Справа № 445/532/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого на посаді водія в ПП "Агрофірма "Дзвони", одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначає, що матеріальна шкода їй не відшкодована, однак, не бажає, щоб така стягувалась з обвинуваченого, просить застосувати до ОСОБА_6 мінімальну міру покарання.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону, суд обмежив дослідження доказів допитом потерпілого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу останнього.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_6 порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому дії обвинуваченого кваліфіковано органом досудового розслідування вірно.
За змістом п. 20 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.
Таким чином, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяного злочином наслідку, а також те, що обвинувачений є особою молодого віку, вину у вчиненні злочину визнає, розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, на досудовому слідстві сприяв розкриттю кримінального провадження, має на утриманні дружину, матір, які тимчасово не працюють, та дитину, яка страждає органічним ураженням центральної нервової системи та симптоматичною епілепсією, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.
Окрім цього, при призначенні покарання суд враховує і думку потерпілих, які заявили про відсутність претензій матеріального чи іншого характеру до обвинуваченого, а також їх прохання призначити мінімальну міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, на думку суду, є щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.
Водночас, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням, на підставі ст.75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що керування транспортним засобом є його єдиним доходом і позбавлення такого права суттєво вплине на можливість обвинуваченого утримувати свою сім`ю, ускладнить пересування його дитини інваліда для проходження необхідного медичного лікування, думку потерпілих щодо призначення мінімального покарання обвинуваченому, а також думку прокурора, який просив не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання, відтак, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Керуючись ст. 75, 76, ч. 2 ст. 286 КК України, ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення його права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку 07 липня 2017 року.
Стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави 1100,50 грн. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, що була проведена Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1