Справа № 201/9338/16к
Провадження № 1кп/201/495/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002544 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська,, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України,

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
16.06.2016 року приблизно о 23:30 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля кафе «Ібиця», що розташоване на Комсомольському острові в м. Дніпро, де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи навпроти потерпілого, завдав одного удару правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя, таким чином спричинив умисне тілесне ушкодження у вигляді синця на шкірі над верхньою губою по центру, крововиливу з садном на його тлі на червоній каймі верхньої губи по центру з переходом на слизову оболонку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Після того як ОСОБА_3 наніс удар потерпілому, останній впав на правий бік, та в цей час ОСОБА_3 побачив грошові кошти в розмірі 528 грн, які знаходились у задньому кармані штанів які були одягнуті на потерпілому ОСОБА_5 , які ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи, що його дії є очевидні для самого потерпілого, та так як він подавив його волю до самооборони вихопив з заднього карману штанів потерпілого вищевказані грошові кошти в розмірі 528 грн, банківську картку «Приват Банка» та водійське посвідчення, яке не представляє матеріальної цінності потерпілому.
Таким чином ОСОБА_6 відкрито заволодівши майном ОСОБА_5 , та зник з місця скоєння злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 528 гривень 00 копійок.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 125 ч. 1 ст. 186 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження та відкрите викрадення чужого майна.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені інкримінованих йому злочинів і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно:

по ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж);

по ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження;

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їх обставинам, даним про особу обвинуваченого, які зазначено вище та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують його покарання.
Враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 годин;

- за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1