№ 760/2745/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07. 11. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детектива НАБУ, щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність детектива НАБУ, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, в якій просив слідчого суддю: зобов`язати уповноважених службових осіб (детективів) Національного антикорупційного бюро України повернути ОСОБА_3 , ноутбук LENOVO, №WB09248915, Модель 20157, вилучений згідно протоколу обшуку від 24 лютого 2016 року.

Скарга вмотивована тим, що тимчасово вилучене майно, утримується детективом НАБУ безпідставно, оскільки на вказане майно арешт накладено не було, в зв`язку з чим воно повинно бути повернено законному володільцю.

Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив слідчого суддю про задоволення скарги.

Детектив НАБУ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 24 лютого 2016 року детективом Національного бюро Другого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження 0000003 відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року.

Згідно Протоколу про проведення обшуку від 24.02.2016 року, проведеного у рамках кримінального провадження 0000003, слідує, що починаючи з 17 год. 05 хв. по 20 год. 40 хв. 24.02.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді від 12 лютого 2016 року, за адресою: м. Тернопіль, вул. За Рудкою, 33, офіс 705 було проведено обшук, за результатами якого, серед іншого, було вилучено ноутбук LENOVO, №WB09248915, Модель 20157.

Скаржник при зверненні до слідчого судді з даною скаргою стверджував, що вилучений ноутбук належить йому, адвокату ОСОБА_4 , та на час обшуку та вилучення знаходився на його робочому столі в офісі 705 по вул. За Рудкою. 33, як адвоката ОСОБА_5 . Також скаржник посилався на те, що про належність вказаного ноутбуку йому, як адвокату ОСОБА_6 , зазначалося у протоколі про проведення обшуку від 24.02.2016 року. Окрім того скаржник в поданій скарзі посилався на те, що він не має жодного відношення до кримінального провадження 0000003 та не перебуває у жодному процесуальному статусі, окрім того зазначав, що вилучений ноутбук стосується його приватної адвокатської діяльності, а інформація, яка знаходиться на ньому містить адвокатську таємницю. В зв`язку із зазначеним скаржник посилаючись на те, що його право власності порушене, просив про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 7 ст. 236 КПК України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України , а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно до п.3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України .

Відповідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, чи прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.

Отже, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно положень ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий, прокурор не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна мають подати до слідчого судді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Отже, після проведення обшуку, в ході якого детективом були відшукані і вилучені документи, речі та предмети, які не були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, детектив, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке не було перераховано в ухвалі про надання дозволу на обшук, або повернути його особі, у якої воно було вилучено.

Даних про те, що слідчим суддею накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме ноутбук LENOVO, №WB09248915, Модель 20157, вилучений згідно протоколу обшуку від 24 лютого 2016 року, в судовому засіданні не здобуто.
З огляду на наведене, слідчий суддя приймаючи до уваги, що детектив з клопотанням про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого майна до суду у строки, визначені КПК України не звернувся, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак право власності володільця вилученого майна є порушеним і підлягає поновленню.
З огляду на викладене вище подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 168, 171, 236, 303-308 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених службових осіб (детективів) Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000003, повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, а саме ноутбук LENOVO, №WB09248915, Модель 20157, вилучений згідно протоколу обшуку від 24 лютого 2016 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1