Справа № 343/2039/16-к
Провадження № 11-кп/779/559/2016
Категорія ст.128 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 128 КК України до 2 років обмеження волі.

28 жовтня 2016 року адміністрація Долинського виправного центру № 118 УДПтС України в Івано-Франківській області звернулася до суду з клопотанням про заміну невідбутої засудженим ОСОБА_7 частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області області від 18 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання адміністрації Долинського ВЦ № 118 УДПтС України в Івано-Франківській області. Своє рішення суд мотивував тим, що хоча засуджений відбув 1/3 строку призначеного йому покарання, однак характеризуючі дані засудженого, зокрема, те, що на ОСОБА_7 накладалось стягнення у виді суворої догани за зберігання заборонених предметів, а також тяжкість та характер вчиненого ним злочину, невідшкодування потерпілому моральної та матеріальної шкоди свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а тому необґрунтована заміна невідбутої частини призначеного ОСОБА_7 покарання більш м`яким суперечитиме завданням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Долинсьткого районного суду від 18.11.2016 року та задовольнити клопотання адміністрації Долинського ВЦ №118 УДПтС в Івано-Франківській області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 в повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на результат розгляду клопотання Долинського ВЦ №118. Зокрема, не погоджується з висновками суду, даними при дослідженні характеризуючих відомостей про засудженого ОСОБА_7 . Так, згідно з наявною в матеріалах справи характеристикою на засудженого ОСОБА_7 , останній у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки, тактовний, ввічливий, грубість не проявляє, дотримується санітарно-гігієнічнх норм, правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу Долинського ВЦ №118. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Фізкультура і спорт». Вважає, що дана характеристика являється одним із доказів того, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Крім того, вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про небажання засудженого стати на шлях виправлення та відшкодувати шкоду потерпілому, оскільки засуджений ОСОБА_7 немає можливості сплачувати більше коштів по виконавчому листу Так, згідно із інформацією, наданою адміністрацією Долинського ВЦ №118 з моменту надходження виконавчого листа в виправний центр з 02.02.2016р. засудженим погашено 2665,50 грн. із отриманих 9515,43 грн., що становить майже 30%, а це 1/3 частини усього заробітку засудженого. При цьому, залишок коштів, які залишаються після стягнення суми по виконавчому листу, утримуються виправним центром на утримання самого засудженого. Кошти, які безпосередньо отримує засуджений становить 15-20 грн. щомісячно.

Сторона захисту також вказує на те, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання врахував те, що в провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває заява потерпілого ОСОБА_10 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, однак не навів мотивів, яким чином перегляд вироку може негативно вплинути на характеризуючи дані засудженого та його виправлення.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу Долинського районного суду від 18 листопада 2016 року та ухвалити нову ухвалу , якою задовольнити клопотання Долинського виправного центру №118 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 ;

- - прокурор не підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення;

- представник Долинського виправного центру №118 ДПтСУ в Івано-Франківській області підтримав доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та просив замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частинну покарання більш м`яким.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та інших учасників судового провадження з приводу поданої апеляційної скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що її слід частково задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно частин 1 та 3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, п.1 ч. 4 ст.82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно роз`яснень п. 2 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким є переконання в тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Разом з тим, зі змісту ухвали суду першої інстанції вбачається, що суд відмовив у задоволенні клопотання адміністрації Долинського ВЦ № 118 УДПтС України в Івано-Франківській області про заміну невідбутої засудженим ОСОБА_7 частини покарання більш м`яким, мотивуючи своє рішення обставинами, які не повинні впливати на висновок суду про те, чи став засуджений на шлях виправлення.

Так, суд першої інстанції вказав на те, що в провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області знаходиться заява про перегляд вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.08.2014 року за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 .

Зі змісту повідомлення судді Чортківського районного суду ОСОБА_11 від 21.09.2016 року, яке міститься в особовій справі засудженого №01/2015 року, вбачається про те, що прокурор 26.08.2016 року відносно ОСОБА_7 змінив обвинувачення зі ст. 128 КК України на ч.1 ст.119 КК України.

З відповіді вказаного вище суду від 15.11.2016 року за №606/600/14-к/4573/8016 на запит Долинського районного суду вбачається, що 19.09.2016 року потерпілим ОСОБА_10 подано клопотання про повернення обвинувального акта від 26.08.2016 року по зміненому обвинуваченню зі ст. 128 КК України на ч.1 ст. 119 КК України. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України, не обирався.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_7 в тій частині, що суд першої інстанції не вказав яким чином перегляд вироку за нововиявленними обставинами негативно впливає на вирішення питання про те, чи став засуджений на шлях виправлення.

Суд першої інстанції також вказав на те, що клопотання установи не підготовлене належним чином, однак не конкретизував у чому саме полягають недоліки клопотання та яким, чином вони впливають на висновок суду щодо неможливості заміни засудженому ОСОБА_7 покарання більш м`яким.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 27.08.2014 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст.128 КК України до 2 років обмеження волі. Початок відбуття терміну покарання засудженому рахується з 07.05.2015 року і на час розгляду клопотання судом першої інстанції, засуджений відбув вже більше третини призначеного строку, кінцевим строком відбування ним покарання у виді обмеження волі є 07.05.2017 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що з матеріалів особової справи вбачається про те, що ОСОБА_7 з 07.05.2015 року відбуває покарання в Долинському ВЦ № 118, працює на контрагентському об"єкті "Ромен Долина Плюс", допустив одно порушення вимог режиму відбування покарання, за що йому оголошувалось дисциплінарне стягнення, яке погашено в установленому законом порядку та оголошувались два заохочення.

З даних характеристики від 25.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_7 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Фізкультура і спорт".

Не проаналізувавши повно та всебічно дані про особу засудженого,його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання , суд першої інстанції, прийшов до передчасного висновку про те, що відсутні підстави для задоволення клопотання адміністрації Долинського ВЦ № 118 УДПтС України в Івано-Франківській області та заміни невідбутої засудженим ОСОБА_7 частини покарання більш м`яким.

Положеннями п.6 ч.1 ст.407 КПК встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід повно та всебічно дослідити всі докази, дати їм належну оцінку та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2016 року про відмову у задоволенні клопотання Долинського виправного центру № 118 ДПтСУ в Івано-Франківській області про заміну невідбутої засудженим ОСОБА_7 частини покарання більш м`яким скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4