В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , угорця, громадянина України, уродженця с. Есень , Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого різноробочим в магазині Світ кераміки, не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2014 року близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_6 знаходячись за місцем тимчасового проживання за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , в ході конфлікту, який виник між ним та його співмешканкою ОСОБА_8 умисно, протиправно, з метою заподіяння смерті останній, схопив її лівою рукою за шию та повалив на ліжко, на якому продовжуючи здавлювати шию наніс їй серію ударів в область обличчя правою рукою затиснутою в кулак, після чого кинув ОСОБА_8 на підлогу , де продовжував наносити останній удари обутими ногами в різні частини тулуба. Після цього ОСОБА_6 заштовхав ОСОБА_8 в приміщення ванної кімнати де змушував останню змити сліди крові від нанесених ударів, однак остання чинила опір діям ОСОБА_6 на що він наніс ОСОБА_8 удар ногою в область сідниць, від якого вона вдарилась головою в раковину. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 за шию , здавлюючи її руками, повалив останню на ліжко, де продовжував однією рукою здавлювати шию ОСОБА_8 , а іншою рукою наніс серію ударів в область голови і обличчя . В загальному ОСОБА_6 наніс потерпілій ОСОБА_8 близько 40 ударів в різні частини тулуба, у тому числі в область голови, обличчя, верхніх і нижніх кінцівок тулуба, два удари невстановленим слідством предметом з колючо рубаними властивостями в область чола, заподіявши останній тілесні ушкодження, від отримання яких, остання померла на місці.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав. Спростовував наявність у нього умислу на позбавлення останньої життя. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 28 .07. 2014 року він пішов на роботу, повернувшись з роботи додому по місцю тимчасового проживання АДРЕСА_2 , стукав у двері, однак його співмешканка ОСОБА_8 не відчиняла йому двері. Тоді він взломав замок і зайшовши до приміщення будинку побачив, що ОСОБА_8 була вдома, лежала оголена на ліжку в стані алкогольного сп`яніння, а із приміщення ванної кімнати вибіг незнайомий йому чоловік , який побіг на вулицю. Після цього він пішов у лікарню і повернувшись з лікарні додому наніс ОСОБА_8 правою рукою декілька ударів в область обличчя , від отримання яких вона впала на ліжко. Після цього він підняв її з ліжка і наніс удар ногою в область спини від отримання якого вона впала на підлогу і вдарилась головою, після чого у неї з носа пішла кров. Він повів її у приміщення ванної кімнати для того , щоб вона вмилась, однак вона заперечувала йому , на що він штовхнув її в область плечей від чого вона впала і правою стороною вдарилась у душеву кабіну. Після цього він підняв її , однак вона впала у раковину. Він підняв її і залишив біля раковини. Вказав, що у ОСОБА_8 йшла кров із голови , він пропонував їй йти в лікарню, на що вона відмовилась, після чого він вжив 50 гр. горілки і біля 16 год. 00 хв . ліг спати. У сні поклав на неї руку і відчув, що вона

холодна, від чого біля 00 год. 30 хв. прокинувся і виявив, що ОСОБА_8 мертва. Він побіг до сусіда ОСОБА_9 і повідомив, що ОСОБА_10 мертва, на що ОСОБА_11 викликав швидку допомогу і міліцію. Вказав, що визнає себе винним у вбивстві ОСОБА_8 , однак він не хотів її вбивати, «не думав, що так буде» , на грунті ревнощів почав наносити їй удари, наніс 2-3 удари в обличчя, удар ногами в спину, в плечі , тулуб. Вказав, що вжив два рази по 50 гр. горілки і пляшку пива. Окрім того вказав, що 26.07.2014 року наніс ОСОБА_8 удар рукою затиснутою в кулак « в глаз».

