Справа № 356/490/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/818/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 10.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
10 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 25 травня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання начальника Березанської виправної колонії №95, узгодженого з спостережною комісією Березанського міськвиконкому про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання
ОСОБА_7 , 1989 року народження, раніше судимого:
1) 14.02.2005року за ст.185 ч.3,186 ч.2,70,75 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
2) 17.04.2006 року за ст.186 ч.2,70,71 України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 13.02.2009 року умовно-достроково на 6 місяців 15 днів,
за вироком Подільського районного суду м.Києва від 08.06.2015 року за ч.2 ст.187 КК України на 9 років позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 засуджений вироком Подільського районного суду м.Києва від 08.06.2015 року за ч.2 ст.187 КК України на 9 років позбавлення волі .
Початок строку 18.09.2012 року, кінець строку 05.05.2018 року, відбув 2/3 строку покарання 05.05.2015року, 17.03.2016 року прибув до Державної установи «БВК №95».
03 травня 2017 року до Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання начальника Березанської виправної колонії №95, узгоджене з спостережною комісією Березанського міськвиконкому, про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 25.05.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що підтверджує його особова справа та клопотання начальника виправної колонії.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_7 просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення та звільнити його від відбування покарання, замінивши невідбуту частину покарання більш м`яким покарання, відповідно до вимог ст.81,82 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, що підтримав судове рішення, думку засудженого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і відвідбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Чинне законодавство України встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:

1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання;

2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Інших вимог чинний закон не передбачає.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та, відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 має характеристики від 30.03.2016 року, 06.04.2016 року, які вказують на те, що він не став на шлях виправлення, та характеристики від 06.04.2017 та 20.04.2017 року, з яких вбачається, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення, що вказує на нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_7 , тому колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, у зв`язку з тим, що робити висновок про досягнення мети покарання,а саме про виправлення засудженого ОСОБА_7 на даний момент передчасно.
Крім того, питання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням ОСОБА_7 , не було предметом розгляду судом першої інстанції, тому не може розглядатись в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 25 травня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання начальника Березанської виправної колонії № 95, узгодженого з спостережною комісією Березанського міськвиконкому про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Судді: