Справа № 755/6638/17
В И Р О К
іменем України
"30" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 29 березня 2017 року за №0004474, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Боярки, Київської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 28 березня 2017 року приблизно у першій половині дня ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 перебували у автомобілі марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку №16 по вул. Григоренка у м.Києві, де ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 вчинити крадіжку майна з будь-якого автомобіля, на цю пропозицію останній погодився.

Того ж дня, приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припаркувались біля будинку №14 по пр. Павла Тичини в м. Києві та побачили автомобіль марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , темного кольору, який обрали об`єктом своїх злочинних дій, оскільки помітили на водійському сидінні мобільний телефон. Підійшовши до автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , впевнившись, що на водійському сидінні дійсно знаходиться сенсорний мобільний телефон та те, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 домовились, що ОСОБА_5 викраде мобільний телефон, ОСОБА_7 від`їде на автомобілі «Skoda Octavia»,, д.н.з. НОМЕР_1 , світлого кольору, на якому вони приїхали, на невелику відстань, з метою того, щоб ОСОБА_5 міг швидко залишити місце вчинення кримінального правопорушення.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_6 сів до автомобіля, на якому приїхав та повільно став від`їжджати, поки ОСОБА_5 розбив скло водійської двері «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , темного кольору, і через розбите вікно з салону автомобіля викрав мобільний телефон марки «LG G3 S»: імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , після чого ОСОБА_5 разом з викраденим майном побіг у сторону автомобіля, яким керував ОСОБА_6 , та вони покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 таємно викрали мобільний телефон марки «LG G3 S»: імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_4 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн. 00 коп. У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати. При цьому суду показав, що 28 березня 2017 року близько 14 год. 00 хв. разом з ОСОБА_6 приїхали на автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , на адресу: м. Київ, пр. П.Тичини, 14, та помітили автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , на водійському сидінні якого помітили мобільний телефон. Після цього ОСОБА_6 на автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , від`їхав, а він розбив скло водійської двері автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , та з салону автомобіля викрав мобільний телефон «LG G3 S»: імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , після чого сів у автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , та разом з ОСОБА_6 залишили місце злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати. При цьому суду показав, що 28 березня 2017 року близько 14 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_5 на автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали на вул.П.Тичини, 14 в м. Києві, та помітили автомобіль марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні якого лежав мобільний телефон. Після цього він на автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , від`їхав, а ОСОБА_5 розбив скло водійської двері автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , викрав телефон марки «LG G3 S»: імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , і вони разом на автомобілі, яким приїхали, залишили місце злочину.

Показання обвинувачених, кожного окремо, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожному окремо, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особи винуватих, які, кожен окремо, не працюють, неодружені, ОСОБА_5 раніше не судимий, ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають.

Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожному окремо, суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, суд вважає за доцільне призначити їм покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Разом із тим, враховуючи визнання своє вини обвинуваченими, беручи до уваги їх особи, конкретні обставини справи, думку прокурора, потерпілого, який просив не позбавляти їх волі, суд вважає за можливе звільнити їх, кожного окремо, від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та запобігання вчинення ними нових злочинів.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про їх особи, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази у справі два DVD-RW диски білого кольору - залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1