Справа № 488/1217/17
Провадження № 1-кс/488/132/17 р.
УХВАЛА

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , власника майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_4 , представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В:
У клопотанні слідчого, посилаючись на те, що автомобіль "Opel Vectra B" д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , у якого під час перевірки документів було виявлено відсутність будь-яких ідентифікуючих ознак окрім таблички з номером кузову, який прікріплений з правої сторони біля переднього пасажирського місця, тобто конфігурація знаків номера відрізняється від заводського виконання символів та наявні сліди перебивання пластинки на номері кузову, ставиться питання про накладення судом арешту на зазначений автомобіль.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав.
ОСОБА_4 та його представник проти задоволення клопотання заперечували з мотивів того, що ОСОБА_4 є потерпілим по даній справі та добросовісним набувачем зазначеного автомобілю. У лютому 2017 року ним було укладено договір з фірмою Автогалактика, за яким останні зобов`язалися підшукати необхідний для ОСОБА_6 автомобіль. 13.02.2017 року він разом із представниками фірми Автогалактика прибули до Баштанського району, де громадянин за прізвищем ОСОБА_7 , на якого було оформлено договір страхування на автомобіль, продав йому автомобіль "Opel Vectra B" д/н НОМЕР_1 за 1 800 доларів США, про що він склав розписку. При цьому, оформленням усіх документів за даним договором, перевірку в органах МРЕО здійснювала фірма Автогалактика. З приводу шахрайських дій фірми Автогалактика він має намір звертатися до суду.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що:
02.04.2017 до Корабельного ВП ГУНП надійшов рапорт від співробітника патрульної поліції про те, що під час несення служби було зупинено автомобіль Opel Vectra-B н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , під час перевірки вузлів та агрегатів т/з було виявлено відсутність будь-яких ідентифікуючих ознак окрім таблички з номером кузову, який прикріплений з правої сторони біля переднього пасажирського місця.
В період часу з 10:00 годин до 10:40 годин за адресою: м. Миколаїв, вул. Янтарна 64 співробітниками поліції Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль "Opel Vectra B" д/н НОМЕР_1 .
Відповідно до реєстраційної картки ТЗ, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю "Opel Vectra B" д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 170 ч.2 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів проте, відповідно до ч. 11 вказаної норми заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 п.2, ч.10 п.2, ч.11 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно із ч.1, ч.3 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані до клопотання матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого, виходячи із наступного:
судом встановлено, що ОСОБА_4 - згідно фактичного користування, є добросовісними набувачем автомобіля "Opel Vectra B" д/н НОМЕР_1 .
Жодних фактичних даних, що автомобіль неправомірно перебуває у користуванні ОСОБА_4 , числиться в угоні або будь-які особи на нього претендують слідчий суду не надав.
З реєстраційної картки ТЗ також не вбачається порушень реєстрації транспортного засобу.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 фактично є потерпілою особою у даній пригоді, під час придбання автомобілю не знав та не міг знати про факт підроблення номеру кузову, останній зацікавлений у встановленні істини по справі з метою захисту порушених прав, тому підстав вважати, що ОСОБА_4 приховає, пошкодить, псує, передасть чи знищить дане майно у суду немає.
Таким чином, суд вважає, що слідчий не обгрунтував свою позицію та не довів існування жодних обставин, які б підтверджували, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Суд приходить до висновку, що слідчим і прокурором не доведено необхідності такого арешту, наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Поміж іншого, суд вважає, що накладення арешту, про який просить слідчий, призведе до суттєвого обмеження прав осіб, які ним користуються та які є добросовісними його набувачами, що не є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне у клопотанні слідчого відмовити.
На підставі викладено, керуючись вимогами статей 131,132,170-173 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1