Провадження № 1-в/537/450/2017
Справа № 537/2852/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у виїзному судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2
про умовно-дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області із заявою, в якій просив звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 підтримав.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 проти задоволення заяви засудженого заперечував з тих підстав, що з дати винесення попередньої ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 не пройшов передбачений чинним законодавством строк для повторного звернення до суду з аналогічним клопотанням.
Представник Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.
Суд, вислухавши думку прокурора, представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)», засудженого, його захисника, дослідивши та проаналізувавши матеріали особової справи, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, за статтею 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці. На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Строк відбування покарання рахувати з 10 листопада 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10 березня 2016 року вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року змінено в частині призначення покарання шляхом його пом`якшення, вважати ОСОБА_4 засудженим за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 69 КК України, на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На підставі частини 5 статті 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття ним покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 10 листопада 2015 року по 10 березня 2016 року включно.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області розглянуто клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку статті 81 КК України, та ухвалою від 20 квітня 2017 року, яка набрала законної сили 10 травня 2017 року, відмовлено засудженому в задоволенні поданого клопотання.
Положеннями частини 6 статті 539 КПК України та частини 7 статті 154 КВК України передбачено, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
За викладених обставин, оскільки ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2017 року ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, він має право на повторне звернення до суду з аналогічним клопотанням не раніше, ніж через шість місяців задня винесення судом ухвали про відмову в задоволенні попереднього клопотання, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України.
Керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1