Справа № 461/3514/17
Провадження № 1-кс/461/3246/17
УХВАЛА
іменем України
22.05.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим, скасування постанов про відмову у задоволенні клопотань та зобов`язання до вчинення дій
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 24.11.2016 року у кримінальному провадженні №0000201 від 24.07.2013 року, скасувати 19 постанов слідчого від 03.05.2017 року про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 01.11.2016 року, від 09.11.2016 року та від 11.01.2017 року, зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, зобов`язати слідчого повторно розглянути всі клопотання ОСОБА_3 та зобов`язати слідчого вчинити процесуально-слідчі дії, передбачені главою 20 КПК України у даному кримінальному проваджені.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 11.05.2017 року ОСОБА_3 отримав постанову від 24.11.2016 року, якою відмовлено у визнанні його потерпілим. Вважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки ОСОБА_3 завдано як майнову, так і моральну шкоду. Окрім того, зазначає, що слідчим винесено 19 постанов, якими відмовлено у задоволенні його клопотань з тих підстав, що ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим. Вважає вказані постанови необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах КПК України. У зв`язку з цим просить суд поновити строк на оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим та постанов про відмову в задоволенні клопотань, а скаргу задоволити.

Так, слідчий суддя встановив, що постанову від 24.11.2016 року про відмову у визнанні потерпілим та постанови від 03.05.2017 року про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_3 отримав поштовим зв`язком 11.05.2017 року.

За таких підстав, слідчий суддя вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови від 24.11.2016 року про відмову у визнанні потерпілим та постанов від 03.05.2017 року про відмову в задоволенні клопотань.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримав та просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявки слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги, тому слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності слідчого.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що в провадженні старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0000201 від 24.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Дане провадження розпочате за заявою ОСОБА_3 .

Старшим слідчим СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 24.11.2016 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим. З даної постанови вбачається, що досудовим розслідуванням не здобуто будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 завдано моральної, матеріальної або майнової шкоди при обставинах, що є предметом дослідження.

Слідчий суддя зазначає, що для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом з тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Тому, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
У своїй скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що йому завдано майнову шкоду, яка полягає у тому, що внаслідок незаконного підписання заповіту його померлих батьків, майно останніх перейшло до інших осіб.
Окрім того, слідчий суддя зазначає, що доводи ОСОБА_3 про заподіяння йому моральної та матеріальної шкоди внаслідок підроблення заповіту у постанові про відмову у визнанні його потерпілим не спростовані, відтак постанова слідчого є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим та в частині зобов`язання слідчого повторно розглянути заяву про визнання потерпілим необхідно задоволити.
Щодо вимоги ОСОБА_3 про скасування 19-ти постанов від 03.05.2017 року про відмову у задоволені його клопотань та зобов`язання слідчого повторно розглянути вказані клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.
01.11.2016 року, 09.11.2016 року та 11.01.2017 року ОСОБА_3 звернувся до СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області з клопотаннями про проведення слідчих дій.
Постановами старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 03.05.2017 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні вищевказаних клопотань з тих підстав, що 17.03.2017 року кримінальне провадження №0000201 від 24.07.2013 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та у зв`язку з тим, що 22.10.2016 року та 24.11.2016 року винесено постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні потерпілим.
Однак, слідчим суддею встановлено, що постанову старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 22.10.2016 року про відмову у визнанні потерпілим ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03.05.2017 року скасовано.
Також, постанову старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 24.11.2016 року про відмову у визнанні потерпілим скасовано даною ухвалою.
Окрім того, слідчий суддя зазначає, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.05.2017 року скасовано постанову старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 17.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0000201 та матеріали кримінального провадження скеровано до Галицького ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового слідства.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне в цій частині скаргу задоволити.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого вчинити усі без винятку процесуально-слідчі дії, передбачені главою 20 КПК України, оскільки ОСОБА_3 не зазначив, які саме слідчі дії має виконати слідчий під час проведення досудового розслідування.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_3 необхідно задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 40, 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови від 24.11.2016 року про відмову у визнанні потерпілим та постанов від 03.05.2017 року про відмову в задоволенні клопотань.

Скаргу задоволити частково

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 24.11.2016 року у кримінальному провадженні №0000201 від 24.07.2013 року.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадженні №0000201 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України повторно розглянути в порядку ст.220 КПК України клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та повідомити про результати його розгляду.

Скасувати дев`ятнадцять постанов старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 03.05.2017 року про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 01.11.2016 року, від 09.11.2016 року та від 11.01.2017 року у кримінальному провадженні №0000201 від 24.07.2013 року.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 01.11.2016 року, від 09.11.2016 року та від 11.01.2017 року у кримінальному провадженні №0000201 від 24.07.2013 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1