Справа № 610/2063/17
Провадження № 1-кс/610/346/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2017 року слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Погоджене з прокурором клопотання обґрунтоване наступним.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28.07.2017 року, приблизно о 16:00 годині, на перехресті вулиць Покровська та 40 років Перемоги в місті Балаклія Харківської області, відбувся наїзд автомобілем «Mersedes Bens GLK 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній, згідно довідки КЗОЗ БРР «Балаклійська ЦКРЛ» від 28.07.2017 року, отримав наступні тілесні ушкодження: ОЗЧМТ, струс головного мозку, параорбітальна лівостороння гематома, перелом кості черепа обличчя.

29.07.2017 року відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000851 та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця ДТП від 28.07.2017 року, проведеного на перехресті вулиць 40 років Перемоги та Покровської в місті Балаклія Харківської області, виявлено автомобіль «Mersedes Bens GLK 350», реєстраційний номер НОМЕР_2 /186 RUS, на кузові якого маються механічні пошкодження у вигляді вм`ятин та подряпин. Вказаний автомобіль вилучено й направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області.

Слідчий зазначає, що у зв`язку з тим, що вилучений в ході огляду місця ДТП автомобіль «Mersedes Bens GLK 350», зберіг на собі сліди злочину, то на нього доцільно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів. Також необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні й в подальшому забезпечить проведення судових авто-технічних та, за необхідності, інших експертиз.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.11.2016, власником автомобіля «Mersedes Bens GLK 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Користується вказаним автомобілем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Особа, у користуванні якої перебуває автомобіль ОСОБА_5 надав письмові заперечення на клопотання, в яких просив відмовити в його задоволенні.

Клопотань про фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів його учасниками не заявлялося, за ініціативою суду воно не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані докази, дійшов наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Частиною 2 ст. 173 КПК України регламентовано, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Надаючи оцінку дослідженим в ході розгляду клопотання доказам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність умов, передбачених п. п. 1,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України, а відповідно й наявності беззаперечних обставин, що дають підстави для задоволення клопотання.

Так, слідчий на обгрунтування клопотання посилається на те, що вилучений автомобіль використаний як засіб вчинення злочину, зберіг на собі сліди злочину, має важливе значення для розслідування кримінального провадження, існують підстави вважати, що він може бути знищений.

Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами в частині того, що тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Mersedes Bens GLK 350», реєстраційний номер НОМЕР_2 /186 RUS може бути доказом у кримінальному провадженні.

Однак, матеріали клопотання не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що існує небезпека у знищенні доказу, не встановлено їх і в ході розгляду клопотання, посилання слідчого про те, що транспортний засіб може бути знищений не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання, а тому накладення арешту з метою забезпечення речових доказів не узгоджується з положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Крім того клопотання не містить обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, доводи клопотання не підтверджені доказами, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, зокрема й про арешт майна.

Згідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: