Справа № 148/120/17
Провадження №1-кп/148/84/17
В И Р О К

Іменем України

17 травня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині кримінальне провадження № 000187 від 16.03. 2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, інваліда 3 групи, одруженого, несудимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Любашівка Одеської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.03.2016 близько 21.00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на автомобілі марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 під керуванням останнього їхали по вул. Леонтовича в м. Тульчин Вінницької області до автозаправочної станції «БРСМ», яка знаходиться при виїзді з м. Тульчина в напрямку смт. Тростянець Вінницької області, де мали намір заправити автомобіль пальним, щоб повернутись додому в с. Велика Бушинка Немирівського району Вінницької області.

В цей час на зупинці громадського транспорту біля центрального автовокзалу знаходилась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зупиняла автомобілі, щоб доїхати до свого місця проживання в с. Капустяни Тростянецького району.

Побачивши на автобусній зупинці ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник умисел на відкрите заволодіння належним їй майном. З метою реалізації якого, останні зупинились біля ОСОБА_9 , після чого, почувши від неї про те, що їй потрібно доїхати до с.Капустяни Тростянецького району Вінницької області, не маючи напередодні жодних намірів їхати до вказаного населеного пункту, оскільки вони мали їхати в зворотному напрямку, повідомили ОСОБА_9 , що вони її підвезуть та остання сіла в автомобіль і вони поїхали у вказаному напрямку.

Під час руху по автодорозі сполученням м.Тульчин-смт.Тростянець між населеними пунктами с.Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області та смт.Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області у віддаленому від населених пунктів місці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи між собою за попередньою змовою та продовжуючи злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 вирішили здійснити її пограбування, у зв`язку з чим ОСОБА_6 сказав ОСОБА_5 зупинити автомобіль на узбіччі дороги, з`їхавши до лісових насаджень, що проходили вздовж дороги, що той і зробив, зупинившись на узбіччі автодороги по напрямку руху.

В подальшому, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , знаходячись в середині автомобіля та сидячи за кермом транспортного засобу, який ним був зупинений, з метою доведення їх злочинного умислу на пограбування потерпілої до кінця, побачив як ОСОБА_6 , застосувавши до потерпілої ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я відкрито заволодів її майном, а саме мобільним телефоном марки «Sony Ехperia», вартість якого відповідно до висновку експерта №458 від 05.04.2016 становить 2712,00 грн., із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15,00 грн., каблучкою вагою 2 г із срібла, вартість якої відповідно до довідки виданої ФОП « ОСОБА_10 » становить 80,00 грн. за 1 грам, загальною вартістю 160,00 грн., після чого ОСОБА_5 , дочекавшись коли ОСОБА_6 повернувся та сів в автомобіль, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приховання ознак перебування у його транспортному засобі потерпілої, одразу викинув з автомобіля її особисті речі та швидко, розвернувши автомобіль, поїхав у зворотному напрямку, залишивши потерпілу на узбіччі дороги.

В подальшому відкрито викраденим у ОСОБА_7 майном останні розпорядились на власний розсуд, а саме, перебуваючи в с. Велика Бушинка Немирівського району Вінницької області, викрадений у потерпілої мобільний телефон марки«Sony Ехperia» ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 , який згодом продав його на центральному ринку м.Немирів, а срібну каблучку забрав ОСОБА_6 , яку у нього вилучили працівники поліції.

Всього своїми протиправними діями обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_6 завдали потерпілій ОСОБА_9 майнового збитку на суму 2887,00 грн.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали і підтвердили обставини вчинення ними даного кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті і обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що в березні 2016 року ОСОБА_6 попросив його завести до рідні в с. Зарічне Тульчинського району. Була темна пора доби. ОСОБА_6 заправив його автомобіль і вони поїхали. В с. Зарічне вони не потрапили. Приїхали в м.Тульчин, де в магазині в центрі купили цигарки та воду і поїхали на заправку на круг. ОСОБА_12 показував йому куди їхати, так як він взагалі не орієнтувався в м.Тульчині Вони їхали по вулиці і біля автовокзалу стояла жінка та зупиняла автомобілі в напрямку, який йому показував ОСОБА_6 . ОСОБА_12 сказав йому: «Стань - підвезем». Він зупинився. Жінка відкрила дверці та сказала до якогось села. ОСОБА_12 сказав: «Підвезем». Ми поїхали. ОСОБА_12 показував дорогу, куди їхати. Жінка сиділа ззаду за ОСОБА_13 . Їхали постійно прямо. Коли вони від`їхали від м.Тульчина декілька кілометрів, ОСОБА_12 сказав йому зупинитись, так як він хоче вийти, що він і зробив. ОСОБА_12 взяв в руки ліхтарик та повернувся до жінки і почав ним світити. Жінка вийшла з машини та пішла на праву сторону узбіччя. ОСОБА_14 пішов за нею. Що він там робив він не знає. Пройшло хвилин 5 і він почув якийсь крик та за проханням ОСОБА_15 , який йшов до машини витягнув ззаду сумку та поклав її на узбіччі. Потім сів за кермо і ОСОБА_12 сказав: «Поїхали додому». Він розвернув автомобіль і вони поїхали в с. Велика Бушинка. Він зрозумів, що ОСОБА_12 щось зробив та запитав його: «Що ти зробив?», на що він відповів, що забрав у жінки мобільний телефон. Він йому сказав, що будуть неприємності.

Десь за тиждень до 18.11.2016 ОСОБА_12 дав йому мобільний телефон, який він в березні викрав та попросив його продати. Він 18.11.2016 був в м. Немирів та продав вказаний мобільний телефон за 800 грн. Після цього він сказав ОСОБА_16 , що продав мобільний телефон за 800 грн. і дані кошти залишив собі, так як ОСОБА_12 раніше позичав у нього гроші і був винен йому 1000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 суду показав, що 15 березня на автомобілі, який належить ОСОБА_5 вирішили поїхати до його бувшої дружини ОСОБА_17 в с. Зарічне Тульчинського району, однак до неї не потрапив, так як було пізно, а тому він з ОСОБА_18 вирішили поїхати в м. Тульчин для того, щоб купити цигарок та води. Вони їхали в м. Тульчині по вул..Леонтовича до круга, а саме до заправки, щоб заправити автомобіль. Біля автовокзалу він побачив жінку, яка зупиняла автомобіль і сказав ОСОБА_5 давай візьмемо її підвезем. ОСОБА_19 погодився та зупинив автомобіль. Жінка відкрила двері та запитала: «Куди ви їдете?» і він на її руці побачив каблучку і в нього виник умисел забрати її в жінки. Після цього сказав: «Сідайте». Жінка сіла в автомобіль позаду нього та сказала: «Мені на Капустяни». Він сказав: «Ми вас підвеземо». ОСОБА_19 запитав: «Куди це їхати?». Він відповів: «Прямо». Так як він заправив автомобіль, то вирішив підвезти жінку і вони поїхали в напрямку с.Кирнасівка. Коли автомобілем доїжджали до с.Ганнопіль, він повернув назад голову до жінки та побачив на руці каблучку і думаючи, що вона золота, вирішив нею заволодіти, так як на той час у нього було дуже важке матеріальне становище. Проїхавши с.Ганнопіль, він сказав ОСОБА_20 зупинити автомобіль на узбіччі, так як йому треба вийти на вулицю. ОСОБА_19 зупинив автомобіль. Із кишені куртки він дістав ліхтарик та повернувся до жінки та посвітив ліхтариком їй в ноги. Жінка почала виривати ліхтарик і він, тримаючи ліхтарик в руці, вийшов з автомобіля на вулицю та став на узбіччі. В цей час жінка також вийшла з автомобіля та почала тікати в сторону с.Ганнопіль. Він наздогнав жінку і штовхнув її рукою і вона впала на коліна. Жінка кричала на допомогу та кричала на нього, що він робить? Він взяв її за куртку та запитав на російській мові: «Деньги есть ?» Вона відповіла, що не має. Тоді він наказав зняти каблучку, що вона і зробила. Жінка передала йому каблучку і він поставив її в кишеню своїх джинсів. Після цього він взяв за кишеню куртки жінки і відчув там мобільний телефон. Жінка взяла в руки даний телефон, який він силоміць вирвав з її рук. ОСОБА_19 в цей час знаходився в автомобілі. Після цього він залишив жінку на узбіччі, а сам пішов до автомобіля та сказав ОСОБА_20 , щоб він виніс сумку жінки з автомобіля і залишив на узбіччі, що він і зробив. Після цього, вони сіли в автомобіль, розвернулись і поїхали в с. Велика Бушинка. Мобільний телефон та каблучку він залишив собі. По дорозі ОСОБА_19 запитував його, навіщо він це зробив, на що він нічого не відповів. Викрадені речі він довгий період часу зберігав у себе вдома і ними не користувався. Потім він позичив в людей гроші, які потрібно було повертати, в тому числі і ОСОБА_20 і він вирішив мобільний телефон продати.

В листопаді місяці він зустрівся з ОСОБА_19 та дав йому продати мобільний телефон, яким він заволодів у жінки, на що останній погодився. ОСОБА_19 взяв даний мобільний телефон та наступного дня, коли він з ним зустрівся, повідомив йому, що він продав мобільний телефон за 800 гривень. Оскільки він був винен ОСОБА_20 гроші, то сказав, щоб він отримані за мобільний телефон гроші залишив собі.

Крім визнання обвинуваченими своєї вини в скоєнні інкримінованого їм злочину, їх вина підтверджується показами потерпілої, письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що вона проживала в с.Капустяни, а працювала в м. Тульчині в магазині АТБ продавцем. 15.03.2016 після закінчення роботи приблизно о 20.25 год. вона прийшла на автовокзал м. Тульчина, щоб їхати в с.Капустяни. На автовокзалі людей та автомобілів не було і вона почала зупиняти попутні автомобілі. Біля 21.00 год. біля неї зупинився автомобіль ВАЗ бежевого кольору, номер якого вона не запам`тала. Коли автомобіль зупинився, то невідомі особи опустили трохи переднє пасажирське вікно і чоловік, який сидів на передньому пасажирському сидінні російською мовою запитав її: «Куда єдешь?», на що вона відповіла, що в с. Капустяни. Тоді він сказав їй: «Сідай». Вона сіла в автомобіль і вони поїхали. По дорозі водій автомобіля запитав її, чому вона так пізно їде, на що вона відповіла, що їде з роботи. Більше вони ні про що не розмовляли. Коли вони проїхали поворот на с.Ганнопіль та місток за селом, то водій автомобіля пригальмував і поїхав далі. Проїхавши ще приблизно пів кілометра, водій автомобіля зупинився та чоловік, який сидів на передньому пасажирському сидінні вийшов з автомобіля. Через хвилини 2-3 вказаний чоловік повернувся та сів знову на переднє пасажирське сидіння, при цьому він одразу повернувся назад, та нібито щось шукав на полику під сидінням, та раптом вона почула якийсь звук та побачила в руках цього чоловіка предмет схожий на електрошокер і почала відбиватись, забирати в нього електрошокер, а потім відчинила двері і, вийшовши з автомобіля, почала тікати в напрямку м. Тульчина та невідомий чоловік також вийшов з автомобіля і наздогнав її, при цьому штовхнув і вона впала на землю. Тоді він підійшов до неї, взяв за шию та запитав: «У тебя деньги есть?», на що вона відповіла, що грошей у неї не має та одразу сказав, щоб вона знімала каблучку, що вона і зробила і віддала її йому. Потім він сказав, щоб вона віддала свій мобільний телефон, але вона відповіла, що в неї не має телефону та намагалась його сховати, але чоловік це побачив і забрав його разом з чохлом до нього та сім-карткою «Київстар». Вона почала його просити, щоб він її не чіпав і що в неї більше нічого не має. Тоді невідомий пішов до автомобіля, а вона попросила, щоб вони віддали їй жіночу сумочку. На що невідомий чоловік викинув її сумку з автомобіля та сказав, що вона піде в с. Капустяни пішки. З її сумкою також викинув лоток для яєць, який був з нею, так як вона в магазині купила 10 шт. яєць та пакет з продуктами.

Крім показів потерпілої, вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколом огляду місця події, яким є відрізок автодороги сполученням м.Тульчин-смт.Тростянець, під час якого було виявлено пустий лоток від яєць; протоколом огляду картонної коробки від мобільного телефону марки «Sony Ехperia», яку видала ОСОБА_7 ; висновком експерта № 33 від 18.03.2016, згідно якого у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани в ділянці лівої кисті, саден на обох нижніх кінцівках і дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета ( предметів ), що могло бути в термін і за обставин на які вказує обстежувана і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; висновком експерта № 458 від 05.04.2016, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Sony Ехperia» з урахуванням зносу станом на 15.03.2016 могла становити 2712,00 грн.; довідкою від 12.08.2016 ФОП ОСОБА_21 , згідно якої вартість стартового пакету «Київстар» станом на березень 2016 року становила 15,00 грн.; довідкою ПП ОСОБА_22 , згідно якої вартість 1 г срібла станом на березень 2016 року становила 80,00 гривень; заявою ОСОБА_23 про добровільну видачу мобільного телефону марки «Sony Ехperia» ІМЕІ НОМЕР_2 , який він придбав на ринку м. Немирів в невідомого чоловіка; протоколами пред`явлення особи для впізнання, згідно яких потерпіла ОСОБА_7 впізнала осіб, які відкрито викрали її майно, якими є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; заявою підозрюваного ОСОБА_6 про добровільну видачу срібної каблучки, якою він відкрито заволодів 15.03.2016 на автодорозі між с. Ганнопіль та смт. Кирнасівка.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб доведена в судовому засіданні і їх дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та роль кожного із обвинувачених у його вчиненні, а також суд враховує особи обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які по місцю проживання характеризуються позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувались.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, сприяння в розкритті злочину та відшкодування завданої шкоди, а також знаходження на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, двоє із яких хворіють і потребують індивідуального догляду.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить щире каяття в скоєному, відшкодування завданої шкоди, знаходження на утриманні 2-х неповнолітніх дітей.

З урахуванням викладеного та враховуючи особи обвинувачених, які характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілої, яка претензій до обвинувачених не має, суд призначає покарання обвинуваченим необхідне й достатнє для їх виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів, і, вважаючи можливим виправлення обвинувачених без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільняє ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробовуванням та виконанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Підлягають відповідно до ст. 124 КПК України стягненню в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави понесені по справі судові витрати на залучення експерта за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 263,88 грн.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання з випробовуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбуття покарання з випробовуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання..

Запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи в сумі 263,88 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Sony Ехperia», ІМЕІ якого НОМЕР_2 та срібну каблучку вагою 2,0 г, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити останній, копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 із рукописним текстом виконаним останнім - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: