Вирок

Іменем України

Справа № 711/6944/14-к

Провадження № 1кп/712/66/17

07 березня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4
за участю:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників адвокатів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представників потерпілого адвокатів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001162 відносно ОСОБА_12 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої регіональним представником ГО « Жінки третього тисячоліття », проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_12 , маючи умисел на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, в період часу з квітня 2010 року по серпень 2011 року вчинила сплановані шахрайські дії відносно ОСОБА_13 та заволоділа його майном ( грошовими коштами ) при наступних обставинах.

Так, 27.04.2010 року в денний час ОСОБА_12 , являючись згідно договору купівлі-продажу від 25.05.2006 року власником будинку АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що вказаний об`єкт нерухомості є предметом іпотеки в забезпечення кредитних зобов`язань за договором № 84/2006-І, укладеного нею з ВАТ «Кредобанк» 26.05.2006 року, діючи в порушення його умов в частині обов`язку іпотекодавця не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб, у вказаний час, знаходячись в приміщенні офісу ріелторської фірми «Пропозиція», що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Симоненка, 3, завідомо не маючи наміру виконувати свої зобов`язання уклала з ОСОБА_13 попередній договір про прийняття зобов`язань щодо продажу останньому вищевказаного домоволодіння, приховавши факт його перебування в іпотеці зазначеної фінансової установи, та усвідомлюючи неможливість здійснення потерпілим реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, того ж дня отримала від останнього кошти в сумі 45 000 ( сорок п`ять тисяч ) доларів США в якості авансу, завідомо не маючи наміру і можливості вчинити оформлення договору купівлі-продажу будинку. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, з метою переконання потерпілого у дійсності своїх намірів щодо реалізації будинку, 11.05.2010 року в денний час ОСОБА_12 уклала з ОСОБА_13 ще один попередній договір, згідно якого в рахунок часткової оплати за продаж будинку в приміщенні вищевказаної фірми отримала від потерпілого додаткові грошові кошти в сумі 32 000 ( тридцять дві тисячі ) доларів США, а 31.08.2011 року спонукала останнього до передачі їй повної суми вартості будинку, оскільки їй нібито були необхідні кошти для пришвидшення належного оформлення документів на самочинну реконструкцію будинку, завідомо не маючи наміру виконувати умови домовленостей та між ними укладено додаткову угоду № 2 до зазначеного договору, згідно якого ОСОБА_12 за вказаною адресою отримала 13 000 ( тринадцять тисяч ) доларів США і зобов`язувалася до 03.10.2011 року укласти та належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, однак до цього часу відповідний договір купівлі-продажу нерухомого майна не уклала, а отримані грошові кошти використала на особисті потреби, в результаті чого умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, реалізуючи єдиний злочинний намір, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 на загальну суму 90 000 ( дев`яносто тисяч ) доларів США, що згідно курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на момент вчинення кримінального правопорушення становить 713 922 гривні, що більш ніж у 1517 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинила матеріальних збитків потерпілому на вказану суму, що є шкодою у особливо великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та пояснила, що в її власності був будинок АДРЕСА_2 . При отриманні кредиту в « Кредобанку » вона передала вказаний будинок в заставу банку. В подальшому, коли потерпілий виявив бажання придбати будинок за допомогою агентства нерухомості, вона досягла угоди з працівниками банку, що самостійно продасть будинок, а отримані кошти передасть в якості погашення боргу. В подальшому нею так і було зроблено. Оскільки кошти від потерпілого вона отримувала частинами, то частину коштів вона віддала працівникові банку, який вів її справу, не отримавши про це жодних документів. Частина коштів лишилася в неї. В подальшому працівник банку перевівся працювати до м. Київ і вона дізналася, що кошти в якості погашення її боргу на рахунок банку не надходили. Вважає, що мають місце цивільно правові відносини між нею та потерпілим, просила її виправдати.

Вина обвинуваченої підтверджується зібраними по справі доказами :
-показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що в 2010 році вирішив купити будинок і звернувся в ріелторську фірму «Пропозиція», де йому запропонували будинок, власницею якого була ОСОБА_12 .. Оскільки він продав квартиру і іншого житла не мав, то домовився з власницею будинку, що він з сім`єю заселиться в будинок і віддасть їй одразу половину вартості будинку 45 000 доларів США. 27.04.2010 року вони підписали угоду з ОСОБА_12 про купівлю будинку за 90 тисяч доларів США і він під розписку передав ОСОБА_12 45 тисяч доларів США. Після цього вони заселилися і зробили ремонт в будинку, на який витратили близько 20 тисяч доларів. В травні ОСОБА_12 сказала, що у неї виникли проблеми з документами, хоча при перших зустрічах запевняла, що з документами все гаразд. Також вона сказала, що їй потрібні гроші на лікування матері. 11 травня 2010 року він передав їй ще 32 тисячі доларів США. Вона обіцяла підписати договір у нотаріуса до 27 травня 2010 року. В подальшому вона казала, що документи майже готові, і 31.08.2011 року він віддав їй ще 13 тисяч доларів США. В 2012 році він дізнався, що на будинок накладений арешт, а в 2013 році до нього прийшли з ДВС державний виконавець ОСОБА_14 для опису майна та подальшої реалізації на торгах. ОСОБА_12 на той час не було в місті. Будинок на торгах не продався і згодом він викупив будинок в ВАТ «Кредобанк». Крім того, в 2012 році він дізнався, що ОСОБА_12 з дитиною зареєструвалася в будинку, який він купив, без його відому;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні підтримав покази, дані на досудовому слідстві та пояснив, що на початку 2010 року до нього звернулася ОСОБА_12 з проханням продати будинок. Він передивися документи і подав оголошення. Доступу до реєстру обтяжень у нього не було. ОСОБА_13 вирішив придбати вказаний будинок. ОСОБА_12 повідомила, що перепланування будинку не узаконене і для цього потрібен час і гроші. 27 квітня 2010 року вони підписали попередню угоду і ОСОБА_13 віддав ОСОБА_12 під розписку 45 000 доларів США. ОСОБА_13 заселився, зробив ремонт. Пізніше, 11 травня 2010 року він передав ще 32 000 доларів США, як пояснила ОСОБА_12 для лікування матері. Потім потерпілий передав ОСОБА_12 ще 13 000 доларів США. Всі передачі грошей проходили в присутності свідка. Також зазначив, що він пропонував ОСОБА_12 допомогти узаконити перепланування, але вона відмовилася;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні підтримав покази, дані на досудовому слідстві та пояснив, що працював ріелтором в ФОП ОСОБА_17 РФ «Пропозиція» і неодноразово бачив в офісі обвинувачену та потерпілого, які домовлялися про продаж будинку. Вказаною угодою він не займався;

-показаннями свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні підтримала покази, дані на досудовому слідстві та пояснила, що вони з чоловіком вирішили придбати будинок та звернулись в ріелторську фірму. Там їм запропонували будинок, власником якого була ОСОБА_12 .. Вони продали квартиру і переселилися в будинок, одразу заплативши половину вартості 45000 доларів США. ОСОБА_12 постійно запевняла їх, що займається оформленням документів по узаконенню перепланування. Вони зробили ремонт в будинку і продовжували жити в ньому. Згодом, двома частинами вони виплати всю суму. ОСОБА_12 при оформленні угоди не повідомляла про обтяження і заборгованості по банку;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні підтримала покази, дані на досудовому слідстві та пояснила, що працювала в ДВС і у неї в провадженні знаходилось зведене виконавче провадження відносно ОСОБА_12 , з виконавчим написом нотаріуса, в якому було визначено спосіб виконання рішення із зверненням стягнення на житловий будинок АДРЕСА_2 . Вона організувала проведення виконавчих дій, для чого виїхала на місце знаходження майна боржника і здійснила опис та арешт майна боржника. Потім його було передано на експертну оцінку. Вона передала майно на реалізацію, але оскільки воно не продавалось, зробила його переоцінку, згодом ще одну. Потім вона запропонувала стягувачам залишити майно собі, але відповіді не отримала. Під час проведення опису майна, був присутній чоловік, який повідомив, що купив зазначений будинок і є власником, але по документах власником була ОСОБА_12 .. Будинок був в іпотеці, однак в ході виконання було виявлено, що судом був накладений арешт на вказаний будинок в іншій справі;

-даними договору іпотеки № 84/2006-1 від 26.05.2006 року, укладеного між ЧФ ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_12 , що підтверджує факт перебування будинку в іпотеці на момент вчинення ОСОБА_12 інкримінованих їй дій;

-даними попереднього договору від 27.04.2010 року, попереднього договору від 11.05.2010 року та додаткової угоди № 2 від 31.08.2011 року, укладених між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 що підтверджує факт вчинення ОСОБА_12 шахрайських дій відносно потерпілого та намагання надати їм вигляду цивільно правових відносин;

-розписками від 27.04.2010 року, 11.05.2010 року, 31.08.2011 року, 05.09.2012 року, складених ОСОБА_12 , що підтверджує факт заволодіння нею грошовими коштами потерпілого;

-даними інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 2810146 про реєстрацію права власності на Ксеновонтову на будинок АДРЕСА_2 станом на 23.04.2012 року;

-даними відповіді ЦВ ДВС Черкаського МУЮ від 22.10.2013 року про те, що станом на вказану дату відсутні правові підстави для зупинення виконавчого провадження з примусового виконання напису № 1040, виданого 10.04.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_19 про звернення стягнення на нерухоме майно, саме жилий будинок АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 .. Сума заборгованості перед ПАТ « Кредобанк » станом на 10.04.2010 року складає 410 576, 40 грн.;

- даними довідки та роздруківки руху коштів, вилучених у ПАТ «Кредобанк» про заборгованість ОСОБА_12 та погашення боргу за період з 27.10.2010 року.

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім тих, що досліджено в судових засіданнях, не надійшло.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, всебічного і об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_12 обвинувачення доведене.

Невизнання вини обвинуваченою суд оцінює як обраний спосіб захисту, переслідуючий мету уникнення відповідальності за скоєне та, відповідно, пом`якшити покарання. Доводи обвинуваченої повністю спростовуються зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, насамперед показами потерпілого про вчинення шахрайських дій обвинуваченою, свідків. Відповідні покази є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження, а тому суд вважає їх достовірними.

Суд вважає, що наведені по справі докази вини обвинуваченої, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством. Підстав для сумніву в їх об`єктивності у суду немає. Покази потерпілого та свідків належним чином перевірені, як на стадії досудового слідства так і в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_12 суд кваліфікує за:

-ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченої, яка на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність обвинуваченої судом не встановлено.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування та речові докази відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням в сумі 713 922 гривень, на підставі ст. 1166 ЦК України, підлягає до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_12 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді 6 (шести ) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю.

По набуттю вироку чинності запобіжний захід ОСОБА_12 обрати у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду. Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням у розмірі 713 922 ( сімсот тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві ) гривні.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області, а обвинуваченою з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3