У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_6 - про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю с. Теклине, Смілянського району, Черкаської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, не працюючому, раніше судимому

у кримінальному провадженні за № 0014508 від 06.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за № 0014508 від 06.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий, посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз 31.05.2013 року Смілянським міським судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 6 місяців по вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 13.08.2012 року та кінцевим визначено позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, відбував покарання в Черкаській ВК № 62 з 23.07.2013 року та по визначенню Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.03.2016 року відповідно до ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяці 22 дні, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову, повторно, вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Обгрунтував клопотання тим, що ОСОБА_4 , 03.12.2016 року, приблизно 23 год. 20 хв., перебуваючи разом із ОСОБА_7 , побачили потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в залі очікування «Конкорс», що розташований на другому поверсі Центрального вокзалу станції Київ-Пасажирський, та який періодично спускався східним маршем до платформи колії № 14 Центрального вокзалу ст. Київ-Пасажирський, на вулицю, курити, при цьому розмовляючи по телефону, а на спині у останнього висів рюкзак чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння особистим майном ОСОБА_8 , та з цією метою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вступили у злочинну змову.

Зазначено, що реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, згідно розподілених ролей, ОСОБА_4 спустився до середини східного маршу, який веде до платформи колії № 14 та очікував потерпілого ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 , в цей час, згідно домовленості та розподілених ролей, спустився на вулицю, та перебував на платформі колії № 14, теж очікуючи коли ОСОБА_4 дочекається потерпілого та почне діяти.

Вказано, що 03.12.2016 року, приблизно о 23 год. 30 хв., під час того, як потерпілий ОСОБА_8 здійснював спуск до платформи колії № 14 та розмовляв по телефону, в цей момент, ОСОБА_4 , який стояв на східцях та очікував на нього, наніс один удар кулаком в область щелепи потерпілого, від чого останній відчув фізичний біль та не втримавшись на ногах впав на підлогу та у нього з руки випав мобільний телефон. Побачивши це, ОСОБА_4 , схопив мобільний телефон марки «HTC Desire 310», темно-синього кольору, який був придбаний 5 січня 2013 року за 4500 грн та в якому знаходились сім-картки мобільних операторів зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_1 та «МТС Російський» за № НОМЕР_2 , на рахунку грошових коштів не було та самі СІМ картки матеріальної цінності не становлять, та зник з викраденим майном у невідомому напрямку, після чого, почав очікувати від ОСОБА_7 , умовної позначки чи телефонного дзвінка, під час чого останній мав повідомити, які дії ОСОБА_4 мають буди в подальшому. А ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, згідно розподілених ролей, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , та під вигаданим приводом запропонував останньому допомогу, на що потерпілий не заперечував.

Слідчий зазначив, що продовжуючи свої злочинні дії, діючи виключно з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння іншими цінними речами та грошима потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , запропонував останньому вжити спиртних напоїв, нібито прийти до тями, на що потерпілий не заперечував та з цією метою вони вдвох направились до ТЦ «Полісся», що розташоване на вокзальному комплексі ст. Київ-Пасажирський, де почали вживати спиртні напої. В подальшому, через деякий проміжок часу, 03.12.2016 року, приблизно о 01 год. 20 хв., ОСОБА_7 повідомив потерпілому ОСОБА_8 , що необхідні грошові кошти, з метою придбати ще спиртних напоїв і саме для цього потерпілий повинен зняти гроші з банкомату. Потерпілий ОСОБА_8 , в свою чергу погодився та разом з ОСОБА_7 підійшли до банкомату розташованого поряд з ТЦ «Полісся», де потерпілий, знав зі своєї банківскої картки банку «Приватбанк» грошові кошти в сумі 300 гривень, що не задовільнило ОСОБА_7 і він почав здійснювати моральний тиск на потерпілого, погрожуючи застосуванням насильства, при цьому дав останньому ляпас долонею руки по лицю потерпілого. ОСОБА_9 , злякавшись за своє життя та здоров`я, почав робити вигляд, що перебуває в дуже сильному стані алкогольного сп`яніння та не може ввести пін-код до банківської картки. Тоді, ОСОБА_7 , розуміючи що потерпілий знаходиться в безпорадному стані, вирішив відвести його за зупинку громадського транспорту, яка розташована навпроти входу до Центрального вокзалу ст. Київ-Пасажирський, з метою заволодіти банківською карткою та рюкзаком з майном, який висів у потерпілого ОСОБА_8 за спиною.

Вказано, що продовжуючи свої злочинні дії, діючи виключно з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_10 , підвів потерпілого до зупинки громадського транспорту, де зустрів ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб. Повідомивши ОСОБА_4 , що потерпілий перебуває в безпорадному стані, а саме в стані алкогольного сп`яніння, вступив в злочинну змову, направлену на заволодіння особистим майном потерпілого ОСОБА_8 з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами. В подальшому, ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_4 , почали обшукувати кишені та рюкзак потерпілого, та викрали у останнього з кишені куртки гаманець, вартістю 80 гривень, в середині, якого знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень, кредитна картка банку «Приватбанк», рюкзак на бирці якого був напис «Go easy» чорного кольору із зображенням дракона червоного кольору, вартістю 600 грн в середині якого знаходилось наступне: паспорт громадянина України виданого на ім`я потерпілого; картка фізичної особи платника податків (ідентифікаційний код) на ім`я потерпілого; військовий квиток на ім`я потерпілого; посвідчення водія на ім`я потерпілого; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Фольксваген Транспортер Т5»; дві довідки лікарів нарколога та психіатра відповідно; ключ від автомобіля «Фольксваген Транспортер Т5» з брилоком двосторонньої сигналізації, матеріальної цінності не становлять; мобільний телефон «Леново Notе K 5», чорного кольору,ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 , який був придбаний 20 вересня 2016 року за 6 999 грн; в даному телефоні знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» за № НОМЕР_5 , на рахунку грошей не було та картки матеріальної цінності не становлять, та карта пам`яті марки Transcend MicroSDHC на 32GB придбана 20 вересня 2016 року за 280 грн; зарядний пристрій до мобільного телефону, білого кольору вартістю 50 грн; зовнішній акумуляторний пристрій для зарядки мобільних телефонів вартістю 199 грн; продукти харчування та ліки, що не представляли для матеріальної цінності.

Зазначено, що в подальшому, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, залишивши потерпілого ОСОБА_8 на зупинці та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Вказав, що злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та інших невстановлених осіб, потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріального збитку на загальну суму 17008 гривень

Слідчий вказав, що таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненими повторно, поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

А тому, 08.12.2016 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вказує, що є підстави вважати, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років.

Вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим слідчий просив про задоволення клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, а також запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ніде не працює, не має джерела доходу, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час досудового слідства встановлена відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України наявність ризиків, які, враховуючи репутацію підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки може вчиняти інші протиправні дії, так-як після вчинення злочину підозрюваний ОСОБА_4 зник з місця його вчинення, може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останнього показів в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення, через що застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатніми для запобігання цим ризикам.

Отже, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та не встановлено будь-яких підстав для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, зокрема, не було надано відповідних доказів щодо наявності у підозрюваного захворювань, які виключають і унеможливлюють його перебування під вартою, а також можливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначав розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинений з застосуванням насильства.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Теклине, Смілянського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 57 (п`ятдесяти семи) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, рахувати з 09.12.2016 18 год. 00 хв.

Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою 03.02.2017 о 20 год. 00 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1