОСОБА_11 під час слідчих експериментів 05.03.2016р. та 13.04.2016р. не виключають можливості заподіяння потерпілому:

по-перше, легких тілесних ушкоджень в області обличчя,які не перебувають у причинному зв`язку з настанням його смерті;

по друге, пошкоджень, які складають комплекс закритої тупої травми грудної клітини та живота у потерпілого, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є несумісними із життям та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Показання зазначеного свідка при проведенні вказаних слідчих дій не містять даних, які б відтворювали повний механізм формування поєднаної травми трупа потерпілого.

( а.п. 98-104 т.2 )

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердила свої показання, надані нею при проведенні слідчих експериментів.

Як вбачається із висновків судово-психологічної експертизи № 366 від 13.04.2016р. під час співбесіди із членами комісії обвинувачений скрив від експертів факти про його судимість Димитрівським міським судом Донецької області від 09.02.2005р. за ст. 115 ч.1 КК України за вчинення вбивства до позбавлення волі строком на десять років. При співбесіді був метушливим та багатослівним. При цьому на питання відповідав нечітко, з неналежною деталізацією, на деякі питання відповідав після тривалого латентного проміжку, намагався скласти про себе в очах експертів кращу думку, критика у нього до свого стану поведінки практично відсутня.

Обвинувачений виявляє органічний розлад особистості з емоційно вольовою нестійкістю, яка ускладнена психічним та поведінковими розладами у зв`язку із вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками. В період події злочину за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період події злочину обвинувачений не знаходився в тимчасово хворобливому стані, який би позбавив його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час обвинувачений повністю усвідомлює свої дії та керує ними.

( а.п. 213-219 т.1)

Під час проведення слідчих експериментів 06.05.2016р. та в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 показали, що є племінниками обвинуваченого, у березні 2016р., вони приходили до співмешканки свого дяді, яка в цей час на вулиці біля будинку розпивала спиртне з двома невідомими чоловіками, яка повідомила наступне. Між дядею та потерпілим стались сварка під час розпиття спиртних напоїв, після чого обвинувачений став бити потерпілого та вбив його.

( а.п. 109-114, 115-120 т.2)

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 при проведенні слідчого експерименту 18.05.2016р. та в суді підтвердили показання вказаних вище свідків.

( а.п. 14-143 т.2 )

Свідок ОСОБА_21 , який був присутнім при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного від 05.03.2016р. у якості понятого, також в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений добровільно під час слідчого експерименту розповів та показав, яким чином він вдарив іншого чоловіка потилицею, боком об стіл, від чого чоловік впав. Обвинувачений із співмешканкою витягли чоловіка до коридору і вважали, що той чоловік спав. Після слідчого експерименту працівники поліції склали документ, який він підписав і зауважень до якого у нього не виникло. Під час слідчого експерименту у якості іншого понятого приймав участь ОСОБА_22 . На статисті обвинувачений показував дії, які він застосовував до загиблого чоловіка. Працівники поліції тиск на обвинуваченого не чинили.

Про ці обставини свідки ОСОБА_21 і ОСОБА_22 повідомляли також під час проведених за їх участі слідчих експериментів 16 і 18 травня 2016р. відповідно.

( а.п. 126-132, 133-139 т. 2)

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджені всі обставини зазначеного кримінального провадження, що підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України, та оцінені всі докази, наявні у ньому відповідно до вимог ст. 94 КПК України та прийняте законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе процесуальне рішення.

Подія злочину, а саме час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства потерпілого у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Суд першої інстанції після аналізу наведених у сукупності доказів, прийшов до законних, обґрунтованих та вмотивованих висновків про те, що 03.03.2016р. приблизно в період приблизно з 22:30 год., обвинувачений знаходячись в буд. АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою вбивства, шляхом нанесення численних ударів руками та взутими ногами заподіяв потерпілому в короткий проміжок часу численні тілесні ушкодження, від яких той помер. Причиною смерті потерпілого стала закрита тупа травма грудної клітки і живота з наявністю множинних закритих переламів грудини і ребер, травматичних розривів м`язів серця і серцевої сорочки, легенів, печінки, селезінки, які ускладнились об`ємним крововиливами в грудну та черевну порожнини з розвитком гострої масивної крововтрати.

Між діями обвинуваченого та смертю потерпілого є прямий причинний зв`язок.

