08 грудня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу представника ОСОБА_3 про визнання неправомірною бездіяльності прокурора та зобов`язання вчинити дії, -
Скаргу обґрунтовує наступним чином. 07 листопада 2016 року в кв. АДРЕСА_1 проведений обшук, за наслідком якого вилучено речі, документи та грошові кошти, які є власністю ОСОБА_4 , і на вилучення яких в ухвалі про проведення обшуку, слідчий суддя дозволу не давав. Вилучені речі та документи не входять до переліку того майна та документів, дозвіл на вилучення яких надано в ухвалі про проведення обшуку, а тому є тимчасово вилученим майном. У строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий чи прокурор до суду із клопотанням про арешт вилученого майна не звернулися. На письмове клопотання про повернення цих речей та документів від прокурора на її адресу надійшла відповідь про те, що вилучені банківські карти у кількості 5 шт. та системний блок повернути її дочці ОСОБА_5 , однак підстав для повернення грошових коштів, а саме: однієї купюри номіналом 50 доларів США, не встановлено. Спираючись на норми ст.ст. 167-169, 171, 303 КПК України, прохає скаргу задовольнити.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту клопотання.
Прокурор у судове засідання не з`явився. Представник скаржника не заперечувала проти розгляду скарги за його відсутності. З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за відсутності прокурора та винесено ухвалу.
Відповідно до вимог ст.ст. 167, 168, 169 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вислухавши представника скаржника, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 07 листопада 2016 року в кв. АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, проведений обшук, внаслідок якого вилучено речі, документи та грошові кошти, які є власністю ОСОБА_4 , а саме: банківські карти у кількості 5 шт., системний блок та одна купюра номіналом 50 доларів США - серії MG № 08074336. Зазначене майно, зокрема, купюра номіналом 50 доларів США - серії MG № 08074336, має ознаки тимчасово вилученого. Враховуючи те, що прокурором не надано належних доказів тому, що вилучені речі мають доказове значення по справі, і з цією метою він звернувся до суду для накладення на нього арешту, а слідчий суддя наклав арешт на це майно, з метою недопущення порушення права володіння та користування ОСОБА_4 її зазначеним майном, вважаю за можливе задовольнити скаргу та зобов`язати прокурора Дніпровської прокуратури № 2 ОСОБА_6 повернути вилучене 07 листопада 2016 року майно, яке є власністю ОСОБА_4 .
З тих підстав, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя не має повноважень визнавати чиїсь дії чи бездіяльність правомірними або неправомірними, підстав для задоволення скарги у цій частині немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 60, 214, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу представника ОСОБА_3 про визнання неправомірною бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора Дніпровської прокуратури № 2 ОСОБА_6 повернути вилучене 07 листопада 2016 року під час проведення обшуку в кв. АДРЕСА_1 майно, яке є власністю ОСОБА_4 , - одну купюру номіналом 50 доларів США - серії MG № 08074336.
У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1