Справа № 640/1667/17
н/п 1-кс/640/853/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
03.02.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , у якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, 2011 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 13.05.2011 належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом №21-К від 13.09.2011 року ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора відділу контролю благоустрою та обліку побутових відходів комунального підприємства «Муніципальна компанія поводження з відходами» Харківської міської ради (надалі КП «МКПВ»).
Згідно статуту КП «МКПВ» предметом діяльності підприємства, зокрема, є інспектування стану територій міської ради та приватного сектору щодо вивозу твердих побутових та негабаритних відходів.
Згідно посадової інструкції ОСОБА_5 зобов`язаний: - здійснювати контроль за виконанням підприємствами та організаціями усіх форм власності обов`язків у сфері здійснення, збору, обробки, транспортування, утилізація та видалення відходів, а також будівельних відходів та залишків грунту; - перевіряти та приймати участь у перевірках суб`єктів сфери поводження з відходами які проводяться органами виконавчої ради та міського самоврядування; - при виявленні фактів порушення правил благоустрою м.Харкова, складати на відповідних осіб адміністративні протоколи за ст.152 КоАП України. Крім того має право здійснювати контроль за суб`єктами усіх форм власності обов`язків у сфері здійснення, збору, обробки, транспортування, утилізація та видалення відходів, а також будівельних відходів та залишків грунту.
Також, згідно Рішення Харківської міської ради №357 від 01.06.2016 ОСОБА_5 наділено повноваженнями по складанню протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КоАП України.
Таким чином, ОСОБА_5 є службовою особою, яка постійно обіймає на комунальному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.
Так, 10 листопаді 2016 року ОСОБА_5 , виконуючи свої повноваження щодо контролю за виконанням підприємствами та організаціями усіх форм власності обов`язків у сфері здійснення, збору, обробки, транспортування, утилізація та видалення відходів, здійснив перевірку суб`єкта господарської діяльності ФОП « ОСОБА_6 », за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання вимог «Правил благоустрою території міста Харкова».
Під час проведення перевірки ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, суб`єктивно розуміючи можливості, обумовлені наданими йому повноваженнями, повідомив ОСОБА_6 , що ним виявлені порушення «Правил благоустрою території міста Харкова» в частині відсутності договору на вивіз твердих побутових відходів, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, однак у зв`язку з завершенням звітного періоду він може обмежиться усним попередженням та висловив ОСОБА_6 вимогу про передачу йому у січні 2017 року грошових коштів у сумі 1000 гривень за не проведення перевірок.
ОСОБА_6 розуміючи, що ОСОБА_5 в силу своїх службових повноважень має реальну можливість провести перевірки та притягнути до адміністративної відповідальності, був вимушений погодитись на незаконну пропозицію ОСОБА_5 щодо передачі йому неправомірної вигоди у зазначеному розмірі.
01.02.2017 близько 16.00 годин ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні КП «МКПВ», розташованому за адресою: м.Харків, пров. Подольський 17, реалізуючи свій злочинний умисел підтвердив ОСОБА_6 про свою вимогу щодо передачі йому неправомірної вигоди у сумі 1000 гривень за нездійснення перевірок, щодо дотримання «Правил благоустрою території міста Харкова» та не притягнення до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_5 що він займається підприємницькою діяльністю на одинадцяти об`єктах малої архітектурної форми, на що ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, висловив ОСОБА_6 вимогу про передачу йому грошових коштів у сумі 500 гривень за один об`єкт на загальну суму 5500 гривень.
02.02.2017 близько 16.20 годин ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні КП «МКПВ», розташованому за адресою: м.Харків, пров. Подольський 17, реалізуючи свій злочинний умисел, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 5500 гривень за нездійснення перевірок, щодо дотримання «Правил благоустрою території міста Харкова» та не притягнення до адміністративної відповідальності.
Слідчий вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
02.02.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Слідчий вказав, що органом досудового слідства встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 у власності мається автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, 2011 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 13.05.2011.
Метою арешту рухомого майна підозрюваного ОСОБА_5 являється одним із засобів забезпечення кримінального провадження та з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368КПК України, санкція якої передбачає можливу конфіскацію майна підозрюваного, слідство, враховуючи положення ст.170 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на вказане нерухоме майно, що належить на праві власності підозрюваномуз метою забезпечення можливої конфіскації майна.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
02.02.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним за ч. 3 ст. ст. 368 КК України, передбачає додаткове покарання - конфіскацію майна.
Згідно Інформаційної довідки Регіональого сервісного центру в Харківській області МВС України від 25.01.2017 за №31/20-329 за ОСОБА_5 зареєстровано автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, 2011 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 13.05.2011.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 368 КК України.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобілю марки HYUNDAI ELANTRA, 2011 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 ОСОБА_5 , відчуження зазначеного автомобіля до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль марки марки HYUNDAI ELANTRA, 2011 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , - шляхом заборони його відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1