УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Слідчого управління ГУ Національної поліції в Київської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Слідчого управління ГУ Національної поліції в Київської області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 вніс до суду клопотання, погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні Слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000060 від 19.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що прокуратурою Київської області було проведено перевірку щодо законності використання земель лісового фонду на території ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено, що рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 № 71/1-4-ХХІV від 25.06.2002 «Про віднесення земель ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обслуговує ІНФОРМАЦІЯ_3 » віднесено землі, вкриті деревною рослинністю (крім наданих у власність чи користування) в межах ІНФОРМАЦІЯ_2 до земель житлової та громадської забудови і зараховані їх землями запасу, які обслуговує Бучанською лісогосподарською установою. Деревну рослинність, відповідно даного рішення віднесено до категорії зелених насаджень у межах селища й догляд за зеленими насадженнями покладено на Бучанську лісогосподарську установу.

Крім того встановлено, що земельні ділянки лісового фонду, які віднесені до земель житлової та громадської забудови рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.06.2002 перебували у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі плану лісонасаджень ІНФОРМАЦІЯ_5 зеленого господарства лісовпорядкування 1988 року та таксаційного опису Бучанської лісної дачі Бучанського комунального лісгоспу 1989 року.

Крім цього, за інформацією Державного лісогосподарського об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 21.10.2003 № 61-665, щодо розгляду листа ІНФОРМАЦІЯ_7 з приводу переведення земель лісового фонду Ірпінського регіону до земель житлової та громадської забудови встановлено, що Бучанський лісгосп (в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_8 ) організований в 1954 році згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 на базі ІНФОРМАЦІЯ_10 на загальній площі 4461 га. До його складу ввійшли вісім лісових дач, в тому числі Бучанська 890 га.

Проведеною перевіркою встановлено, що при прийнятті вищевказаного рішення ІНФОРМАЦІЯ_11 допущено ряд істотних порушень вимог земельного та лісового законодавства.

Перевіркою встановлено, що рішенням ІНФОРМАЦІЯ_12 від 22.10.2004 № 219-17-ІV «Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області» затверджено межі населеного пункту смт. Буча, розроблені ДП « ІНФОРМАЦІЯ_13 ».

Відповідно до рішення ІНФОРМАЦІЯ_12 від 22.10.2004, загальна площа смт. Буча складає 2658,1362 га. До вказаної площі увійшли землі, які раніше рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.06.2002 № 71/1-4-ХХІV віднесено до земель житлової та громадської забудови і зараховано їх землями запасу, які обслуговує ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Таким чином, до прийняття обласною радою 22.10.2004 рішення, яким встановлено межі смт. Буча, земельні ділянки, цільове призначення яких змінювалось спірним рішенням від 25.06.2002 № 71/1-4-ХХІV, знаходились за межами населеного пункту і ІНФОРМАЦІЯ_14 відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України не мала повноважень ними розпоряджатись.

Крім того встановлено, що навіть після встановлення меж смт. Буча рішенням обласної ради від 22.10.2004, спірні землі мали б залишатись у державній власності, хоча і були включені в межі населеного пункту.

Перевіркою встановлено, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 71/1-4-ХХІV від 25.06.2002 прийнято за відсутності згоди державного органу лісового господарства області та за відсутності відповідного проекту землеустрою.

Також вказує, що у подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_11 прийнято ряд незаконних рішень про надання у власність земельних ділянок лісового фонду громадянам України.

16.10.2014, 21.10.2014 допитано в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які повідомили, що ніколи не зверталися до ІНФОРМАЦІЯ_15 з метою отримання на безоплатній основі земельні ділянки у власність.

Документи, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_15 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , містять індивідуальні сліди підписів, рукописного тексту, а також технічну інформацію, тому їх дослідження, огляд, приєднання як доказу, можливі лише в разі надання тимчасового доступу до них та вилучення.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене ним клопотання та просив його задовольнити, пояснивши, що отримані в результаті документи будуть використані під час досудового розслідування кримінального провадження за № 0000060.

Вивчивши матеріали клопотання, врахувавши думку слідчого, який підтримав заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За умовами ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні, як на підставу звернення до суду із відповідним клопотанням, послався на вказівки прокурора для звернення до суду, однак, у матеріалах поданого клопотання не міститься доказів, що підтверджували б спроби отримати документи, доступ до яких просить надати слідчий, до звернення до суду з клопотанням. Тобто, слідчим не вжито всіх заходів для досудового вирішення вказаного питання, не дотримано механізму звернення до суду, у зв`язку із чим клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 110, 163-165, 309 та 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Слідчого управління ГУ Національної поліції в Київської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: