Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 квітня 2017 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, повернуто скаржнику.
В обґрунтування цього рішення слідчий суддя вказав, що ч.1 ст.304 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) встановлено десятиденний строк на оскарження бездіяльності слідчого і прокурора, перебіг якого, як випливає з п.3 ч.1 ст.169, ч.5 ст.171 КПК, розпочинається із наступного робочого дня, після вилучення та не звернення слідчого з клопотанням про його арешт.
Зі змісту скарги вбачається, що з клопотанням про арешт майна слідчий ОСОБА_7 до слідчого судді не звертався, а тому строк подання скарги на його бездіяльність щодо неповернення даного майна повинен відраховуватися з наступного робочого дня, що слідує за днем, коли має бути подане клопотання про арешт майна, тобто 07 серпня 2016 року.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 зазначив, що ухвала слідчого судді не законна і підлягає скасуванню унаслідок не врахування слідчим суддею того, що бездіяльність слідчого є триваючою. Ця бездіяльність в чергове повторилась, коли слідчий своїм листом від 06 квітня 2017 року відмовив у поверненні тимчасово вилученого майна. Скаргу слідчому судді ОСОБА_5 подано 14 квітня 2017 року, тобто у десятиденний строк з моменту коли він дізнався про рішення слідчого, а тому у скарзі до суду не ставилось питання про поновлення строків подачі скарги, оскільки їх не порушено.
Крім того, слідчий суддя не виконав покладених на нього функцій щодо судового контролю, а іншого способу відновлення прав володільця майна КПК не
_______________________________________________________________________________________________
№ 11сс/787/189/ 2017 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст.ст. 303, 304 КПК Доповідач ОСОБА_1 визначено.
Просив скасувати ухвалу слідчого судді від 14 квітня 2017 року про повернення скарги ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову у поверненні тимчасово вилученого майна та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на рішення слідчого Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про неповернення тимчасово вилученого майна направити на новий судовий розгляд по суті в той же суд в іншому складі.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід скасувати, виходячи з наступного.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження встановлено ст.2 КПК.

До вказаних прав віднесено і право приватної власності. Як встановлено ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається з відповіді слідчого Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 06.04.2017 р., ОСОБА_5 рекомендовано звернутися до Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури з питанням щодо повернення його автомобіля «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 . При цьому слідчий послався на ч.7 ст.237 КПК (вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном) та ст.169 КПК (рішення по тимчасово вилученому майну приймається прокурором).

Колегія суддів зауважує, що остання з цих норм викладена так:
1. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.
Як правильно зазначено у скарзі ОСОБА_5 , повернення тимчасово вилученого майна не є лише компетенцією прокурора чи слідчого судді, а згідно ч.5 ст.171 КПК і - слідчого.

Також у скарзі зазначено, що 05.08.2016 р. у ході огляду місця події слідчим оглянуто та вилучено автомобіль марки «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , а також мотопомпу, пожежні шланги та інші речі. Постановою слідчого від 06.08.2016 р. вилучені речі приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та залишено на зберігання на території Дубровицького відділення поліції.

26.12.2016 р. справу закрито за відсутності події кримінального правопорушення, з реабілітуючої обставини, а відповідно до ч.1 ст.100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що слідчим суддею матеріали вказаного кримінального провадження не вивчалися, оскільки від органу досудового слідства витребувані не були. Відтак висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_5 пропущено строк оскарження, колегія суддів вважає передчасним.
Врахувавши вказані обставини колегія суддів дійшла висновку, що постановивши рішення про повернення скарги ОСОБА_5 , слідчим суддею місцевого суду не виконано покладених на нього законодавцем функцій судового контролю, чим допусщено істотні порушення вимог КПК. Як встановлено ч.1 ст.412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Тому в силу положення п.3 ч.1 ст.409 КПК, таке істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування цієї ухвали.
Оскільки скаргу ОСОБА_5 не було розглянуто слідчим суддею по суті, то апеляційний суд позбавлений можливості постановити нову ухвалу і тому слід призначити розгляд скарги в суді першої інстанції по суті.
Твердження ОСОБА_5 щодо належності йому як автомобіля «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , та майна, яке знаходилось у цьому транспортному засобі. підлягають перевірці у ході розгляду скарги по суті. При цьому слідчому судді також слід перевірити чи було дотримано вимог ст.104 КПК щодо огляду вказаного майна.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 415, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 квітня 2017 року про повернення скарги ОСОБА_5 на рішення слідчого Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про неповернення тимчасово вилученого майна скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3