Зазначені протиправні дії відносно потерпілого обвинувачений вчинив шляхом нанесення йому у короткий проміжок часу в область голови, обличчя, тулуба, грудини, живота численних ударів кулаками, кінцівками рук, ніг, підошвами взутих ніг, а також шляхом численних стрибків двома ногами взутими у калоші, на спину, грудну клітину, живіт, ліве стегно потерпілого з подальшим приземленням обома ногами та впливом ваги тіла на нього, після чого потерпілий через короткий проміжок часу помер на місці.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства потерпілого відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи є переконливими, не містять протиріч.

Судом першої інстанції був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченого, що виразились у категоричному запереченні в суді своєї винуватості в умисному вбивстві потерпілого, та яким, на думку колегії суддів, надана правильна оцінка, як неправдивим та таким, що мали на меті уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Так, обвинувачений, як при проведенні досудового розслідування, так і в судовому засіданні, не заперечував, що 03.03.2016р. на протязі всього денного часу та до 22:30 год. крім нього, його співмешканки та потерпілого до будинку, де вони мешкали разом, ніхто не приходив. Також обвинувачений при проведенні слідчих експериментів у присутності його захисника не заперечував, що в цей день між ним та потерпілим відбулась розмова, в ході якої він зробив потерпілому зауваження з приводу його нетверезого стану та знаходження його у ліжку у верхній одежі, у відповідь на що потерпілий став наносити йому удари руками та ногами, потім почав душити, після чого обвинувачений відштовхнув його ногою від себе при цьому той впав та вдарився головою, потім він знов декілька разів виштовхував потерпілого до коридору, від чого той ударявся головою та різними частинами тіла об лутку та інші предмети, та остаточно впав на підлогу у коридорі. Обвинувачений не заперечував, що він сильно придавлював ногою потерпілого.

Зазначене тричі підтвердила при проведенні слідчих експериментів свідок ОСОБА_11 , яка показала, що у денний час вони втрьох вдома розпивали спиртні напої, після чого потерпілий ліг спати, у нього були відсутні тілесні ушкодження. Потім вони разом з обвинуваченим з 19:00 год. по 21:00 год. знаходились у сусідів, де також вживали спиртні напої, коли вони разом з обвинуваченим повернулись від сусідів, то потерпілий був у нетверезому стані та намагався лігти спати. Вона чула як між обвинуваченим та потерпілим розпочалась сварка, чула 2-3 удари обвинуваченого, бачила, як до зали зайшов потерпілий із саднами на лобі, бачила як потерпілий лежав в коридорі, обвинувачений стояв над потерпілим та бачила нанесення обвинуваченим ногою удару в область грудної клітини потерпілого. Також свідок підтвердила, що в цей день у будинку, крім них трьох, нікого не було.

Згідно численних висновків судово-медичних експертиз смерть потерпілого настала приблизно за 3-4 години до моменту огляду трупу на місці його знаходження. Огляд трупу потерпілого відбувся під час огляду місця події 04.03.2016р. з 01:00 до 04:20 год. за місцем мешкання обвинуваченого в коридорі будинку. Все зазначене приводить до висновку, що смерть потерпілого настала в проміжку часу з 20:00 год. до 00:20 год. з 03.03.2016р. на 04.03.2016р. Всі знайдені у потерпілого пошкодження утворились незадовго до настання смерті у короткий проміжок часу. Більш вірогідно, травма грудної клітини та живота з пошкодженням внутрішніх органів, яка є несумісною з життям, заподіяна останньою.

Єдиний безпосередній свідок події злочину ОСОБА_11 показала, що обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння стає агресивним, збудженим, застосовує фізичну силу, підтвердила, що коли обвинувачений наносив удар ногою в область грудини потерпілого вона відтягнула його, при цьому обвинувачений був дуже сердитим, а після того як повернувся з коридору до зали був переляканим, сказавши її що він сильно побив потерпілого. Свідок ОСОБА_11 не заперечувала, що вона, можливо, не чула та не бачила всіх обставин події, оскільки спала. Також зазначений свідок підтвердила, що саме вона виявила, що потерпілий помер, повідомила про це обвинуваченому, та сказала, щоб той викликав швидку.

Таким чином, зазначене вище спростовує показання обвинуваченого, що він не причетний до вбивства потерпілого, що він не заподіював йому численних тілесних ушкоджень. Версія обвинуваченого про те, що вбивство потерпілого вчинили інші особи не має під собою підґрунтя, оскільки нічим не підтверджується та суперечить сукупності зібраних по справі доказів.

Крім того винуватість обвинуваченого у вчиненні вбивства підтверджується численними висновками судово-імунологічних експертиз про наявність на його одязі, а саме джинсових брюках та шкарпетці чорного кольору крові, яка могла також належати потерпілому. Твердження співмешканки про те, що обвинувачений в день події знаходився у шкарпетках красного кольору суперечить добровільній видачі обвинуваченого для огляду шкарпеток чорного кольору, шкарпеток червоного кольору, калош чорного, джинсових брюк синього кольору, сорочок білого та сірого кольору, що підтверджується його письмовою заявою від 04.03.2016р., протоколом огляду цих речей та постановою про визнання їх речовими доказами.

Винуватість обвинуваченого у вбивстві потерпілого підтверджується також численними показаннями свідків. Так свідок ОСОБА_15 підтвердила, що після виклику швидкої вона, як фельдшер, побачила у будинку труп потерпілого, обвинуваченого та його співмешканку, на лутці дверей та наволочці у спальній кімнаті сліди крові. Співмешканка повідомила, що між обвинуваченим та потерпілим відбулась бійка.

Так, свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_23 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підтвердили, що співмешканка обвинуваченого повідомила їм, що між обвинуваченим та потерпілим під час розпиття спиртних напоїв відбулась бійка, під час якої обвинувачений вбив потерпілого.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які були понятими при проведенні слідчого експерименту з участю обвинуваченого, підтвердили, що він добровільно розповів про обставини події злочину та показав на місці, яким чином він спричинив тілесні ушкодження потерпілому, при цьому показання обвинувачений давав добровільно, ніякого психологічного та фізичного тиску, як з боку прокурора, так й з боку працівників поліції на нього не здійснювалось.

Заперечення обвинуваченого щодо нанесення ним численних ударів взутими ногами у різні частини тіла потерпілого, здійснення ним стрибків обома ногами на спину, грудину, живіт, ліве стегно потерпілого, спростовується наведеною вище сукупністю доказів, а саме численними висновками судово-медичних експертиз, які узгоджуються між собою та не містять протиріч.

З наведеного вище вбачається, що умисел обвинуваченого був спрямований на позбавлення життя потерпілого, про що свідчить його поведінка до, під час події, та після неї, характер та інтенсивність дій обвинуваченого, цілеспрямованість та сила ударів, кількість ударів, їх локалізація, спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, стосунки обвинуваченого з потерпілим, причини припинення злочинних дій, байдуже ставлення обвинуваченого до долі потерпілого після заподіяння йому численних тілесних ушкоджень. При цьому обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх небезпечні наслідки, у виді смерть потерпілого, та бажав їх настання.

Мотивом злочину є раптово виниклі неприязні відносини між обвинуваченим та потерпілим з приводу неналежної поведінки потерпілого у стані алкогольного сп`яніння.

Метою злочину є умисне, протиправне заподіяння смерті потерпілого.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого що кримінальне провадження щодо вбивства ним потерпілого було сфабриковане слідчим, оскільки він не вчиняв вбивства потерпілого, є неслушними та спростовуються сукупністю безперечних доказів, які містяться у кримінальному провадженні, досліджені в судовому засіданні, та оцінені судом при ухваленні вироку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що між ним та потерпілим були відсутні неприязні відносини та конфлікти є непереконливими та спростовуються показаннями, як самого обвинуваченого, так і його співмешканки про наявність під час події злочину конфлікту між обвинуваченим та потерпіли з приводу неналежної поведінки потерпілого у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що вбивство потерпілого могли вчинити інші особи з мотивів помсти, оскільки потерпілий був раніше судимий за вбивство своєї співмешканки та відбував покарання у виді позбавлення волі, та боявся помсти за це вбивство, потерпілий останній час приймав алкогольні напої, сильно хвилювався, щось приховував від них із співмешканкою, у денний час він закривався у себе вдома, а потім приходив до них у нетверезому стані також не мають під собою підґрунтя, оскільки нічим не підтверджуються та суперечать сукупності зібраних доказів по справі.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що виклик ним особисто поліції та швидкої, на його думку, є доказом його невинуватості у вбивстві потерпілого, є неспроможними, оскільки, зі слів обвинуваченого, він із співмешканкою знайшов потерпілого з тілесними ушкодженнями на голові, проте одразу ж не викликав швидку допомогу, оскільки доля останнього йому була байдужа.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він не згодний з твердженням обвинувального акту, що в день події він із співмешканкою на протязі всього дня сумісно розпивали спиртні напої, оскільки вони в цей день були на роботі та що в день події ні він, ні співмешканка з потерпілим спиртних напоїв не вживали, є необґрунтованими, оскільки спростовуються показаннями самого обвинуваченого про вживання ними спиртних напоїв із сусідами, показаннями свідка ОСОБА_15 про перебування обвинуваченого та його співмешканки у стані алкогольного сп`яніння на момент прибуття швидкої.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що свідки, подружжя ОСОБА_13 , у яких 03.03.2016р. до 21:00 год. вони із співмешканкою були в гостях, та коли прийшли додому потерпілий лежав в коридорі будинку, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки вказані особи не були безпосередніми свідками події злочину.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що на його особистих речах та під нігтями не знайдено крові потерпілого, також, на думку колегії суддів, є неспроможними, оскільки вони спростовуються численними висновкам судових експертиз про наявність на особистих речах обвинуваченого та на речах, які були вилучені підчас огляду місця події, крові, яка могла належати й потерпілому.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що висновок суду про те, що він особисто знаходився в коридорі будинку з потерпілим, бив його та перевертав його то на живіт, то на спину протирічать висновку судово-медичного експерта про те, що труп потерпілого не перевертався, на думку колегії суддів, не мають під собою підґрунтя, оскільки не ґрунтуються на доказах, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що його одразу ж з 03.03.2016р. на 04.03.2016р. після 24:00 забрали до відділу поліції, де один з працівників поліції бив його ногою по обличчю та по лівій частині тіла, зламав йому два ребра, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, слідчий погрожував зламати руку або ногу, вимагав щоб він визнав себе винуватим у вбивстві потерпілого; також працівники поліції били його співмешканку, слідчий погрожував її засудженням до позбавлення волі, якщо вона не надасть свідченнь проти нього особисто; він особисто вимагав очної ставки з вказаним вище працівником поліції, проте йому було відмовлено, також було відмовлено у проведенні очної ставки між його співмешканкою та працівниками поліції, які її били; що прокурор примушував його співмешканку дати показання, що він вчинив вбивство потерпілого з ревнощів, колегія суддів вважає надуманими та такими, що спростовуються численними доказами, а саме показаннями обвинуваченого наданими у присутності захисника щодо добровільності надання ним показань з фактичних обставин справи, та відсутності з боку працівників прокуратури та поліції будь-якого тиску при цьому, також свідченнями співмешканки обвинуваченого з цього приводу, свідченнями понятих щодо відсутності при проведенні слідчих дій з боку сторони обвинувачення будь-якого тиску, постановою про закриття кримінального провадження за відсутністю фактів застосування відносно обвинуваченого недозволених методів слідства ( а.п. 236-240 т.4).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що у показаннях свідків є протиріччя, в судовому засіданні необхідно було повторно допитати його співмешканку, є непереконливими, оскільки судом всім доказам, в тому числі й показанням співмешканки обвинуваченого, наданими нею при проведенні досудового розслідування та в судовому засіданні, була дана відповідна оцінка з зазначенням того, чому суд прийняв до уваги одні докази, а інші відкинув.

Що стосується покарання, яке призначено обвинуваченому ОСОБА_5 , то воно на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Так, обвинуваченому ОСОБА_5 призначене покарання у межах санкції ст. 115 ч.2 Особливої частини КК України у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинюваного обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, що є однією з найвищих соціальних цінностей, способу його вчинення, мотиву вчинення злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий за вчинення вбивства, відбував покарання в умовах ізоляції від суспільства, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, осіб на утриманні не має, а також обставину, що обтяжує його покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства та вважає, що саме такий вид та міра покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, та буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що згідно характеристики з місця мешкання та роботи він характеризується позитивно, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, є непереконливими, як в площині того, що він не міг вчинити вбивства потерпілого, так й у площині призначення йому покарання.

Крім того, на підставі ч.5 ст. 72 КК України колегія суддів зараховує обвинуваченому ОСОБА_5 , до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 04.03.2016р. по 20.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, тобто днів 474 х 2 = 948 днів та до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 22.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за один день позбавлення волі, а саме 2 (два ) дні, а всього 948 +2 = 950 ( дев`ятсот п`ятдесят ) днів.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд при ухваленні вироку істотно порушив вимоги кримінального-процесуального закону, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, та прохав визначити в резолютивній частині вироку, що остаточне покарання обвинуваченому згідно до абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України розраховується один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 04.03.2016р. до набрання вироком законної сили, необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції у вироку фактично визначено зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України на момент ухвалення вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376 ч.2, 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_6 на вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 27.02.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 13 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років шість місяців, залишити без задоволення.

Вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 27.02.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.2 п. 13 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років шість місяців, залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 04.03.2016р. по 20.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, а саме 948 (дев`ятсот сорок вісім ) днів та до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 22.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за один день позбавлення волі, а саме 2 (два ) дні, а всього 950 ( дев`ятсот п`ятдесят ) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: