Справа № 1622/4932/2012
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 20.02.2013

20 лютого 2013 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді Гольник Л.В.,

при секретарі Кучеренко В.В.,

за участю прокурора Лісняка Є.О.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, незаміжньої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України несудимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,

в с т а н о в и в :

14.02.2012 року ОСОБА_2 за місцем свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_4, виготовила наркотичний засіб і в той же день приблизно о 17.00 год. незаконно збула ОСОБА_3 1 мл прозорої рідини, яка згідно висновку експерта № 384 від 14.03.2012 року, містить метилдезорфіл, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса метилдезорфіну в речовині масою 0,909 г становить 0,0003 г.

Допитана в суді ОСОБА_2 свою вину у предявленому обвинуваченні визнала частково, пояснила, що є наркозалежною особою, в звязку з чим вона, як правило, не збуває наркотичні засоби, а вживає їх. У вчиненому щиро розкаюється.

Свідок ОСОБА_3, залучена під вигаданими даними працівниками міліції для проведення у підсудної оперативних закупок наркотичних засобів, показала в суді, що у ОСОБА_2 закупку проводили два рази 14.02.2012 р. та 18.02.2012 р. Свідок підходила до автомобіля працівників міліції, які в присутності понятих оглядали її, видавали гроші: перший раз у сумі 50 грн., другий раз 75 грн. Після цього вона направлялася до помешкання ОСОБА_2 Потім поверталася до автомобіля і в присутності понятих видавала шприц із придбаною речовиною «електроширкою», який працівники міліції тут же упаковували та опечатували, скріплювали підписами понятих.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суді показали, що 14.02.2012 р. були присутні як поняті під час проведення оперативної закупки у ОСОБА_2 Біля багатоповерхового будинку по вул. Ветеринарній до них підійшла залегендована особа, яка назвалася ОСОБА_3, її оглянули, перевірили відсутність у неї власних коштів та заборонених речовин, потім їй видали гроші в сумі 50 грн. та запакований медичний шприц. Після цього залегендована особа пішла і десь через 2 години повернулася з наповненим рідиною шприцом та вказала, що в ньому міститься наркотична речовина, яку вона придбала у ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що його мати вживає наркотичні засоби, які сама й виготовляє. 14.02.2012 р. його матері вдома не було. 25.02.2012 р. подруга матері ОСОБА_7 вжила шляхом внутрішньовенної інєкції очні краплі «Тропікамід» та принесла з собою сироп «Кофікс».

Однак на досудовому слідстві свідок показував, що 14.02.2012 р. до них приходила знайома матері, яку остання пригощала самостійно виготовленим наркотичним засобом (т. 1, а. с. 156). Пояснити зміну своїх показань у судовому засіданні свідок не зміг. Тому суд критично оцінює показання ОСОБА_6, які є нестабільними та суперечливими, вважає їх способом захисту своєї матері від предявленого звинувачення.

Відповідно до акту огляду покупця перед проведенням оперативних закупок 14.02.2012 р., працівники міліції в присутності понятих проводили огляд ОСОБА_3, впевнившись тим самим у відсутності у неї сторонніх речей, вручили їй гроші, з яких попередньо зняли ксерокопії, записали номінал, серії та номери грошових купюр (т. 1, а. с. 6)

Протоколом оперативної закупки зафіксовано факт видачі особою під вигаданими даними ОСОБА_3 14.02.2012 р. медичного шприца, заповненого рідиною світло-жовтого кольору, який вона придбала у ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 7).

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 384 від 14.03.2012, у виданому ОСОБА_3 медичному шприці знаходиться речовина метилдезорфін, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,0003 г (т. 1, а. с. 37-42).

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувалась у тому, що 18.02.2012 р. за місцем свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_4, повторно, незаконно виготовила наркотичний засіб і в той же день приблизно о 14.40 год., збула ОСОБА_3 1,5 мл прозорої рідини, яка згідно висновку експерта № 404 від 22.03.2012 р., містить метилдезорфіл, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса метилдезорфіну в речовині масою 1,4943 г становить 0,0002 г.

18.02.2012 р. ОСОБА_2 за місцем свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_4, повторно, незаконно виготовила наркотичний засіб і в той же день приблизно о 15.00 год. збула (пригостила) ОСОБА_7 1 мл прозорої рідини, яка містить метилдезорфіл, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, тобто незаконно збула наркотичний засіб.

18.02.2012 р. близько 15.00 год. ОСОБА_2 надала своє помешкання за адресою м. Полтава, вул. Ветеринарна, 26, та дозволила ОСОБА_7 вжити придбану нею наркотичну речовину, чим остання скористалась і шляхом внутрішньовенної інєкції за допомогою ОСОБА_2 вжила наркотичний засіб обємом близько 1,0 мл, який містив метилдезорфіл, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, працівникам підрозділу по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів ПМУ УМВС України в Полтавській області було відомо, що громадянка ОСОБА_2 здійснює збут наркотичних речовин, це підтверджується постановою про проведення оперативної закупки від 19.12.2011 р., затвердженої заст. начальника УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 та погодженої заст. прокурора Полтавської області Денисенком С.О. У звязку з цим 14.02.2012 р. та 18.02.2012 р. працівники ВБНОН ПМУ здійснювали заходи по проведенню оперативних закупок наркотичної речовини, у ході яких визначена працівниками міліції залегендована особа за вручені їй гроші купувала ці наркотичні засоби, після чого передавала їх останнім.

Органи міліції, які ведуть боротьбу з незаконним обігом наркотичних засобів чи психотропних речовин, мають діяти виключно відповідно до норм КПК України, законів України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», прийнятої на забезпечення їх виконання «Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів і речовин, у тому числі і заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності», а також Закону України «Про міліцію».

Згідно ст. 10 Закону України «Про міліцію» органи міліції зобовязані виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукові та профілактичні заходи, передбачені чинним законодавством; приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення.

Відповідно до вказаних вище законодавчих актів працівники міліції, встановивши, що особа збуває наркотичну речовину, повинні провести оперативну закупівлю останньої, належним чином зафіксувати це з метою використання як доказів у кримінальному судочинстві, а потім вжити заходи для припинення і попередження такої злочинної діяльності.

Однак оперуповноважені ВБНОН ПМУ УМВС України в Полтавській області з невідомих причин, проводячи під своїм наглядом 14.02.2012 р. оперативну закупки у ОСОБА_2 не припинили її незаконну діяльність та вдруге, 18.02.2012 р., провели у підсудної оперативну закупку. Лише 25.02.2012 р. у ОСОБА_2 було проведено обшук і вона була затримана у порядку ст. 115 КПК України.

Оцінюючи дії працівників міліції, які повторно організували і провели закупівлю наркотичних засобів у підсудної 18.02.2012 р., суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 9 червня 1998 року по справі Тейшейра де Кастро проти Португалії (Reports of Judgments and Decisions 1998-IV), котрим дії двох негласних працівників поліції, які придбали у заявника наркотики, були визнані такими, що спровокували кримінальну діяльність, що за інших обставин могли б і не відбутися, та що суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання з боку поліції, тобто суд дійшов висновку, що працівники поліції вийшли за межі функцій негласних агентів, спровокували злочин, а тому немає жодних причин вважати, що без їхнього втручання злочин було б учинено, через що мало місце порушення п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд приходить до висновку, що повторна закупівля наркотичної речовини у ОСОБА_2 є прямим порушенням ст. 10 Закону України «Про міліцію» та ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними».

Крім цього, суд був позбавлений можливості допитати під час судового слідства свідка ОСОБА_7, на підставі показань якої ОСОБА_2 звинувачується у вчиненні 18.02.2012 р., повторно, незаконного збуту зазначеній особі наркотичного засобу та надання їй свого помешкання для вжиття цього наркотичного засобу, тобто вчинення злочинів за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України. Свідок ОСОБА_7 в суд не зявилась і не була доставлена в судове засідання відповідним органом. Постанови про примусовий привід свідка, які неодноразово виносились судом, без поважних причин не були виконані ПМУ УМВС України в Полтавській області.

Показання, надані свідком ОСОБА_7 в ході досудового слідства, не можуть бути прийняті судом до уваги як доказ по справі, оскільки це суперечить положенням підпункту «d» ст. 3 Конвенції на тій підставі, що позбавляє можливості підсудну і сторону захисту допитати її безпосередньо в суді, а також п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 грудня 1985 р. № 11 «Про додержання судами України процесуального законодавства, яке регламентує судовий розгляд кримінальних справ», де зазначено, що оголошення показань свідка, який до суду не викликався, є недопустимим. Суд не вправі у вироку посилатись на ці показання як на доказ у справі, оскільки вони не досліджувались у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про виправдання ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України.

Таким чином, суд уважає, що дії підсудної підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 307 КК України, оскільки встановлено, що вона незаконно виготовила та зберігала з метою збуту, а також незаконно збула наркотичний засіб.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудної, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не знаходить.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу підсудної, яка в силу ст. 89 КК України несудима, характеризується позитивно, має матір похилого віку.

Суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудної без відбування покарання.

Керуючись статтями 321, 323 та 324 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та призначити їй покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Згідно ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 протягом іспитового строку періодично зявлятися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи і повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України та ч. 1 ст. 317 КК України виправдати.

Зарахувати в строк відбування покарання період перебування ОСОБА_2 під вартою з 25.02.2012 р. по 05.03.2012 р.; з 19.10.2012 р. по 20.02.2013 р.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженої ОСОБА_2 скасувати.

Речові докази, які знаходяться в камері схову вилучених з незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів УМВС України в Полтавській області, знищити (т. 1, а. с. 130-131).

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_9