Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/141/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2017 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницький матеріали кримінального провадження №60000009 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.11.2016 року яким,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Ангарськ Російської Федерації, одруженого, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей та двох дітей дружини, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до ст.89 КК України вважається таким, що судимості не має,-

визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на десять років.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця смт. Петрово Кіровоградської області, не одруженому, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до ст.89 КК України вважається таким, що судимості не має,-

визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на десять років.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 9308 грн.88 коп.

Інші учасники судового розгляду :

прокурор ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

захисників-адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_11 визнані за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за попередньою змовою групою осіб, при наступних обставинах.

28 жовтня 2014 року, у нічний час доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 прийшли за місцем проживання знайомого ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився ОСОБА_16 , з метою з`ясування у останнього обставин підпалу сінника ОСОБА_17 в ніч на 27 жовтня 2014 року, який розташований на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_4 .

Знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_9 запитав у ОСОБА_16 , з якою метою він підпалив сінник його матері ОСОБА_17 , на що останній у грубій формі відповів, що їй так і треба. Будучи обуреним поведінкою ОСОБА_16 , ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_16 та кулаками правої та лівої рук почергово наніс два удари, по голові та один удар по тулубу ОСОБА_16 , від яких останній впав на підлогу. В свою чергу ОСОБА_11 , перебуваючи позаду ОСОБА_9 та тримаючи в руках предмет схожий на держак від лопати, принесений із собою, наніс ним один удар по голові ОСОБА_16 .

В подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 вийшли на подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжили сварку з ОСОБА_16 . Під час сварки у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_16 . З цією метою, ОСОБА_11 використовуючи предмет схожий на держак від лопати, а ОСОБА_9 дерев`яну палицю, з мотивів особистої неприязні, діючи умисно, цілеспрямовано, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання злочинного результату у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_16 , по черзі вказаними предметами почали наносити удари в життєво важливі органи, а саме по голові та тулубу потерпілого, від яких останній впав на землю, та нанесли ще кілька ударів ногами в область тулуба потерпілого ОСОБА_16 .

Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 направились пішки по дорозі в напрямку смт. Петрове. Дійшовши до лісопосадки, яка розташована між с. Новомануйлівка та смт. Петрове Кіровоградської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 продовжуючи свої злочинні дії направлені на позбавлення життя ОСОБА_16 діючи за попередньою змовою з метою досягнення єдиного злочинного результату у вигляді смерті останнього, ОСОБА_11 держаком від лопати та ОСОБА_9 руками та ногами продовжили наносити удари в життєво важливі органи, а саме в голову та по тулубу.

Внаслідок нанесених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ударів кулаками рук, ногами, дерев`яною палицею та держаком від лопати ОСОБА_16 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми: субдуральних гематом, крововиливів у товщу тканин мозку; тупої травми грудної клітини: множинні переломи ребер (справа переломи 3,10,11,12 ребер- всього 4 зони переломів; зліва переломи 7,8,9,10,11,12 ребер - всього 10 зон переломів), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення та своєму подальшому перебігу та в своїй сукупності знаходяться в прямому причинному зв`язку із смертю. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися в результаті не менше 8-9 травматичних впливів.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_16 помер на місці події.

Усвідомивши, що ОСОБА_16 не подає ознак життя, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 віднесли його труп в бік від дороги у лісопосадку, розташовану між с. Новомануйлівка та смт. Петрово Кіровоградської області, де з метою знищення доказів вчиненого кримінального правопорушення прикидали труп останнього листям, яке підпалили, розраховуючи на те, що зникнення ОСОБА_16 ніхто не помітить, так як в нього не було постійного місця проживання. Після вчиненого злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з місця події зникли.

Не погоджуючись з вироком суду учасники судового розгляду подали апеляційні скарги:
- прокурор у кримінальному провадженні просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених через його м`якість.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12ч.2ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12ч.2ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 14 років позбавлення волі.

Згідно ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 та ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 31.01.2015 року по час винесення вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Провести судовий розгляд, в якого: допитати обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та дослідити характеризуючи їх особи документи.

Зазначає, що не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинувачених вважає, що вирок є незаконним, необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених через його м`якість.

Суд першої інстанції неналежним чином мотивував своє рішення щодо призначення мінімальної основної міри покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , передбаченої санкцією п.12 ч.2 ст.115 КК України, враховуючи умисний мотив скоєного ними особливо тяжкого злочину, а саме вбивства людини, його суспільну небезпеку, так обвинувачені розраховуючи на те, що потерпілий проживав сам, близьких родичів не мав, після скоєння злочину намагались спалити тіло ОСОБА_16 , розраховуючи, що ніхто шукати не буде, а тому вони уникнуть кримінальної відповідальності за скоєння вбивства.

Також судом при ухваленні вироку не враховано, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, незважаючи на те, що судимості погашені, своєї провини у скоєні інкримінованого їм злочину не визнали, всіляко намагались уникнути кримінальної відповідальності, постійно змінюючи свої свідчення на досудовому слідстві та в суді.

Не дивлячи на позицію державного обвинуваченого, суд першої інстанції призначив мінімальне покарання за санкцією інкримінованої статті, що з урахуванням вищевикладеного, на позицію обвинувачення, не сприятиме виконанню мети покарання, встановленої ст. 50 КК України щодо виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню ними нових злочинів.

- захисник-адвоката ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.11.2016 року скасувати, а кримінальне провадження за п.12 ч.2 ст.115 КК України закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

Зазначає, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 , зазначений обвинувальний акт від 18.05.2015 року не містить твердження про те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Обвинувальний акт від 18.05.2015 року відносно ОСОБА_9 , не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки містить не формулювання обвинувачення, а лише перелік обставин, які встановлені органами досудового слідства, що, крім того вказує на те, що ОСОБА_9 , на час початку судового провадження взагалі не набув статус обвинуваченого, так, як за цим процесуальним рішенням йому лише повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що передбачає наявність у нього статусу підозрюваного.

Зазначає, що як вбачається з матеріалів провадження зазначені підстави для зміни обвинувачення у прокурора були відсутні, оскільки попередньо ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому правопорушення взагалі сформульовано і висунуто не було, а отже вищевказана зміна обвинувачення не відповідає вимогам КПК України.

Суд першої інстанції на думку апелянта в порушення КПК України прийняв змінений обвинувальний акт до розгляду і продовжив слухання кримінального провадження по суті, порушивши право ОСОБА_9 на захист, допустивши тим самим істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, в тому числі загальних засад кримінального судочинства.

Крім того, судом І інстанції було допущено істотне порушення прав обвинуваченого ОСОБА_9 при продовженні останньому строку тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження по суті 13 жовтня 2016 року, зокрема, при розгляді даного питання без участі обвинуваченого.

Також, поза увагою суду першої інстанції залишилось питання допустимості наданих стороною обвинувачення доказів, що були покладені в основу обвинувального вироку.

Насамперед, сторона захисту зауважує, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_9 відсутня вказівка на, власне, відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному та дані про письмове підтвердження факту надання йому доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів і порядку, передбаченому ч.9 ст.290 КПК України.

Відмітка у протоколі про ознайомлення з матеріалами досудового слідства підозрюваним ОСОБА_9 не може розцінюватись як письмове підтвердження стороні обвинувачення факту надання йому доступу до матеріалів у порядку, передбаченому ч.9 ст.290 КПК України, оскільки у протоколі не зазначено найменування матеріалів досудового розслідування, відкритих підозрюваному слідчим за дорученням прокурора.

Крім того, сторона захисту звертає увагу суду, що протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 15-16.05.2015 року не містить підпис захисника ОСОБА_1 або відмітку про відмову захисника підписувати зазначений, що свідчить про відсутність зазначеного захисника під час процесуальної дії та не відкриття захиснику матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, відсутність письмового підтвердження про доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_9 та не відкриття матеріалів захиснику ОСОБА_19 є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, вважає, що у кримінальному провадженні №0000009 стороною обвинувачення не були відкриті матеріали досудового слідства стороні захисту і в такому разі відповідно до вимог ч.12 ст.290 КПК України суд першої інстанції не мав права допустити відомості, які містились в цих матеріалах, як докази. З урахуванням положень ч.1,2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний був визнати недопустимими докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (право на захист).

Сторона захисту критично відноситься до показань свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які не були очевидцями подій злочину, однак є працівниками відділу слідчого управління УМВС, тобто - зацікавленими особами. Стосовно показань свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які були понятими при проведенні впізнання за фотознімками ОСОБА_9 та ОСОБА_24 свідком ОСОБА_25 і давали показання про обставини проведення вказаних слідчих дій, сторона захисту вважає, що показання цих свідків, як не підтверджують, так і не спростовують показань обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність у нього умислу та попередньої змови на вбивство ОСОБА_16 , тому показання цих свідків не є доказом винуватості обвинуваченого.

Окрім того, дані, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання від 30.01.2015 року за участю обох свідків є недопустимими доказами в силу вимог ч.12 ст.290 КПК України, оскільки ці матеріали не були відкриті стороні захисту, як того вимагає ч.9 ст.290 КПК України.

Крім того, сторона захисту критично ставиться до показань свідка ОСОБА_15 , який був допитаний в судовому засіданні, як під власним прізвищем ОСОБА_15 так і під зміненим прізвищем « ОСОБА_25 », оскільки вказана особа з 2000 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом розумова відсталість та має освіту 9 класів, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи. Зазначені обставини викликають сумніви, чи здатен був свідок з розумовою відсталістю цілеспрямовано й усвідомлено керувати своєю поведінкою і висловлюваннями у досить складних і відповідальних умовах судово-слідчої ситуації та чи не перебувала ця особа під впливом працівників поліції та прокуратури.

Зазначає, що суд І інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вчинили умисне вбивство ОСОБА_16 за попередньою змовою групою осіб і кваліфікував такі дії за п.12 ч.2 ст.115 КК України. При цьому у вироку відсутні переконливі дані, які б свідчили про вчинення обвинуваченими умисного вбивства при обтяжуючих обставинах, які передбачені пунктом 12 ч.2 ст.115 КК України.

Судом не врахована відсутність належних та допустимих доказів вини обвинуваченого та вищезазначені порушення кримінального процесуального законодавства України, беручи до уваги наявні сумніви в доведеності вини ОСОБА_9 , які повинні тлумачитись на користь обвинуваченого всі ці обставини унеможливили винесення законного і обґрунтованого обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_9 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, кримінальне провадження закривається. Сттею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

- захисник-адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок змінити. ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження та всі докази, якими вони підтверджуються.

