печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004600 від 12.07.2015 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, освіта повна загальна середня, студентки 3 курсу Київського національного торговельно-економічного університету, яка не працює, незаміжня, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,раніше не судима,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Барвінкове Харківської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який навчається на 3 курсі Київського торговельно-економічного коледжу, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 11 класу ЗОШ № 226 м. Києва, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 11 липня 2015 року, приблизно о 21.05 год., діючи з корисливих спонукань за попередньою змовою групою осіб у відповідності до заздалегідь розподілених ролей, згідно яких ОСОБА_6 під вигаданим приводом обміну валюти, попередньо домовившись про зустріч з потерпілим ОСОБА_11 , зустріла та завела останнього в під`їзд будинку АДРЕСА_5 , де на них вже чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Реалізуючи спільний умисел групи на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_11 та застосували до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у вигляді нанесення ударів руками по голові та тулубу, від яких в потерпілого пішла кров з носа, після чого, діючи узгоджено, відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме наплічною чоловічою сумкою вартістю 100 доларів США, що станом на день вчинення злочину згідно курсу НБУ становило 2 185 грн.; гаманцем вартістю 350 грн., грошовими коштами в сумі 400 грн. та 1 дол. США, що станом на день вчинення злочину за курсом НБУ становило 22 грн.; пластиковими та кредитними картками, зв`язкою ключів в кількості 4 штук, які окремої вартості для потерпілого не становили, з якими зникли з місця вчинення злочину.

Загалом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 2957 грн., яким розпорядились на власний розсуд.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожний окремо, в судовому засіданні повністю визнали свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, заявили про щире каяття у вчиненому.

ОСОБА_6 по суті фактичних обставин справи пояснила, що з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вона познайомилась за 3 дні до дня вчинення злочину на квартирі у спільних знайомих. Під час спілкування вона вирішили вчинити злочин, який полягав у заволодінні майном особи, яку б вони запросили на зустріч під вигаданим приводом продажу валюти. При цьому, вона мала дати оголошення, запросити людину на зустріч, а хлопці вже мали заволодіти його речами. З цією метою вона дала оголошення в інтернеті щодо купівлі доларів США, зазначила в ньому район, суму, яка пропонувалась та час. На це оголошення в подальшому їй зателефонував раніше не знайомий потерпілий ОСОБА_11 , з яким вони домовились про зустріч на вул. Кловський узвіз. 11 липня 2015 року вона зустрілась з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , близько 19.00 год. біля станції метро «Харківська», яким розповіла про розміщення нею оголошення в мережі «Інтернет» про нібито реалізацію нею доларів США за заниженою ціною. При цьому вона повідомила ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що перша така зустріч призначена на сьогодні та запропонувала їм прийняти участь у відкритому заволодінні чужим майном, на що хлопці погодились, та вони разом поїхали на вул. Кловський узвіз. Приблизно о 20.40 год. вона зустріла потерпілого ОСОБА_11 та під приводом проведення операції з обміну валюти провела його в один з під`їздів будинку АДРЕСА_5 , де їх на той час вже чекали ОСОБА_8 з ОСОБА_7 . Коли вони піднялись на перший поверх поверх, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спустились зверху та нанесли потерпілому ряд ударів руками в район грудної клітки та обличчя, від яких ОСОБА_11 впав на підлогу. Хлопці підняли сумку потерпілого, після чого вона з хлопцями вибігла з під`їзду. Гроші потерпілого в подальшому віддали за таксі. Сумку потерпілого хлопці викинули по дорозі в смітник, а гаманець десь по вулиці. При цьому речі потерпілого вона в руках не тримала, тілесних ушкоджень йому не наносила, а лише перебувала поруч. Свої дії охарактеризувала негативно.

