Провадження №1-м/748/1/17
Єдиний Унікальний № 748/361/17
У Х В А Л А
14 лютого 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши в залі судових засідань Чернігівського районного суду Чернігівської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність до законодавства України відносно ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
31 січня 2017 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України. 06 січня 2017 року наказом № 21/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком білоруського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковпита Чернігівського району Чернігівської області, громадянини України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України Республікою Білорусь, Міністерство юстиції України клопоче про визначення норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком суду Партизанського району м. Мінська від 29 травня 2015 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку суду Партизанського району м. Мінська від 29 травня 2015 року.
Вироком суду Партизанського району м. Мінська від 29 травня 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст.328 КК РБ (незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх прескурантів та аналогів) - до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відбуванням покарання у виправній колонії посиленого режиму. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 вираховувати з 29 травня 2015 року. При цьому у вироку суду зазначено про зарахування в строк відбуття покарання час перебування ОСОБА_4 під вартою з 19 січня 2015 року по 28 травня 2015 року.

Ухвалою Судової колегії по кримінальних справах Мінського міського суду від 14 серпня 2015 року вирок суду Партизанського району м. Мінська від 29 травня 2015 року змінено, збільшено строк призначеного ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 328 КК з 8 років до 10 років.

06 січня 2017 року на підставі Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання.
За результатами вивчення матеріалів запиту на відповідність вимогам статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року, та статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, Міністерством юстиції України було встановлено відсутність обставин, які виключають (передачу) прийняття засудженої особи, та прийнято рішення про прийняття громадянина України ОСОБА_4 засудженого вироком суду Республіки Білорусь, для подальшого відбування покарання в Україні.
ОСОБА_4 є громадянином України, висловив письмове бажання бути переданим в Україну для відбування покарання. ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 328 Кримінального кодексу Резспубліки Білорусь (незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх прескурантів та аналогів).
ОСОБА_4 відбуває покарання у виправній установі «Виправна колонія № 17» управління Департаменту виконання покарань МВС Республіки Білорусь в Могильовській області. Кінець відбуття строку покарання 18 січня 2025 року.
Суд, вивчивши та перевіривши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням позиції прокурора, який підтримав клопотання Міністерства юстиції України, вважає за необхідне привести вирок суду Республіки Білорусь стосовно ОСОБА_4 у відповідність з законодавством України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставіЗакону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні органи держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.
Статтею 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а)повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зараховувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Виходячи з положень ст. 10 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, в разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При цьому суд, як це зазначено у ч.3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце його проживання в Україні: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.
ОСОБА_4 висловив бажання бути переведеним в Україну, що підтверджується його письмовою заявою від 04 жовтня 2016 року.
Вирішуючи питання про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, суд враховує наступні положення законодавства України.
Визначаючи статтю закону України про кримінальну відповідальність, якою передбачена відповідальність за кримінальний злочин, вчинений засудженим, суд виходить з того, що ОСОБА_4 , як встановлено вироком суду РБ, здійснив незаконне з метою збуту зберігання наркотичних засобів за попередньою змовою осіб, що кваліфікується за ч.3 ст. 328 КК Республіки Білорусь.
Частина друга статті 307 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини та караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Таким чином відповідно до Кримінального кодексу України дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.2 ст. 307 КК України.
Тому на підставі вищевикладеного та з урахуванням положень ч.4 ст.610 КПК України, слід визначити засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст. 307 КК України, не змінюючи міри покарання, яка була визначена вироком іноземної держави - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
З 24 грудня 2015 року вступив в силу Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, відповідно до якого судом зараховується строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
При приведенні вироку Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, суд за власною ініціативою, вважає за доцільне зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 19 січня 2015 року до 14 серпня 2015 року у строк відбутого покарання відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України.
На підставі вищезазначеного та керуючись Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ст. 9-11 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, ст.ст. 602,606,609,610 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Привести вирок суду Партизанського району м. Мінська від 29 травня 2015 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 307 Кримінального Кодексу України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання за вироком суду Партизанського району м. Мінська від 29 травня 2015 року строк попереднього ув"язнення з 19 січня 2015 року по 14 серпня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Копію ухвали надіслати Міністерству юстиції України та центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

СуддяОСОБА_1