Вважає, що вирок суду першої інстанції незаконний та необґрунтований, винесений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження свідчить наступне.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_11 своєї вини, в частині нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та відсутності будь-якого умислу на умисне вбивство останнього, суд прийшов до суперечливих висновків про його вину у вчинення умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб.

Так, в основу доведення вини ОСОБА_11 суд поклав докази, які жодним чином не підтверджують висунуте обвинувачення, а саме: покази потерпілої ОСОБА_12 , та покази свідків, які були допитані безпосередньо в суді та не були очевидцями умисного вбивства.

Єдиним очевидцем бійки обвинувачених і потерпілого був свідок ОСОБА_26 , покази якого суд розцінив як достовірні, логічні, які узгоджуються з письмовими і речовими доказами та з попередньо наданими ним показами, деталізуючи та доповнюючи їх. Разом з тим, дане твердження суду є помилковим, оскільки свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні допитувався тричі: один раз як легендована особа ОСОБА_25 і двічі як ОСОБА_26 . Всі надані ним покази суттєво різняться між собою, що свідчить про їх фальсифікованість органом досудового розслідування.

Таким чином, одна і та саме особа, ОСОБА_15 в даному кримінальному провадженні був свідком ОСОБА_15 , свідком ОСОБА_25 , понятим при ОМП від 05.01.2015 р., заявником про застосування заходів безпеки, надавав дозвіл на проведення слідчих дій в приміщенні, власником якого не являвся (протокол ОМП від 11.02.2015 р.).

Апелянт зазначає, що висновки суду щодо наявності такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони, як попередня змова групою осіб, та такої обов`язкової обставини суб`єктивної сторони, як прямий умисел на позбавлення життя іншої людини, не підтверджується жодним допустимим доказом у справі. Суд концентрувався лише на технічному боці подій, а до встановлення суб`єктивної сторони вчинків ОСОБА_24 та прийнятих ним рішень підійшов формально, в той час як в даній категорії проваджень суб`єктивна сторона має вирішальне значення для кваліфікації діяння.

Крім того, судом зроблений помилковий висновок про нанесення тілесних ушкоджень двома предметами: дерев`яною палицею та предметом схожим на держак від лопати. В той час, як мова йде про один і той самий предмет, який був знайдений обвинуваченим ОСОБА_11 на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_15 . Про наявність іншого предмета у обвинуваченого ОСОБА_9 свідчать лише покази легендованого свідка ОСОБА_25 , які в той же час спростовуються показами свідка ОСОБА_15 , який говорив про наявність одного предмета схожого на держак від лопати.

Також вказує на істотні порушення норм кримінального процесуального законодавства України, так як проведення судових засідань взагалі без участі обвинувачених, продовження строку тримання під вартою до фактичного призначення підготовчого судового засідання, потерпіла була присутня лише в даному судовому засіданні. Всі ці обставини свідчать про очевидні сумніви у неупередженості як професійних суддів так і присяжних, тому заявлена заява про відвід всьому складу суду повинна бути визнана судом апеляційної інстанції обґрунтованою.

Крім всього вищезазначеного, вважає що суд першої інстанції неправильно оцінивши докази в сукупності, надавши перевагу та взявши до уваги недопустимі докази, неправильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_11 та застосував норму закону яка не підлягає застосуванню, а саме в частині кваліфікації за п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_11 з п. 12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, тобто на статтю, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, оскільки згідно зазначених вище обставин обвинувачений ОСОБА_11 умисно наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть останнього.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, та повністю заперечив апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 ; потерпілу ОСОБА_12 , яка повністю підтримала апеляційну скаргу процесуального прокурора, та зазначивши, що нею не подавалась апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції просила застосувати до обвинувачених максимальну міру покарання, вважає, що апеляційні скарги в інтересах обвинувачених не підлягають задоволенню; захисників адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_27 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заперечили щодо апеляційної скарги прокурора, та підтримали апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просили скасувати вирок та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції; захисник адвокат ОСОБА_10 заперечив стосовно поданої апеляційної скарги прокурора, та підтримав свою апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просив скасувати вирок та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Відповідно до ст..409,410,411,413 КПК України підставами для зміни судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції, за змістом ст.408 КПК України, змінює вирок у разі зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення.

Так, суд першої інстанції провівши судовий розгляд, встановивши факт умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_28 вчиненого за попередньої змовою групою осіб, дійшов до помилкових висновків, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження так, як не дотримався вимог п.2 ч.1 ст.91 КПК України, та не правильно кваліфікував дії обвинувачених.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження було проведено судове слідство, а саме:

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину не визнав зазначмв, що з ОСОБА_16 знайомий на протязі 2-3 років, познайомились, оскільки останній мешкав через дорогу від його матері ОСОБА_17 та допомагав останній по господарству. 27 жовтня 2014 року йому зателефонував ОСОБА_11 , повідомив про пожежу на подвір`ї його матері ОСОБА_17 . Після чого він на таксі поїхав до матері в смт. Петрове. Приїхавши до домоволодіння матері біля двору побачив пожежну машину та пожежників, які гасили пожежу. Зателефонував до міліції з смт. Петрове та приїхав дільничний який сказав, що в нічний час справою займатися не буде. Потім підійшов ОСОБА_11 , який розповів, що до пожежі розпивав спиртні напої з ОСОБА_16 , та останній вихвалявся, що влаштує ОСОБА_17 ?варфоломіївську ніч?. Потім ОСОБА_11 хтось зателефонував та повідомив, що ОСОБА_16 знаходиться в с. Новомануйлівка. Разом з ОСОБА_11 пішли в с. Новомануйлівка, щоб з`ясувати обставини пожежі. До домоволодіння ОСОБА_15 прийшли пішки близько 2 год. ночі. З`ясувавши, у ОСОБА_15 що ОСОБА_16 знаходиться у будинку, зайшли до будинку де в кімнаті побачили ОСОБА_16 , який сидів на ліжку. Запитав у ОСОБА_16 з приводу підпалу сінника, на що ОСОБА_16 почав ображати його нецензурною лайкою, погрожувати. Після чого він ладонею руки вдарив три рази ОСОБА_16 по вуху, щоб привести до тями, від яких ОСОБА_16 похилився. Він сказав ОСОБА_16 збиратися до міліції. В цей час ОСОБА_11 із-за його спини почав палицею наносити удари ОСОБА_16 , а він їх розбороняв. Після того як ОСОБА_11 декілька раз вдарив ОСОБА_16 палкою. ОСОБА_16 також кидався на ОСОБА_11 вставши з ліжка. Далі він вивів ОСОБА_16 на подвір`я та попросив ОСОБА_15 винести води, щоб ОСОБА_16 умився. В цей час на подвір`ї між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 виникла бійка. ОСОБА_16 лежав на землі, а ОСОБА_11 стояв над ним з палицею. Він почав їх розбороняти. На подвір`ї ОСОБА_16 не бив. Після чого втрьох пішли в сторону смт. Петрове. Відійшовши від будинку ОСОБА_15 приблизно на 500 метрів ОСОБА_16 сів на камінь та закурив, та на біль від тілесних ушкоджень не скаржився. ОСОБА_11 стояв поряд з ОСОБА_16 та розмовляв. В цей час йому зателефонувала мати, яка сказала, що погано себе почуває. Після розмови з матір`ю він домовився з ОСОБА_16 про те, що останній вранці сам прийде до домоволодіння матері, та пішов в сторону смт. Петрове по тій дорозі, біля якої в подальшому виявили труп ОСОБА_16 . До домоволодіння матері прийшов близько 5,00 ранку та деякий час перебував у неї. 28.10.2015 року поїхав на автобусі до м. Жовті Води. Після того як приїхав в м. Жовті Води ОСОБА_16 та ОСОБА_11 не бачив та з ними не спілкувався. Про смерть ОСОБА_16 дізнався 30.01.2015 року від працівників міліції.

ОСОБА_11 в судовому засіданні вину визнав в частині спричинення тілесних ушкоджень. Пояснив суду, що ввечері розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , випив 200 грам горілки та 2 літра пива. Близько 23.00 побачив полум`я на подвір`ї матері ОСОБА_9 , зателефонував і повідомив йому про пожежу та про те, що підпал вчинив ОСОБА_30 , оскільки останній неодноразово погрожував спалити будинок та розбивав вікна. Коли ОСОБА_9 приїхав на місце пожежі, розповів йому та дільничному, що ОСОБА_30 знаходиться в Усика і він може його туди провести. По дорозі, розповів ОСОБА_9 , що ОСОБА_30 розпивав спиртні напої з його матір`ю та викрав гроші, які належали ОСОБА_11 в розмірі 8000 тисяч гривень. Суду зазначив, що ОСОБА_30 неодноразово проявляв агресію до оточуючих, тому з метою оборони, взяв з собою дерев`яну палицю, яку знайшов у подвір`ї ОСОБА_29 . Зайшовши до домоволодіння ОСОБА_29 , ОСОБА_9 ударив долонею ОСОБА_31 раза два у вухо, а ОСОБА_11 наніс декілька ударів ОСОБА_32 тією ж палицею. Після чого, всі вийшли на подвір`я, і ОСОБА_33 ще разів з п`ять ударив ОСОБА_31 по голові та спині тією ж самою палицею, бійка тривала близько 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_9 більше ударів не наносив. Після цього, вказав, що всі троє направилися до райвідділку міліції, проте до зазначеного місця не дійшли,оскільки ОСОБА_30 стало погано по дорозі і він присів на камінні біля села. В цей час на мобільний телефон ОСОБА_9 зателефонувала його мати і попросила приїхати, оскільки їй стало погано. Після цього ОСОБА_9 поїхав до матері залишивши їх на тому ж місці. Вказує, що коли почали йти далі, ОСОБА_32 стало погано і він приліг біля посадки, згодом, в останнього стався приступ і він помер, швидку не викликав, оскільки телефон залишив вдома, тіло затягнув до посадки та прикидав листям,зазначає, що підпал не вчиняв.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 вказала, що з 1988 по 1990 роки з померлим перебувала у шлюбі, після розлучення ніяких стосунків не підтримувала. Вважає, що їй завдано моральну та матеріальну шкоду, оскільки по справі в неї статус потерпілої з яким вона до цього часу не погоджувалася, зазначила, що їй потрібно було з`являтися на судові засідання, хоча вона писала заяву про розгляд справи без її участі, і за неявку потрібно виплатити штраф. Зазначає, що померлий являється їй близьким родичем і просить суд призначити покарання у вигляді довічного позбавлення волі у зв`язку з жорстокістю вчинення злочину.

Незважаючи на заперечення винуватості у інкримінованому злочині за п.12 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_9 та ОСОБА_11 їх вина підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, які судом першої інстанції визнані належними та допустимими:

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що обвинувачених знає, ОСОБА_11 знає близько десяти років, ОСОБА_9 нещодавно. Також був знайомий з померлим ОСОБА_34 , який проживав навпроти його домоволодіння через дорогу. З матір`ю обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_17 не знайомий. 27.10.2014 року у вечірній час до нього додому за адресою: АДРЕСА_3 прийшли ОСОБА_11 з ОСОБА_35 , де разом розпивали спиртні напої на протязі двох - трьох годин, випивши приблизно 1 літр горілки. Після чого ОСОБА_11 пішов додому, а ОСОБА_36 залишився в нього спати. Він зачинив вхідні двері та пішов дивитися телевізор. Приблизно через 1-2 години до його домоволодіння прийшли обвинувачені, які постукали до будинку. Він відчинив їм двері, однак світло на подвір`ї не вмикав. Обвинувачені перекурили на подвір`ї, після чого зайшли до будинку та почали будити ОСОБА_37 . Обвинувачені стояли біля ліжка та розмовляли з ОСОБА_35 , який в цей час сидів на ліжку. ОСОБА_9 говорив, що ОСОБА_36 спалив сарай, на що останній відповів, що не хотів палити сарай. Потім обвинувачені вдарили ОСОБА_37 кулаком два рази, хто саме бив він не бачив. Зрозумів, що ОСОБА_16 вдарили, оскільки почув два удари, та у ОСОБА_37 пішла носом кров. Після нанесення ударів ОСОБА_36 залишився сидіти на ліжку. Потім він сказав, щоб вони йшли на двір та вони втрьох вийшли на двір, а він зачинивши двері пішов дивитися телевізор. Що відбувалося на подвір`ї йому не відомо. Приблизно о 12 год. ночі до будинку постукав ОСОБА_9 , який попрохав винести води. Він ввімкнувши світло на подвір`ї виніс обвинуваченим та потерпілому води. На подвір`ї між ОСОБА_11 та ОСОБА_35 виникла бійка, після якої він провів обвинувачених та потерпілого до дороги та бачив, що останні пішли в сторону смт. Петрове через лісок. Потерпілий йшов сам, тілесних ушкоджень на ньому не бачив. Після цього обвинувачених та ОСОБА_37 не бачив.

Зі слів мешканців села йому стало відомо, що на наступний день викликали пожежних, оскільки загорівся лісок.

Приблизно 3-4 січня 2015 року він йшов з смт. Петрове та його було запрошено працівниками міліції в якості понятого при огляді місця події, коли посеред лісу було виявлено обгорілий труп, який не можна було впізнати. Після виявлення трупу він допомагав відвезти труп в м. Олександрія, а саме загружав та вигружав його. Через місяць з моменту виявлення трупу його викликали в м. Кіровоград працівники міліції. Спочатку один раз, а приблизно через місяць ще один раз. Також викликався працівниками міліції приблизно 3-4 рази в райвідділ смт. Петрове, де підписував документи. Є власником свого домоволодіння, однак документи, що підтверджують право власності знаходяться у його сестри ОСОБА_38 . Дозвіл працівникам міліції на проведення слідчого експерименту надавав, однак при проведенні слідчої дії не був присутній. Коли був понятим при проведенні слідчих дій працівниками міліції права йому не роз`яснювались.

ОСОБА_16 був одягнутий в чорну балонову куртку, брюки та светр. ОСОБА_11 був одягнутий в спортивний одяг. В що був одягнутий ОСОБА_9 не пам`ятає. В протоколі розписувався, зауважень до протоколу у нього не було;

- показаннями свідка ОСОБА_39 , яка пояснила, що померлого ОСОБА_16 знала з 1991 року, з яким проживала в незареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання з ОСОБА_16 мають спільного сина ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який батька не знав та з ним не спілкувався. Син записаний на її дівоче прізвище. ОСОБА_16 знав про те, що в нього є син, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надавав та вона не зверталася до суду з позовом про стягнення з останнього аліментів. З 1994 року з ОСОБА_16 не спілкувалась та взагалі його не бачила. Про смерть ОСОБА_16 дізналась від працівників міліції. Похованням ОСОБА_16 не займалась. Працівники міліції попрохали зробити аналіз ДНК сина, щоб встановити особу померлого. Експертиза підтвердила факт батьківства.

- показаннями свідка ОСОБА_41 , який пояснив, що весною 2015 року приймав участь в слідчих діях по даному кримінальному провадженні, а саме в нього відбирався зразок слини для проведення експертизи. Зразки відбирали в приміщенні Кіровоградського відділу міліції. Зразок надав добровільно. Підписував всі документи, які йому надавав слідчий. З протоколом відібрання біологічних зразків ознайомлювався, зауважень до його змісту та проведення слідчої дії у нього не було;

- показаннями свідка ОСОБА_42 , який пояснив, що ОСОБА_11 знає з дитинства, ОСОБА_16 також знає, який проживав в смт.Петрове з 2012 року. ОСОБА_9 давно не бачив, знає, що його мати проживає в смт. Петрове. Відносини між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 були нормальні, вони приходили до нього в гості Після пожежі до нього прийшов ОСОБА_11 , який розповів про пожежу та запитав чи не бачив він ОСОБА_16 , сказавши, що його шукають працівники міліції. Коли він побачив в с. Новомануйлівка ОСОБА_16 він зателефонував ОСОБА_43 та повідомив про це. На пожежі він не був. Пізніше від працівників міліції він дізнався, що в ліску знайшли труп ОСОБА_16 . Приблизно у грудні 2014 року був запрошений в якості понятого при огляді місця, де знайшли труп та в його присутності працівники міліції шукали одяг ОСОБА_16 в будинку за адресою АДРЕСА_5 . Останній раз бачив ОСОБА_16 восени 2014 року. У нього з ОСОБА_16 не виникало конфліктних ситуацій. ОСОБА_16 часто зустрічався з ОСОБА_11 , які разом розпивали алкогольні напої. Зі слів ОСОБА_11 йому відомо, що ОСОБА_16 викрав у нього DVD та інші речі, які саме йому не відомо.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_9 її син. Потерпілого ОСОБА_16 знала, неприязних відносин до нього немала. ОСОБА_16 після звільнення з місць позбавлення волі мешкав на квартирі у сусідів. Влаштувався на роботу, алкогольні напої не вживав, допомагав їй по господарству. За виконану роботу вона його годувала. ОСОБА_16 побив їй в будинку вікна та погрожував, що спалить сінник, а потім будинок, якщо не буде давати йому їжу. Вона неодноразово викликала працівників міліції.

Останній раз бачила ОСОБА_16 27.10.2014 року близько 17 год. Також в цей день ОСОБА_44 їй повідомила, що бачила ОСОБА_16 , який сказав, що спалить їй сінник. В ніч з 27.10.2014 року на 28.10.2014 року, близько 1 год. вона почула голос свого сина - ОСОБА_9 , який стукав до будинку. Вийшовши на подвір`я побачила, що горить сінник. Сінник закінчили гасити близько 03 год. ночі. Працівникам міліції повідомила, що в підпалі сінника підозрює ОСОБА_16 . Про підпал сінника ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 . Після того, як погасили сінник, ОСОБА_9 постійно перебував з нею в будинку, після чого о 06 год. 20 хв. поїхав у м. Жовті Води.

- показаннями свідка ОСОБА_45 , який пояснив, що проживає в АДРЕСА_6 . ОСОБА_16 знав, оскільки проживав з ним по сусідству, де винаймав квартиру. ОСОБА_16 може охарактеризувати з негативної сторони, оскільки останній вів себе неадекватно, часто здійснював крадіжки, забирав пенсію у односельчан пенсіонерів, а тому вважає, що умисел на заподіяння ОСОБА_16 тілесних ушкоджень був у багатьох осіб. З обвинуваченим ОСОБА_9 знайомий, оскільки його перша дружина перебувала в дружніх відносинах з його донькою. З ОСОБА_11 також знайомий, оскільки працювали разом в ПП «Вороб`єва». В яких відносинах перебували обвинувачені з ОСОБА_16 йому нічого не відомо. ОСОБА_17 розповідала йому, що ОСОБА_16 побив у неї вікна та підпалив сінник. Після підпалу бачив ОСОБА_16 . Безпосередньо свідком пожежі не був, та йому не відомо чи приїздив ОСОБА_9 на пожежу. Про смерть ОСОБА_16 дізнався від працівників міліції. Про обставини смерті ОСОБА_16 йому нічого не відомо, та свідком нанесення останньому тілесних ушкоджень не був. Протокол допиту підписував не читаючи;

- показаннями свідка ОСОБА_46 , який пояснив, що проживає в смт.Петрове Петровського району Кіровоградської області та був знайомий з ОСОБА_16 , який проживав в с.Новомануйлівка Петровського району, однак спілкувався з ним мало. ОСОБА_16 може охарактеризувати з негативної сторони, який був про себе великої думки, з даного приводу у нього з ним один раз виник конфлікт. Також ОСОБА_16 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння провокував конфлікти з іншими особами.

05.01.2015 року він йшов з смт. Петрове до с.Новомануйлівка, де в лісосмузі було знайдено труп. На місці знаходження трупу перебував близько 30-40 хв. Перебував на відстані від трупу близько 6-7 метрів. При огляді трупу було близько 8 людей. Крім працівників міліції при огляді трупу були ОСОБА_15 та ОСОБА_47 .

В подальшому з розмов односельчан йому стало відомо, що ОСОБА_16 били та підпалювали в лісі. Лісосмуга, де було знайдено труп горить кожну осінь, її починають палити з вересня місяця;

- показаннями свідка ОСОБА_48 , який пояснив, що півтора роки працює начальником караулу Петрівської районної державної служби з надзвичайних ситуацій України та приймав участь у гасінні пожежі, яка мала місце в кінці жовтня 2014 року в. Новомануйлівка Петрівського району Кіровоградської області. В кінці жовтня 2014 року, точної дати сказати не може, отримали виклик про пожежу та прибули вночі в смт. Петрове, можливо в с. Новомануйлівка Петрівського району Кіровоградської області на вул. Жовтневу, де горів сінник.

Коли приїхав син потерпілої ОСОБА_49 , вона відчинила двері в присутності сина. Молодий хлопець та син господарки ОСОБА_49 перебували у дворі домоволодіння разом з господаркою, участі в гасінні пожежі не брали. Після того як погасили пожежу обвинувачені залишались на місці події. Також пояснив, що за час його служби в районі лісосмуги між с.Новомануйлівка та смт.Петрове досить часто виникають пожежі в осінньо - літній період, особисто приймав участь в гасінні не більше чотирьох пожеж;

- показаннями свідка ОСОБА_50 , який пояснив, що працює директором підприємства Україна Фітоцентр, де близько трьох місяців ОСОБА_9 працював черговим на підприємстві по трудовому договору. ОСОБА_9 працював позмінно за договір підряду, який був укладений влітку 2015 року, точної дати не пам`ятає.

- показаннями свідка ОСОБА_51 , яка пояснила, що є дружиною ОСОБА_9 . Останній раз бачила чоловіка 30.01.2015 року. Зранку 30.01.2015 року з 07 год. до її квартири приїхали працівники правоохоронних органів, які повідомили про те, що на чоловіка надійшла заява з приводу якої потрібно надати пояснення. Чоловік вийшов з працівниками міліції на двір, щоб поговорити, де насильно посадили чоловіка в автомобіль. Пізніше вона дізналася, що чоловіка затримали по обвинуваченню у вчиненні вбивства. Чоловік з ОСОБА_11 знайомі більше 11 років. За підпал на території домоволодіння матері чоловіка дізналися від ОСОБА_11 , який зателефонував 27 жовтня-листопада та повідомив про підпал. Збираючись ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_16 підпалив матір та поїхав на таксі на місце пожежі. Один раз вийшла на зв`язок з чоловіком, який сказав, що пожежу гасять та вранці він приїде додому. Вранці чоловік повернувся додому спокійний, переодягнувся та пішов на роботу. З чоловіком має трьох спільних неповнолітніх дітей. На момент затримання чоловік перебував у декретній відпустці. Також від першого шлюбу має дитину інваліда ДЦП, яка потребує додаткових коштів.

- показаннями свідка ОСОБА_52 , який пояснив, що у 2015 році він знаходився біля магазину АТБ в м. Кіровоград та його було запрошено працівниками міліції бути понятим при впізнанні свідком злочинців по фотокарткам. Права працівники міліції йому роз`яснювали. Також при проведенні слідчої дії був присутній інший понятий. При проведенні слідчої дії свідку було надано фотокартки приблизно на 3-5 аркушах. Коли свідок вказав на особу на фотокартках номер фото фіксувався в анкеті. Свідком на фотокартках було впізнано двоє осіб, одного з яких свідок впізнав по окулярах. Анкету та протокол читав та підписував. Зауважень до змісту документів у нього не було.

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що близько 1,5 року тому він проходив біля магазину АТБ в м. Кіровоград та його було запрошено працівниками міліції бути понятим при впізнанні. Коли його запросили в кабінет був присутній інший понятий та слідчий. При собі мав паспорт, чи були документи у іншого понятого не пам`ятає. Працівники міліції роз`яснили, що потрібно робити. Після чого запросили свідка, обличчя якого не було прикрите. Встановлювали особу свідка, чи надавав свідок паспорт та його прізвище не пам`ятає. Свідку було надано близько двох сторінок з фотокартками, з яких свідок впізнав двох осіб на фотокартках. Все було зафіксовано в протоколі, зауважень до проведення слідчої дії у нього та інших учасників процесу не було. Не має заінтересованості в розгляді справи. Свідок впізнавав осіб сам, ніхто йому не підказував. З протоколом ознайомлювався та підписував, інший понятий також. Під час проведення впізнання тиску не здійснювалось.

- копією рапорту оперативного чергового Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_53 у відповідності до якого 27.10.2014 року о 23 год. 20 хв. до чергової частини Петрівського РВ УМВС по телефону надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_4 , про те, що 27.10.2014 року близько 23 години в АДРЕСА_4 , виникла пожежа господарської будівлі

(Т.2 а.с.240);

- копією протоколу огляду місця події від 28.10.2014 року, під час проведення якого оглянуто територію домоволодіння, що розташовується за адресою: АДРЕСА_4 , та виявлено господарську будівлю зі слідами пожежі

(Т.2 а.с.241-243);

- копіє звіту про причину виникнення пожежі від 28.10.2014 року з якого вбачається, що 27 жовтня 2014 року о 22 год. 00 хв. виникла пожежа сінника ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_4 найбільш вірогідної причиною виникнення якої стало необережне поводження з вогнем невстановленою особою, але версія про підпал не виключається

(Т.2 а.с.246-249);

- рапортом оперативного чергового Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_53 від 05.01.2015 року про те, що 05.01.2015 року о 13 год. до чергової частини Петрівського РВ УМВС по телефону надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_54 про те, що 05.01.2015 року близько 12 год. близько 1 км. від смт. Петрове, а саме між населеними пунктами смт. Петрове та с. Новомануїлівка Петрівського району, в лісосмузі ним було виявлено невідомий труп чоловічої статі, вік якого на даний час не встановлено так як тіло тривалий час знаходилось в лісопосадці обглодане тваринами, в гнильному стані, та на інших частинах тіла видно сліди дії вогню. Одяг на тілі відсутній

(Т.1 а.с.53);

- витягом з кримінального провадження №0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2015 року про те, що 05.01.2015 року, близько 12 год. 00 хв., на відстані близько 1 кілометра від смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, в бік села Новомануйлівка Петрівського району Кіровоградської області виявлено труп невпізнаного чоловіка. На тілі виявлено гнилісті прояви та сліди дії вогню

(Т1 а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 05.01.2015 року з схематичним планом та фототаблицею до нього яким оглянуто загальний вигляд лісосмуги, розташованої неподалік вул. Кірова біля смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, де виявлено труп невстановленої особи чоловічої статі, в ході якого було оглянуто: місце з наявними ознаками горіння розташоване неподалік трупу невідомого чоловіка; загальний вид трупу невідомого чоловіка; загальний вид обпиляної гілки, яка знаходиться на трупі невідомого чоловіка. Також під час проведення слідчої дії було виявлено та вилучено: фрагменти одягу з пошкодженнями; два металевих ґудзики; зразок ґрунту біля місця виявлення трупу

(Т.1 а.с.56-69);

- протоколом додаткового огляду місця події від 09.01.2015 року з фототаблицею до нього, яким являється лісосмуга, яка розташована в смт. Петрове Петрівського району на відстані 500 метрів від останнього будинку по вул. Кірова, а саме ділянку місцевості на якій наявні сліди вдавлення у вигляді силуету (контору) людського тіла із розташуванням нижніх кінцівок на захід, голови на схід, руки перпендикулярно тулубу. Під час огляду місця виявлення трупу переважно зі сторони голови правої верхньої кінцівки виявлено значні ознаки термічної дії вогню у вигляді золи згорілих частин зовні схожих на тканину. Під час проведення слідчої дії виявлено та вилучено: сім металевих ґудзиків з написом «Джинс»; два пластикових ґудзики; залишки від блискавки; дві металеві пластини

(Т.1 а.с.71-79);

- протоколом огляду місця події від 09.01.2015 року з фототаблицею, яким оглянуто домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_55 , в ході проведення якого в будинку домоволодіння було виявлено та вилучено: сорочку сірого кольору; сорочку зеленого кольору та футболку чорного кольору

(Т.1 а.с.81-88);

- заявою ОСОБА_15 від 11.02.2015 року про добровільне надання дозволу на проведення огляду його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3

(Т1 а.с.89);

- протоколом огляду місця події від 11.02.2015 року та фототаблицею до нього, яким являється домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення якого під час огляду будинку на ліжку в кімнаті зали виявлено та вилучено: фрагмент тканини з нашаруванням речовини бурого кольору з подушки; фрагмент тканини з нашаруванням речовини бурого кольору з наволочки;фрагмент тканини з нашаруванням речовини бурого кольору з матрацу

(Т.1 а.с.90-98);

- заявою ОСОБА_17 від 11.02.2015 року про надання дозволу на огляд місця події на території її домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4

(Т1 а.с.98);

- проколом огляду місця події від 11.02.2015 року з фототаблицею, яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4

(Т.1 а.с.99-105);

- копіює паспорту ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5

(Т.1 а.с.106);

- копією лікарського свідоцтва про смерть невідомого чоловіка №1529/9 від 15.01.2015 року з довідкою про причину смерті №1529/9, згідно якої причина смерті не встановлена (обвуглювання)

(Т.1 а.с. 107);

- довідкою про судимості ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5

(Т.1 а.с.110-111);

- копіює вироку Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20 червня 2014 року

(Т.1 а.с.129);

- довідкою та копією постанови Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2014 року про застосування 22.09.2014 року до ОСОБА_16 адміністративного арешту на 10 діб

(Т.1 а.с. 160, 161);

- листом Кримінально-виконавчої інспекції Петрівського району від 20.01.2015 року про те, що ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_5 , засуджений 20.06.2014 року вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області, перебуває на обліку в Петрівському районному підрозділі кримінально-виконавчої інспекції з 22.07.2014 року по теперішній час та ОСОБА_16 останній раз з`явився для реєстрації до Петрівського РП КВІ 06.10.2014 року та відносно нього направлено подання для подальших розшукових заходів до Петрівського РВ у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього не відоме Петрівському РП КВІ

(Т.1 а.с.117);

- заявою ОСОБА_12 про залучення до провадження як потерпілого у зв`язку зі смертю ОСОБА_16 , який являється її колишнім чоловіком

(Т.1 а.с.187, 188-189);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2015 року, під час проведення якого свідок ОСОБА_56 на фотознімку №3 впізнала ОСОБА_16 за формою та рисами обличчя, формою підборіддя та лобу

(Т.2 а.с.77-79);

- висновком експерта №61 від 23.01.2015 року згідно якого при визначення групової належності за системою АВ0 в штучній плямі на марлі із м`язової сукровиці трупа невідомого чоловіка визначено лише антиген В, що передбачає групу крові В?

(Т.2 а.с.147-148);

- постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 21 січня 2015 року, із власноручним написом та підписом ОСОБА_41 від 22.01.2015 року.

(Т2 а.с.152);

- протоколом отримання біологічних зразків для експертизи від 22.01.2015 року від ОСОБА_40 сина потерпілого ОСОБА_16

(Т.2 а.с. 153);

- висновком експерта №56 від 28.01.2015 року відповідно до якого ОСОБА_57 ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт №1) може бути біологічним сином невідомої особи чоловічої генетичної статі, труп якого було виявлено 05.01.2015 року на відстані 1 км від смт. Петрове Петровського району Кіровоградської області в бік с. Новомануйлівка та фрагмент лівої великої гомілкової кістки якої надано на дослідження (об`єкт №2). Ймовірність події складає 99,99260445%

(Т.2 а.с.159-162);

- висновком експерта №158 від 27.02.2015 року відповідно до якого

1.на наданому на дослідженні фрагменті тканини з подушки (об`єкт №1) виявлені клітини з ядрами з домішкою крові людини.

2. Генетичні ознаки клітин з домішкою крові людини у вирізці з фрагменту тканини з подушки (об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками невідомої особи чоловічої генетичної статі, труп якого було виявлено 05.01.2015 року на відстані 1 км від смт. Петрове Петровського району Кіровоградської області в бік с. Новомануйлівка та фрагмент лівої великої гомілкової кістки якої надано на дослідження (об`єкт №2 у ВЕ НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області №56 від 28.01.2015 року) біологічним сином якої є ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт №1 у ВЕ НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області №56 від 28.01.2015 року).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з домішкою крові людини у вирізці з фрагменту тканини з подушки (об`єкт №1) та генетичних ознак невідомої особи чоловічої генетичної статі, труп якого було виявлено 05.01.2015 року на відстані 1 км від смт. Петрове Петровського району Кіровоградської області в бік с. Новомануйлівка та фрагмент лівої великої гомілкової кістки якої надано на дослідження (об`єкт №2 у ВЕ НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області №56 від 28.01.2015 року), біологічним сином якої є ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт №1 у ВЕ НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області №56 від 28.01.2015 року) складає 1,8х10-2*. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 5,6 секстильйонів осіб. Таким чином, клітини з домішкою крові людини у вирізці тканини з подушки, яка знаходилася на ліжку в залі, походять від біологічного батька ОСОБА_41

(Т.2 а.с. 168-172);

- протоколом огляду місця події від 20.03.2015 року з фототаблицею, яким оглянуто ділянку місцевості, яка розташована від будинку АДРЕСА_3 до місця виявлення трупа ОСОБА_16

(Т.2 а.с.11-12);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.04.2015 року, згідно якого отримано диск із написом справа №400/416/15-12від 31.03.2015, 08.04.15 підпис ОСОБА_58 та диск із написом справа №400/416/15 к від 31.03.15, 08.04.15 підпис ОСОБА_59

(Т.2 а.с.44-45, а.с.50, 56);

- данні про з`єднання SIM098-910-64-06 IMEI80800 в період 27.10 - 28.10.2014 року з яких вбачається, що зокрема переважно реєструвалась ретрансляторами базових станцій розташованими за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, смт. Петрове, вежа РТС, з номером Б 04, який належить матері ОСОБА_9 ОСОБА_17 : вх. 27.10.14 о 23:25:49; вих. 28.10.14 о 01:36:44; вх. 28.10.14 о 01:39:13; вх. 28.10.14 о 02:47:52; вх. 28.10.14 о 04:39:19

(Т.2 а.с. 57-58);

- данні про з`єднання IMEI НОМЕР_1 з яких вбачається, що мобільний термінал працював з абонентськими номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та переважно реєструвався ретрансляторами антен базових станцій, розташованих за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, смт. Петрове, вежа РТС та в період часу в період 27.10 - 28.10.2014 року з`єднувався з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 : вих. 27.10.2014 о 13:54:21, о 18:16:34, о 20:39:50 СМС, о 22:39:58, о 22:41:41, о 22:42:00, о 22:46:21, о 22:46:45, о 22:47:20, о 22:51:07, о 22:57:38, о 23:04:42, 23:25:49. Також у вказаний період часу з`єднувався з номером Б 102: вих. 27.10.2014 року о 23:16:59 та о 23:37:33

(Т.2 а.с.51-52);

- описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 08.04.2015 року, а саме: лазерного диску із написом справа №400/416/15-12 від 31.03.2015, 08.04.2015 «підпис» ОСОБА_58 та лазерний диск із написом справа №400/416/15-12 л від 31.03.2015, 08.04.2015 «підпис» ОСОБА_59

(Т.2 а.с.46);

- рапортом старшого оперуповноваженого СКР Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_60 та план-схемою по карті місцевості із зображенням місця проживання ОСОБА_61 в с.Новомануйлівка, грунтової дороги, яка з`єднує с.Новомануйлівка з смт.Петрово та місця виявлення трупу ОСОБА_16

(Т.2 а.с. 84-85);

- речовими доказами які згідно протоколу огляду предметів від 23 березня 2015 року та постанови про визнання та долучення речей в якості речових доказів та передачу їх на зберігання від 25 березня 2015 року були оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні

(Т.2 а.с.87-89; 90-91);

- довідкою судово-медичного експерта ОСОБА_62 про тілесні ушкодження, які були виявлені 05.01.2015 року на тілі трупу невідомого чоловіка близько 45 років

(Т.2 а.с. 95);

- висновком експерта №9 від 21.03.2015 року, початої 06.01.2015 року,

2.3.4.9.згідно якої при судово-медичній експертизі трупу невідомого чоловіка близько 45 років виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

а/ внутрішньочерепної травми: субдуральні гематоми, крововиливи в товщу тканини мозку;

б/тупа травма грудної клітини:множині переломи ребер (справа переломи 3, 10, 11, 12 ребер всього 4 зони переломів; зліва переломи 7,8,9,10,11,12 ребер всього 10 зон переломів).

Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, оскільки є небезпечними для життя в момент заподіяння та своєму подальшому перебігу (внутрішньочерепна травма призводить до здавлення мозку та його набряку, множинні переломи ребер призводять до дихальної недостатності та іноді до розвитку шоку) та в своїй сукупності знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Руйнування кісток черепу (лобної ділянки, лівої очниці, основи черепу, лівої тім`яно потиличної області, правої тім`яної області, лівої виличної ділянки) утворилися від травматичних впливів тупих твердих предметів (предмету) з подальшим термічним впливом високої температури чи відкритого полум`я). Враховуючи відсутність об`єктивних даних про за життєвість утворення пошкоджень кісток черепу не можна категорично судити про їх ступінь тяжкості та наявність причинного зв`язку між ними та смертю, однак враховуючи наявність внутрішньочерепних ушкоджень можна припускати, що ушкодження кісток черепу могли утворитися в комплексі із внутрішньочерепними ушкодженнями. За таких умов пошкодження кісток черепу могли б входити до складу черепно-мозкової травми і оцінюватись в сукупності з внутрішньочерепними ушкодженнями як тяжкі тілесні ушкодження, що знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Обвуглювання м`яких тканин потерпілого могло утворитись від дії високої температури чи відкритого полум`я, однак судити про його ступінь тяжкості та про характер причинного зв`язку зі смертю не має можливості, через відсутність даних про його зажиттєве утворення.

Відокремлення м`яких тканин пахової, здухвинної областей, лівого стегна, гомілки, грудної клітини, лівого плеча та передпліччя, а також правої верхньої кінцівки могло утворитись від дії зубів тварин, враховуючи відсутність крововиливів у даних областях, які б вказували на за життєвість утворення, можна вказати що вони виникли посмертно, отже не можуть бути оцінені за ступенем тяжкості та характером причинного зв`язку зі смертю.

5. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись в результаті не менш ніж 8-9 травматичних впливів.

6.8. Смерть невідомого чоловіка близько 45 років настала в результаті сполучної травми, до складу якої входили ушкодження, що утворювали комплекс черепно-мозкової травми, травми грудної клітини, на що вказують результати судово-медичної експертизи викладені вище.

7. Враховуючи характер гнилісних змін та наявність гнилісної флори можна сказати, що смерть могла настати не менш ніж за 1-2 місяця до моменту початку експертизи, однак більш конкретне з`ясування давності смерті можливо лише в сукупності з даними погодних умов в місці перебування трупу та особливостей місця перебування трупу

(Т.1 а.с.97-111);

- висновком експерта №47 від 18 березня 2015 року з фото таблицею згідно якої

1.(2, 3, 5, 10) при проведенні судово-медичної експертизи черепа з нижньою щелепою та фрагментів восьмого лівого ребра трупа невстановленого чоловіка виявлені пошкодження. Через значне руйнування черепа внаслідок неоднозначної механічної дії та термічного впливу, визначити механізм спричинення пошкоджень можна тільки орієнтовно.

1.1.Руйнування кісток склепіння черепа у правій лобній ділянці має ознаки безпосереднього ударного тупого впливу, що травмує, з наступною місцевою дією високої температури у вигулі полум`я до обвуглювання кісток до стану чорного та сірого розжарювання, з проривом полум`я через пошкоджене склепіння черепа в його порожнину.

1.2.Пошкодження лицьового черепа в ділянці лівої очниці має ознаки локального впливу, що травмує, тупого твердого предмета з місцем прикладання сили на рівні лобного відростка лівої виличної кістки, з утворенням конструкційних пошкоджень черепа внаслідок поступового збільшення площини контакту у міру нарощування навантаження. Переважний напрямок впливу спереду назад, зліва направо.

1.3.Пошкодження лівої тім`яно-потиличної ділянки черепа зліва по типу вдавленого перелому має ознаки дій тупого твердого предмета з подовженою поверхнею, що травмує, яка діяла в переважному напрямку ззаду наперед, зліва направо. Лінійний перелом в ділянці соскоподібного кута правої тім`яної кістки має ознаки ударного впливу, що травмує, тупого твердого предмета, який діяв в переважному напрямку справа наліво, ззаду наперед, зверху вниз.

1.4.Пошкодження, які були виявлені на кістках черепа, виникли в результаті не менш чотирьох впливів, що травмують. Повні косі переломи восьмого лівого ребра по передній пахвовій та задній пахвовій лініям сформувалися внаслідок деформації згину, та за механізмом спричинення є розгинальними з ознаками повторної травми від згинання

(Т.2 а.с.113-129);

- висновком експерта №33 від 08.05.2015 року відповідно до якого

1. враховуючи наявність вираженого гниття трупа, конкретно говорити про строк, який міг жити потерпілий з моменту спричинення йому тілесних ушкоджень до моменту смерті, не можливо. Але враховуючи морфологічну картину, виявлену при судово-медичному гістологічному дослідженні тканин «…по краю среза скопления эритроцитов в виде бледно окрашенной зернистой массы …вблизи ткани мозга очаговые скопления эритроцитов в виде бледно - окрашенной зернистой массы …Кровоизлияния в мягких тканях из области перелома ребер, без клеточной реакции. Субдуральная гематома, кровоизлияния в веществе мозга без клеточной реакции..» Враховуючи відсутність клітинної реакції в досліджуваних тканинах, дозволяє допустити, що орієнтовано з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті могло пройти біля як від декількох хвилин до 1 години.

2.У гр. ОСОБА_16 мала місце черепно-мозкова травма: крововилив під тверду мозкову оболонку, забій головного мозку. Звичайно черепно-мозкова травма супроводжується втратою свідомості, а також враховуючи розташування забою головного мозку в ділянці правої та лівої предцентральної звивини, де розташовані рухові зони кори головного мозку, виключає можливість пересування потерпілого та вчинення ним активний дій після спричинення черепно-мозкової травми

(Т.2 а.с. 133-136);

- висновком експерта №9/2 від 27.04.2015 року відповідно до якого тілесні ушкодження, що були виявлені при судово-медичній експертизі трупу гр. ОСОБА_16 могли утворитися за різних обставин в тому числі і за тих на які вказує гр. ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту за його участю

(Т.2 а.с. 139-140);

- висновком експерта №9/1 від 27.04.2015 року згідно якого тілесні ушкодження, що були виявлені при судово-медичній експертизі трупу гр. ОСОБА_16 могли утворитися за різних обставин, в тому числі і за тих на які вказує гр. ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за його участю

(Т.2 а.с.143-144);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2015 року, проведеного у присутності понятих ОСОБА_52 , ОСОБА_23 під час проведення якого свідок ОСОБА_63 за рисами обличчя, волоссям та окулярами, які постійно носить впізнав чоловіка на фотознімку №11 на якому зображений ОСОБА_9 , який в жовтні 2014 року по вул. Петровського в с. Новомануйлівка Петрівського району Кіровоградської області в нічний час при штучному освітленні спричинив тілесні ушкодження його знайомому на ім`я ОСОБА_64 . Даний чоловік бив ОСОБА_65 по тулубу ногами і руками ще з одним чоловіком

(Т.2 а.с.197-201);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2015 року, проведеного у присутності понятих ОСОБА_52 , ОСОБА_23 під час проведення якого свідок ОСОБА_63 за рисами обличчя, волоссям впізнав чоловіка на фотознімку №7 на якому зображений ОСОБА_11 , який з чоловіком в окулярах в жовтні 2014 року по вул. Петровського в с. Новомануйлівка Петрівського району спричиняв тілесні ушкодження його знайомому на ім`я ОСОБА_65 . Тілесні ушкодження спричиняв ногами та руками по тулубу ОСОБА_65 , коли останній лежав на землі. Подія відбувалась в темну пору доби при штучному освітленні

(Т.2 а.с.202-205);

- дозволами ОСОБА_15 від 09.04.2015 року на проведення працівниками міліції слідчих дій в його домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3

(Т.3 а.с.58, 171);

- дозволами ОСОБА_66 від 09.04.2015 року на проведення працівниками міліції слідчих дій в її домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3

(Т3 а.с.59, 172);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2015 року та відеозаписом слідчого експерименту від 09.04.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 , який за участю захисника ОСОБА_19 та в присутності понятих розповів про обставини скоєння інкримінованого кримінального правопорушення;

(Т.3 а.с.63-69);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2015 року та відеозаписом слідчого експерименту від 09.04.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_11 , який за участю захисника ОСОБА_10 та в присутності понятих розповів розповів про обставини скоєння інкримінованого кримінального правопорушення;

(Т.3 а.с.176-184);

- постановою про уточнення даних від 24.04.2015 року згідно якої постановлено, що у кримінальному провадженні №0000009від 05.01.2015 року у всіх процесуальних документах правильною назвою села вважати Новомануйлівка

(Т 1 а.с.18);

- висновком судово-психіатричного експерта №120 від 27.02.2015 року відповідно до якого ОСОБА_11 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. (Т.3 а.с.139-141);

- висновком судово-психіатричного експерта №106 від 24.02.2015 року згідно якого ОСОБА_9 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. (Т.2 а.с.233-235);

- висновком експерта №125 від 30.01.2015 року судово-медичної експертизи ОСОБА_9 ,1970 року народження, згідно якого при обстеженні у останнього будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не виявлено

(Т.2 а.с.238);

- висновком експерта №126 від 30.01.2015 року судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , 1986 року народження, згідно якого при обстеженні у останнього будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не виявлено

(Т.3 а.с.144);

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2015 року про надання дозволу на проведення слідчої (розшукової) дії аудіо відео контролю особи, стосовно громадянина України, уродженця РФ, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , шляхом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома особи, з метою виявлення фіксації її розмов або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування терміном на 60 днів, а саме з 30.01.2015 року по 28.03.2015 року

(Т.12 а.с.17-18);

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2015 року про надання дозволу на проведення слідчої (розшукової) дії аудіо відео контролю особи, стосовно громадянина України, українця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, шляхом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома особи, з метою виявлення фіксації її розмов або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування терміном на 60 днів, а саме з 30.01.2015 року по 28.03.2015 року

(Т.12 а.с.19-20);

- протоколом застосування спеціальних технічних засобів при проведенні заходу негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відеоконтроль особи стосовно ОСОБА_9 згідно ухвали слідчого судді Апеляційного суду Кіровоградської області в результаті проведення якої отримано інформацію про причетність вказаної особи до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення та додатками до протоколу (диски№324,№325),згідно яких ОСОБА_9 з використанням слів притаманних його словниковому запасу повідомив, що знав потерпілого ОСОБА_37 , який раніше судимий та після звільнення з місць позбавлення волі проживав навпроти домоволодіння його матері ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_4 , та допомагав матері по господарству, за що мати його годувала. Потім ОСОБА_16 почав вживати алкогольні напої, знущатисяз матері, з двору матері почав красти металобрухт, вікна всі повибивав в будинку, мати телефонувала кожен день та жалілася. Приблизно в кінці осені в нічний час до нього зателефонував ОСОБА_11 , який проживає поряд з ОСОБА_17 , який повідомив, що у матері підпалили сінник.Близько 12 год. 30 хв. він виїхав з м. Жовтих Вод та коли приїхав в смт. Петрове вже стояли пожежники, які гасили сінник.До нього підійшов пожежник, якому пояснив, що приблизно знає, що ОСОБА_16 міг скоїти підпал, оскільки останній не раз говорив матері, що підпалить будинок і матері погрожував вбивством. Після чого разом з ОСОБА_11 почали шукати ОСОБА_16 .В ході пошуку ОСОБА_11 зателефонували та повідомили, що ОСОБА_16 в с. Новоселівка. Після чого пішли разом з ОСОБА_11 в с. Новоселівка. Коли зайшли до будинку побачили ОСОБА_16 , який сидів полусидячи на ліжку. ОСОБА_9 запитав у ОСОБА_16 нащо він це зробив, на що останній в грубій формі відповів«що ти мені зробиш, спробуй докажи». ОСОБА_9 відразу почав бити ОСОБА_16 , який сидів на ліжку руками по тулубу та голові. ОСОБА_16 хотів встати, в цей час ОСОБА_11 вдарив його держаком від зламаної лопати з металевим наболдажником, який взяв з домоволодіння матері. ОСОБА_9 відразу відштовхнув ОСОБА_11 та сказав що ти твориш, та хотів ОСОБА_16 відразу відвести в райвідділ смт. Петрове. Також побачив, що у ОСОБА_16 від завданого держаком удару лопнула шкіра. ОСОБА_11 в будинку наніс багато ударів ОСОБА_16 палкою в різні частині тіла. ОСОБА_9 також бив ОСОБА_16 , скільки ударів наніс не пам`ятає. Після чого витягли ОСОБА_16 в двір домоволодіння. ОСОБА_16 був одягнений в балонову куртку, светр, кепку защитного кольору. ОСОБА_11 продовжував бити ОСОБА_16 в дворі домоволодіння лопатою підборною. ОСОБА_9 відтягнув ОСОБА_11 , сказавши, щоб не чіпав. Після чого повели ОСОБА_16 по вулиці в сторону смт. Петрове. За селом ОСОБА_9 бив ОСОБА_16 ногами та руками, а ОСОБА_11 палкою, яку взяв із собою. Після чого ОСОБА_9 відійшов за кущ та сказав нечіпати ОСОБА_16 . Після почув, що ОСОБА_11 наносить удари ОСОБА_16 , скільки було ударів сказати не може, однак більше одного. Коли повернувся ОСОБА_16 лежав на землі та не подавав ознак життя. ОСОБА_11 попрохав ОСОБА_9 дати ножа, який останній постійно носив з собою, щоб відрізати ОСОБА_16 голову, на що ОСОБА_9 відмовив.Коли ОСОБА_9 перевірив пульс ОСОБА_16 , то зрозумів, що останній вже мертвий. Після чого ОСОБА_11 запропонував відтягнути ОСОБА_16 , який лежав на відстані приблизно 6-7 метрів від дороги, до посадки, оскільки останній «бомж» та його ніхто шукати не буде. Після чого затягнули ОСОБА_16 за одяг в посадку, яка знаходиться між смт. Петрове та с.Новоселівка, а саме посадка розташована в напрямку від с.Новоселівки в сторону смт. Петрово з правої сторониуздовж річки в якій вирощували дерева, між рядами дерев канавки. Тіло відтягнули в посадку приблизно на 2-3 метри, засипали листям та пішли додому. ОСОБА_9 пішов до матері, у якої перебував до ранку та о 7 год. ранку поїхав автобусом до м. Жовті Води. Через 3-4 дні він приїхав до матері та зустрівся з ОСОБА_11 , який йому повідомив, що згоріла посадка. Труп не підпалювали. Палку, якою ОСОБА_11 бив ОСОБА_16 викинули

(Т.3 а.с.226-239);

- протоколом застосування спеціальних технічних засобів при проведенні заходу негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відеоконтроль особи стосовно ОСОБА_11 згідно ухвали слідчого судді Апеляційного суду Кіровоградської області в результаті проведення якої отримано інформацію про причетність вказаної особи до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення та додаткомдо протоколу (диск №323 т), згідно ОСОБА_67 з використанням слів притаманних його словниковому запасу та виражаючись нецензурною лайкою розповів, що знав потерпілого ОСОБА_16 , який звільнився з місць позбавлення волі та який знущався з матері ОСОБА_9 , погрожуючи спалити останню, сінник та будинок. Після чого побив у будинку матері ОСОБА_9 вікна, спалив сінник, вкрав у нього гроші. В той день, коли ОСОБА_16 спалив сінник ОСОБА_17 , до нього зателефонував знайомий, який повідомив, що ОСОБА_16 з`явився в селі Новоселівка, де його знайшли разом з ОСОБА_9 . Коли зайшли до будинку ОСОБА_9 вдарив два рази ОСОБА_16 ладонею. В будинку ОСОБА_16 не бив. Далі витягли ОСОБА_16 з будинку та останній хотів схватити чи вила, чи лопату. Після чого ОСОБА_11 взяв дрючок та вдарив ОСОБА_16 по голові, розрубавши йому лоба, після чого почав бити по ребрах, нанісши приблизно 8 ударів. Далі вивели ОСОБА_16 з двору та повели до лісу. Дорогою ОСОБА_16 не били. Посеред лісу ОСОБА_16 впав, сказавши, що йому погано і його почало кидати та з рота пішла піна. Перекуривши вони через п`ять хвилин підійшли до ОСОБА_16 та виявили, що останній вже був мертвий. Далі затягнули ОСОБА_16 в ліс, ОСОБА_11 зняв з ОСОБА_16 одяг, який поклав на голову, зверху прикидали листям і дрючком, який переламав на три частини, та підпалив. Підпалити запропонував ОСОБА_11 ОСОБА_16 був одягнутий у фуфайку, чорні штани, джинсовий жакет. Після того як розгорілось, вони пішли та на місце події більше не поверталися. Дрючок, яким бив ОСОБА_16 залишив біля будинку, де знайшли останнього

(Т.3 а.с.240-246);

- протоколом застосування спеціальних технічних засобів при проведенні заходу негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відеоконтроль особи стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_9 згідно ухвали слідчого судді Апеляційного суду Кіровоградської області в результаті проведення якої отримано інформацію про причетність вказаних осіб до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення та додатком до протоколу (диск №326) з яких вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 спілкуючись між собою з використанням слів притаманних їх словниковому запасупро обставини події та на запитання ОСОБА_9 . ОСОБА_11 повідомив останньому, як спілкуючись з працівником міліції розказував як померлий вкрав у нього 8000 грн., підпалив матері ОСОБА_9 сінник, побив вікна, розказував, що бив та вбив його за своє, адже йому потрібно лікуватись, а він викрав у нього гроші та пропив. Також в ході розмови про обставини події ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 , що свідки ОСОБА_68 і ОСОБА_69 бачили через дорогу як вони його били у дворі. На що ОСОБА_9 відповів, що і не заперечує що його бив. Уходили і листям присипали. ОСОБА_11 повідомив, що потерпілий пале, тероризує всіх, а міліція нічого не робить, адже вже звертались до міліції за вікна. А 8 тис. йому ніхто не віддасть.

В подальшому до кабінету, де спілкувались між собою ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зайшов слідчий, на запитання якого ОСОБА_11 повідомив, що скоїв злочин та розповів, що в дворі вдарив померлого палкою по лобі, від чого в померлого пішла кров та він впав. Після чого почав наносити померлому удари по ребрах, нанісши близько 8 ударів палкою. Знав, що може вбити, але він хотів ухватить лопату та почали битись. Також ОСОБА_9 доповнюючи пояснення ОСОБА_11 , що вказана подія відбувалась між смт.Петрове і с.Новоселівка повідомив, що бив ОСОБА_16 в будинку кулаком. Також на запитання слідчого ОСОБА_11 повідомив, що коли у ОСОБА_16 пішла з рота піна ОСОБА_70 біля нього не стояв, оскільки відійшов в туалет.

(Т.4 а.с.1-7);

Колегія суддів не погоджується з апеляційними твердженнями захисників в інтересах обвинувачених, щодо визнання недопустимими покази свідка ОСОБА_15 , які були надані в суді першої інстанції та покладені в основу оскаржуваного вироку.

У відповідності до ч.1 ст.352 КПК України перед допитом свідка головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки свідка з обвинуваченим і потерпілим. Крім того, головуючий з`ясовує чи отримав свідок пам`ятку про права та обов`язки свідка, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснює їх, а також з`ясовує, чи не відмовляється він з підстав, встановлених цим Кодексом, від давання показань, і попереджає його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання. Під час розгляду справи в суді першої інстанції стороною захисту хоч і заперечувалось щодо допиту ОСОБА_15 як свідка у кримінальному провадженні зважаючи на те, що у останнього відсутні документи що посвідчують його особу, однак обвинувачені погодились з тим, що знають свідка як ОСОБА_71 . Захистом не було надано відомостей, що це інша особа. Судом першої інстанції були в повній мірі виконані вимоги ст.352 КПК України.

Колегія суддів дослідивши письмові матеріали кримінального провадження в межах ч.3 ст.404 КПК України, дійшла висновку по відмову в задоволенні апеляційної вимоги захисників щодо визнання недопустимими, та такими що були прийняті з порушенням постанов про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження по суті при розгляді даного питання без участі обвинувачених. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розгляд питання щодо продовження строку тримання під вартою судом вчинюється у відповідності до вимог гл.18 КПК України, ст.199 КПК України визначений порядок продовження строку тримання під вартою. Крім того у відповідності до оскаржуваних ухвал суду, розгляд цього питання відбувався за участю захисників, тому права обвинувачених не були ніяким чином порушено.

Судом першої інстанції вирішувалось питання щодо допустимості доказів результатів аудіо - відеоконтролю особи відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .. Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю та доведеністю наданих доказів.

Згідно ст. 260 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Негласні слідчі дії по аудіо - відеоконтроль особи відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_9 були проведені у відповідності до вимог п. 5.1 Інструкції «Про затвердження інструкції про організацію проведення негласних слідчих дій (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні» та вимог кримінального процесуального закону, що регулюють порядок проведення негласних слідчих дій, адже проведені за ухвалами слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2015 року надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контролю особи, стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 терміном на 60 днів, а саме з 30.01.2015 року по 28.03.2015 року відкритих стороні захисту

(Т12 а.с.19-20, а.с.21-22).

При вирішенні питання щодо апеляційної вимоги про допустимість та належність доказів у кримінальному провадженні в зв`язку з порушенням вимог ст.290 КПК України встановлено, що матеріали кримінального провадження містять відомості щодо відкриття матеріалів, та ознайомлення з ними учасників кримінального провадження, а саме протоколи про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування .

(Т,4 а.с. 24-33)
Заперечення сторони захисту щодо визнання належними та допустимими доказів що померлий ОСОБА_16 являється батьком ОСОБА_40 підтверджується, є такими що не знайшли свого підтвердження ні під час розгляду в суду першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції. Суд першої інстанції обґрунтовано визнав зазначені як належні та допустимі докази. Сумніви сторони захисту з приводу того, що труп особи чоловічої статі, оглянутий в ході огляду місця події від 05.01.2015 року, виявлений в лісосмузі, розташованої неподалік вул.Кірова біля смт.Петрове Петрівського району Кіровоградської області, є потерпілим ОСОБА_16 судом оцінено критично та відхилено як безпідставні, адже спростовані дослідженими в судовому засіданні об`єктивними та узгодженими між собою доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 11.02.2015 року та фототаблицею (Т.1 а.с.90-98); протоколом отримання біологічних зразків для експертизи від 22.01.2015 року; висновком експерта №56 від 28.01.2015 року (Т.2 а.с.159-162); висновком експерта №158 від 27.02.2015 року (Т.2 а.с. 168-172).

Колегія суддів погоджується, що вилучені та визнані речовим доказом біологічні зразки у свідка ОСОБА_41 судом були визнані належними та допустимими виходячи із ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтями 241 цього Кодексу.

Посилання захисників на відсутність відомостей щодо прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, як доказ відсутності власника вказаного домоволодіння та незаконність проведення в ньому слідчих дій суд оцінює критично. Узгоджуються наведені докази і з показаннями інших свідків, а також й письмовими доказами у кримінальному провадженні; при цьому, доводи сторони захисту про неналежність ряду доказів у межах кримінального провадження, - є безпідставними.

На переконання сторони захисту обшук домоволодіння ОСОБА_15 працівниками поліції проведено за порушень вимог кримінального процесуального закону (ст.ст.233, 234,237 КПК України), за відсутності згоди належного власника, за відсутністю ухвали слідчого судді, тощо.

Вимоги до проведення слідчих дій регламентовані ст. 223 КПК України, за ч. 1, ч. 2 даної норми закону, - слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні ; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Як встановлено та підтверджується матеріалами кримінального провадження, слідчим проведено не обшук домоволодіння в якому проживає ОСОБА_15 , як на те посилається сторона захисту, а огляд місця події кримінального правопорушення, що є невідкладною слідчою дією, проведення якої, у певних випадках, може бути здійснено навіть до внесення даних про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 3 ст. 214 КПК України). Вказану слідчу дію проведено одразу після повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, на підставі рапорту працівника поліції, як те й передбачено вимогами кримінального процесуального закону України, з метою виявлення, фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, можливого виявлення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України: Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. При цьому, згідно із ч.2 ст.233 КПК України, під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.

Слід зауважити, що перед проведенням вказаної слідчої дії, працівниками поліції отримано згоди на проникнення до домоволодіння. Посилання сторони захисту на те, що такий дозвіл є незаконним без ухвали слідчого судді, - є необґрунтованими.

За диспозицією ч.2 ст.233 КПК України, що її наведено, однією з умов визнання житла житлом певної особи є те, що таке приміщення знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи. Відтак, доводи сторони захисту про порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягали у незаконному проникненні працівників міліції у домоволодіння, незаконного проведення огляду, тощо, - спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Сторона захисту переконана про незаконність вилучення працівниками поліції речей під час проведення огляду місця події та незаконності вилучення одягу як речового доказу. Незаконність проведення вказаних слідчих дій свого підтвердження не знайшла. Згідно із ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

У конкретному випадку, слідчим, при проведенні огляду місця події, за участі понятих, вилучено саме речі, які мають значення для кримінального провадження, та які у подальшому, у визначеному кримінальним процесуальним законом порядку, визнані речовими доказами. Вилучені речі із зазначенням ознак їх ідентифікації зафіксовані в протоколі зазначеної слідчої дії. Проведення вказаної слідчої дії не потребує отримання попереднього дозволу слідчого судді, і в повній мірі відповідає положенням КПК України, при цьому жодним чином не порушує конституційних прав і основоположних свобод людини. У відповідності до положень ч.4 ст.237 КПК України, - особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

Доводи сторони захисту на те, що висновки експертів у кримінальному провадженні є недопустимими доказами, зважаючи на незаконність отримання доказів при огляді місця події, незаконність проведення огляду місця події, так як ґрунтуються на цих доказах, - також спростовуються наведеним вище. Належність і допустимість ряду доказів, на які вказує сторона захисту в апеляційних скаргах, та на підставі яких проведено судові експертизи у межах кримінального провадження, оцінено і проаналізовано вище. Підстави визнання висновків експертів недопустимими доказами, зважаючи на те, що відсутні й процесуальні підстави до визнання недопустимими доказів, на які вказує сторона захисту, - відсутні.

Процесуальних порушень, які б потягли за собою незаконність слідчих дій суд не вбачає.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що доводи обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та захисту про відсутність умислу у обвинувачених на вбивство потерпілого та неправильну кваліфікацію дій підсудних, спростовуються фактичними обставинами справи та висновками судово-медичної експертизи, з яких вбачається , що незважаючи на заперечення обвинуваченими умислу на заподіяння смерті потерпілому, наявність такого умислу доведена фактичними обставинами справи, сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема висновками експерта №9 від 21.03.2015 року, №47 від 18 березня 2015 року щодо тілесних ушкоджень, механізму їх спричинення та локалізації та висновком експерта №33 від 08.05.2015 року згідно якого орієнтовано з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті могло пройти біля як від декількох хвилин до 1 години. Висновком судово-медичної експертизи № 9 від 21.03.2015 року ОСОБА_16 , було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми: субдуральних гематом, крововиливів у товщу тканин мозку; тупої травми грудної клітини: множинні переломи ребер (справа переломи 3,10,11,12 ребер - всього 4 зони переломів; зліва переломи 7,8,9,10,11,12 ребер - всього 10 зон переломів), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення та своєму подальшому перебігу та в своїй сукупності знаходяться в прямому причинному зв`язку із смертю. Згідно висновку вказаної судово-медичної експертизи зазначені тілесні ушкодження могли утворитися в результаті не менше 8-9 травматичних впливів.

Зі змісту схематичного плану до протоколу огляду місця події від 05.01.2015 року де зображено розташування та положення трупу невстановленого чоловіка в лісосмузі, розташованої неподалік вул. Кірова біля смт.Петрове Петрівського району Кіровоградської області та відносно ґрунтової дороги та зі змісту план-схеми по карті місцевості доданого до рапорту старшого оперуповноваженого СКР Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_60 із зображенням місця проживання ОСОБА_15 в с.Новомануйлівка, грунтової дороги, яка з`єднує с.Новомануйлівка з смт.Петрово та місце виявлення трупу ОСОБА_16 судом встановлено, що вказаний труп розташований ногами в сторону с.Новоселівка (Новомануйлівка).

Колегія суддів погоджується, з тим що обізнаність подробиць вбивства ОСОБА_16 розташування та положення трупу відносно найбільших населених пунктів прикиданого листям свідчать про обізнаність та причетність ОСОБА_11 повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого наданими в ході проведення слідчого експерименту від 09.04.2015 року за участю ОСОБА_11 .

Про наявність у ОСОБА_11 та ОСОБА_9 умислу на заподіяння смерті ОСОБА_16 вказує також використання обвинуваченими знаряддя злочину дерев`яну палицю та предмет, схожий на держак від лопати, та використовували при нанесенні ударів по тілу потерпілого. Обвинувачені могли та повинні були усвідомлювати можливість пошкодження життєво важливих органів, кісток та настання від цього смерті потерпілого.

ОСОБА_9 умисно наносячи удари ОСОБА_16 по голові та тулубу в будинку ОСОБА_15 , наносячи удари в дворі домоволодіння ОСОБА_15 та біля лісосмуги, розташованої в напрямку смт.Петрове, чим допускав можливість будь-якої шкоди ОСОБА_16 , який в свою чергу на думку ОСОБА_9 раніше побив вікна в будинку його матері, погрожував їй вбивством та спалив сінник.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не визнали себе винними в умисному вбивстві ОСОБА_16 , оцінивши докази у їх сукупності, взявши до уваги взаємоузгоджену поведінку обвинувачених під час вчинення злочину та поведінку після нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, обвинувачені не викликали швидку допомогу суд першої інстанції прийшов висновку, що вина підсудних у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України доведена в ході судового засідання. При цьому колегія суддів постановляючи таке рішення припустилася помилки щодо кваліфікації інкримінованого злочину.

При розгляді справи в апеляційній інстанції колегія суддів вважає що інкриміновані дії обвинуваченим підлягають перекваліфікації з наступних підстав.

Як вбачається з показів самих обвинувачених, в ніч на 28 жовтня 2014 року обвинувачені направлялися до будинку ОСОБА_15 для того, щоб розібратися з ОСОБА_16 щодо обставин пожежі сінника матері обвинуваченого ОСОБА_9 , та крадіжки грошей у ОСОБА_72 тобто умисел був спрямований на вчинення дій стосовно потерпілого ОСОБА_16 з метою доправлення його до правоохоронних органів та притягнення до відповідальності. Свідок ОСОБА_15 в своїх показах зазначає що обвинувачені дійсно приходили до його помешкання в ніч на 28.10.2014 року, та з`ясовували відносини з потерпілим, зазначив, що бачив як останньому наносили удари, однак потерпілий разом з обвинуваченими самостійно пішов з двору свідка.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 умисне вбивство вважається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п.12 ч.2 ст.115 КК) тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року, умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.115 КК, а також без ознак, передбачених ст.. 116 - 118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 КК.

Згідно з ч.1 ст.28 КК України злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Відповідно до діючого законодавства група осіб без попередньої змови - це двоє або більше виконавців, які утворили групу для спільного вчинення злочину без попередньої домовленості між собою про це. Відсутність попередньої змови означає, що виконавці злочину до моменту його вчинення не обговорювали питання про його вчинення, не домовлялися про спільність своїх дій, розподіл ролей тощо. Для такої групи характерне спонтанне, ситуативне об`єднання зусиль виконавців для досягнення загального злочинного результату безпосередньо перед його вчиненням або в процесі його вчинення. Діючи як співвиконавці, вони можуть разом розпочинати виконання об`єктивної сторони злочину або долучатися до злочину, вчинення якого іншим співвиконавцем вже розпочалося, але ще не закінчилося.

З показань обвинувачених та інших матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії щодо потерпілого обвинувачені вчиняли спільно. Судом першої та апеляційної інстанцій було встановлено відсутність попередньої змови між обвинуваченими на вчинення злочину щодо ОСОБА_16 виходячи із сукупності зібраних доказів по справі, які були предметом дослідження в суді першої інстанції відсутня доведеність кваліфікуючої ознаки попередня домовленість для вчинення умисного вбивства. Беззаперечним є факт того, що обвинувачені на мали на меті вчинити дії щодо покарання потерпілого, про що свідчать і покази свідка ОСОБА_15 , але стороною обвинувачення не надано належного та обґрунтовано доведених доказів щодо вчинення інкримінованого злочину за попередньою домовленістю.

У відповідності до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно п.2 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення.

Суд 1 інстанції при ухваленні вироку не звернув уваги на те, що кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_72 за п.12 ч.2 ст.115 КК України є зайвою за відсутності самої кваліфікуючої ознаки п.12 - вчинення за попередньою змовою групою осіб та підлягає виключенню, а дії обвинувачених перекваліфікації на ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України.

Виходячи із вищевикладеного при апеляційному розгляді не знайшли підтвердження і апеляційні вимоги захисників обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_72 та їх щодо скасування вироку суду, та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд.
Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_73 покарання, колегія суддів відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, умисний, закінчений. За місцем проживання характеризується позитивно,офіційно не працює, виконував роботи (надавав послуги) за строковим договором підряду (тобто цивільно-правовою угодою) з ТОВ «Україна фіто-центр» від 15 вересня 2014 року зі строком дії до 25 лютого 2015 року, одружений, має на утриманні трьох власних малолітніх дітей та двох дітей дружини, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у відповідності до ст.89 КК України вважається таким, що судимості не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом визнається наявність на його утриманні трьох власних малолітніх дітей та дитини дружини.

Обставин, що чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

ОСОБА_11 вчинив особливо тяжкий злочин, умисний, закінчений. За місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у відповідності до ст.89 КК України вважається таким, що судимості не має.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 судом не встановлено.

Колегія суддів при призначенні покарання обвинуваченим враховує ступень участі кожного в скоєному злочині, особу потерпілого, який характеризується з негативної сторони, як особа яка притягувалась до кримінальної відповідальності, був схильним до скоєння крадіжок, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 та ОСОБА_74 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції інкримінованого злочину за ч.1 ст.115 КК України, що є необхідним та достатнім для його виправлення, можливого перевиховання обвинувачених.

За таких обставин, колегія суддів визнає за необхідне апеляційну скаргу процесуального прокурора, захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника - адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити частково, а вирок районного суду в частині кваліфікації та призначеного покарання змінити.

Керуючись ст.ст.376,405,407,408,409,419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від від 01.11.2016 року стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в частині кваліфікації та призначеного покарання змінити.

Дії ОСОБА_9 , ОСОБА_11 перекваліфікувати з п.12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженою, яка утримується під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішенння.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3