По показанням обвинуваченого ОСОБА_7 слідує, що з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 він знайомий не тривалий час, познайомились на квартирі у спільних знайомих. Про свій неповнолітній вік він ОСОБА_17 не повідомляв. При цьому ОСОБА_17 розповіла про такий вид «заробітку», який полягав у наданні оголошення в мережі інтернет щодо продажу валюти, запрошення на зустріч і заволодіння майном. На це він із ОСОБА_8 погодились. 11 липня 2015 року вони зустрілись о 19.00 год. поблизу станції метро «Харківська». Під час цієї зустрічі ОСОБА_6 повідомила щодо розміщення нею оголошення в інтернеті і запрошення людини на зустріч під надуманим приводом проведення операцій з обміну валют, під час якої вони мали заволодіти його майном. З цією метою вони втрьох приїхали на вул. Кловський узвіз, де ОСОБА_6 пішла зустрічати потерпілого, а він з ОСОБА_8 прослідували до під`їзду одного з будинків, де стали чекати на них. Через 15 хвилин ОСОБА_6 та потерпілий піднялись по сходах до 1-го поверху, він та ОСОБА_8 нанесли потерпілому декілька ударів руками по тулубу і голові, при цьому ОСОБА_6 перебувала поруч. Після чого він забрав сумку потерпілого та втрьох вони вибігли з під`їзду. Зміст сумки перевірили на сусідній вулиці, а викрадені гроші поділили між собою. Свої дії охарактеризував негативно.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні дав аналогічні за змістом показання та пояснив, що на пропозицію ОСОБА_6 заволодіти чужим майном погодився через збіг тяжких сімейних обставин. План вчинення злочину вони детально обговорили перебуваючи ще в квартирі на «Позняках» (спальний район в м. Києві). Діючи за вказівкою ОСОБА_6 у відповідності до розподілених ролей, вони 11 липня 2015 року, приблизно о 20.40 год., прибули на вул. Кловський узвіз, де ОСОБА_6 пішла зустрічати потерпілого, а він з ОСОБА_7 очікували їх в під`їзді будинку АДРЕСА_5 . В супроводі ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_11 з дружиною піднялись до третього поверху, де він висунув останньому вимогу віддати грошові кошти, а коли той відмовився наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого спільно з ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів по тулубу та обличчю потерпілого. ОСОБА_11 викинув наявну при ньому сумку в бік, вони її підібрали та вибігли з під`їзду. Частиною грошових коштів розрахувались за таксі, а залишок розподілили між собою. Свої дії охарактеризував негативно.

Наряду з процесуальною позицію обвинувачених, їх вина у вчиненні злочину за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_11 в суді показав, що 11 липня 2015 року в мережі «Інтернет» знайшов оголошення про реалізацію доларів США за ціною, яка була дещо нижчою від ринковою. Він зателефонував за вказаним в оголошенні номером мобільного телефону та домовився з дівчиною про купівлю 1500 дол. США. Згідно домовленості їх зустріч мала відбутись в цей же день о 21.00 год. на АДРЕСА_6 . Коли він з дружиною в обумовлений час прибули на зустріч, він повторно зателефонував продавцю та повідомив про своє прибуття. Через декілька хвилин підійшла дівчина, яка запропонувала провести обмін валюти в квартирі за місцем її проживання. Зайшовши до одного із під`їздів по вул. Кловський узвіз, вони піднялись до першого поверху, де їм на зустріч, спускаючись по сходах згори вийшли два хлопці. Через мить вони почали наносити йому удари руками та ногами по тулубу, в область голови, першим бив ОСОБА_8 . Коли від нанесених ударів він впав на підлогу, хлопці нанесли йому ще близько 10 ударів по різних частинах тіла та застосували до нього електрошокер, після чого заволоділи його сумкою. Спільно з дружиною він викликав працівників поліції, а на місці пригоди знайшов телефон одного з нападників.

Як і на стадії досудового розслідування, потерпілий ОСОБА_11 в суді ідентифікував ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як осіб, які заволоділи його майном за вищевказаних обставин (Том 2, а.с. 57-58; 60-61).

У відповідності до показань свідка ОСОБА_18 , 11 липня 2015 року, приблизно о 21.00 год., разом з чоловіком ОСОБА_11 вона приїхала на зустріч з незнайомою дівчиною, яка мала продати їм долари США за привабливою ціною. На прохання дівчини вони пройшли в однин із під`їздів будинку АДРЕСА_5 , а коли піднялись по східцях до першого поверху на зустріч їм вийшло два хлопці, які почали наносити удари руками та ногами по тілу чоловіка, від чого він впав на підлогу, застосували до нього електрошокер. В цей час вона побігла на верхні поверхи, щоб покликати на допомогу. Коли провернулась на місце пригоди нападників вже не було. Чоловік повідомив, що в нього вкрали сумку.

Кількість, найменування та вартість викраденого майна визначені судом на підставі показань потерпілого ОСОБА_11 та показань обвинувачених, і жодною із сторін кримінального провадження в судовому засіданні не оспорювались.

Версія потерпілого ОСОБА_11 , фактично підтримана показаннями свідка ОСОБА_18 , про застосування до нього під час нападу електрошокера судом ретельно досліджена.

З первинних показань потерпілого ОСОБА_11 на стадії досудового розслідування, які були дослідженні судом на підставі ч. 4 ст. 96 КПК України, слідує, що висновок про застосування до нього електрошокера потерпілий зробив з огляду на сприйняття ним звуку і блискавки світла від його роботи.

Натомість, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , хоча і визнали в судовому засіданні наявність в них електрошокера, проте категорично заперечили факт його застосування при здійсненні нападу на потерпілого.

Свідок ОСОБА_19 в суді показала, що входила в склад слідчо-оперативної групи, яка розслідувана напад на потерпілого ОСОБА_11 , про застосування обвинуваченими електрошокера їй нічого не відомо.

Медичних даних про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, можливо спричинених електрошокером, в судовому засіданні також не представлено.

Отже, показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_18 в цій частині не підтверджені належними та допустимими в розумінні положень ст.ст. 86, 87 КПК України доказами, а відтак судом до уваги не приймаються.

Оцінивши кожний досліджений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вони, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили відкрите викраденням чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (грабіж).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу кожного з обвинувачених, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого ОСОБА_11

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочин, віднесений законодавцем до категорії тяжких ( ст. 12 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України).

Вивченням даних про особу обвинувачених судом встановлено наступне.

ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, незаміжня, навчається на 3 курсі Київського національного торговельно-економічного університету, за місцем постійного проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається в 11 класі, за місцем навчання та постійного проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається на 3 курсі Київського торговельно-економічного коледжу, не працює, неодружений, за місцем навчання та постійного проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання для кожного з обвинувачених, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину, а для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи виключно позитивні дані про особу обвинувачених, їх першу судимість, юний вік, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність претензій зі сторони потерпілого ОСОБА_11 та тяжких наслідків від вчинення злочину, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення обвинувачених можливе і без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за їх поведінкою в період строку звільнення від відбування покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Таким чином, вимоги потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинувачених грошових коштів в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди ґрунтуються на законі.

Натомість, з позову потерпілого слідує, що ним заявлено до відшкодування 62 957 грн, з яких 2 957 грн. матеріальної шкоди та 60 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Обвинувачена ОСОБА_6 на стадії судового розгляду добровільно відшкодувала потерпілому 3000 грн, що перевищує розмір заподіяної йому матеріальної шкоди. Крім того, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на стадії судового розгляду відшкодували потерпілому по 1 тис. грн. кожен на відшкодування збитків.

Достатньою та справедливою для відшкодування потерпілому моральної шкоди суд вважає суму в розмірі 20 000 грн., враховуючи ступінь його душевних страждань, обумовлений вчиненням незаконних дій по відношенню до нього злочину та внаслідок цього порушенням його звичного ритму життя.

Таким чином підлягає відшкодуванню з обвинувачених сума 22957 грн., тобто по 7652 грн. з кожного, а з урахуванням вже перерахованих коштів на відшкодування, відповідно: з ОСОБА_6 4652 грн., з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 6652 грн. з кожного.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, а долю речових доказів - вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї процесуальні обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи № 521 від 11.09.2015 в розмірі по 163,68 грн. з кожного.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_11 (ідент. номер НОМЕР_4 )

- з обвинуваченої ОСОБА_6 4 652 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві) гривні на відшкодування матеріальних та моральних збитків;

- з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 6 652 (шість тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні з кожного на відшкодування матеріальних та моральних збитків.

Речові докази:

- мобільний телефон «Нокіа» з сім-картою НОМЕР_5 , який знаходиться на зберіганні в обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити його користуванні;

- диск з роздруківкою телефонних з`єднань в подальшому зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченим.

Суддя - ОСОБА_1