Не зважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого в судовому засіданні, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_6 був співмешканцем її доньки ОСОБА_8 з яким вона проживала півтора роки. Ввечері 28.07.2014 року біля 20 год. 00 хв. вона розмовляла з донькою по телефону і по голосу доньки вона відчула, що між нею і ОСОБА_6 відбувся конфлікт. Після цього вона розмовляла з ОСОБА_6 і казала йому, що ОСОБА_10 повинна прийти додому і лягти в лікарню, на що він їй сказав : Ні. Тоді вона йому казала, що приїде до них з міліцією, на що він їй сказав : Що тоді я іду її вбивати. Потім ОСОБА_6 зателефонував їй 29.07.2014 року біля 02 год. ночі і повідомив: Тьотя Іра їдьте сюда , ОСОБА_10 мертва. Вона приїхала на таксі за місцем їх проживання , на місці були працівники міліції і працювали криміналісти. Під час перебування у судових засіданнях повідомила суду, що проживає з малолітнім онуком, а відтак не має можливості з`являтись в судові засідання. В наступні судові засідання потерпіла не з`являлась, забезпечити явку потерпілої в судові засідання не надалось можливим в зв`язку з відсутністю за місцем проживання, враховуючи, що потерпіла не була свідком вказаних подій, при цьому її процесуальні права не порушені, так як надала пояснення в судовому засіданні, суд, керуючись ст.325 КПК України, зважаючи на вимоги, щодо розумності строків судового розгляду, ухвалив рішення про завершення судового розгляду за її відсутності.

Свідок ОСОБА_13 , який допитаний зі сторони обвинувачення в судовому засіданні показав, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 . Він проживав над обвинуваченим ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 проживав разом із жінкою. 28.07.2014 року піздно ввечері до нього зайшов ОСОБА_6 і попросив викликати швидку допомогу , при цьому сказавши , що жінка не дихає. Він викликав швидку допомогу і разом із своєю дружиною і дитиною пішов із дому до шовгора. Очевидцем подій не був, про обставини смерті йому не відомо.

Свідок ОСОБА_14 , який допитаний зі сторони обвинувачення в судовому засіданні показав, що перебуває з обвинуваченим ОСОБА_6 в дружніх стосунках. Йому належить будинок за адресою АДРЕСА_2 . У тому будинку проживав його шовгор ОСОБА_13 та у підвальному приміщенні , проживав ОСОБА_15 . Декілька разів він бачив там ОСОБА_16 з жінкою, однак з нею він знайомий не був. За спливом часу, точної дати не пам`ятає, в середині літа , до нього прийшов шовгор і повідомив, що ОСОБА_15 просив викликати швидку допомогу. На що він також викликав швидку допомогу і здається працівників поліції. Після цього він пішов до будинку , в середину будинку він не заходив, спілкувався з працівниками поліції, які там знаходились, зі слів яких йому відомо, що відбулось вбивство жінки. Він бачив, як працівники поліції виводили ОСОБА_17 із підвального приміщення будинку.

Свідок ОСОБА_18 , яка допитана зі сторони обвинувачення в судовому засіданні показала, що є лікарем швидкої допомоги. За спливом часу, пам`ятає , що був виклик по факту приїзду на АДРЕСА_2 . Чоловік зустрів їх і провів у підвальне приміщення, при цьому сказав, що тут ходить чоловік із сокирою, потім чоловік зник. Оглянувши тіло, вони констатували смерть. На тілі жінки були множинні гематоми , як свіжі так і по давності виникнення. Було багато крові, кров не свіжа. Були видимі тілесні ушкодження, гематоми в області очей, вони викликали судово-медичного експерта.

Cторона обвинувачення не забезпечила явку свідків обвинувачення - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в судові засідання відповідно до ч.3 ст.23 КПК України, а вжиті судом неодноразові заходи щодо доставки приводом в судові засідання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в судові засідання не дали позитивного результату. Так, у судовому засіданні прокурором було заявлено про відмову від допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , і така заява прокурора з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 КПК України, якою встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом , колегією суддів задоволена.

Сторона обвинувачення та сторона захисту не заявляла клопотань про допит інших осіб в якості свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, був допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_21 , яка працює судово-медичним експертом Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи , яка підтримала висновок експерта № 270 від 29.07.2014 року складений нею. Тривалість життя людини після отримання таких тілесних ушкоджень, які викладені у висновку експерта, залежить від організму кожної окремо взятої людини. Алкоголь уповільнює життєві функції, не виключено, що потерпіла могла прожити 5- 10 годин після отримання нею таких ушкоджень.

На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення та вини ОСОБА_6 у його вчиненні стороною обвинувачення надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні :

- протокол огляду місця події від 29.07.2014 року із фотознімками, згідно якого було оглянуто підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 , зафіксована загальна обстановка на місці події, розташування речей предметів, місцезнаходження трупу особи -жіночої статі, плями бурого кольору та вказано про вилучення слідів злочину. Зокрема, згідно вказаного протоколу з місця події вилучались: п`ять слідів низу взуття; 14 відрізків клейкої стрічки на яку відкопійовані сліди папілярних ліній; чотири змиви речовини бурого кольору; чотири недопалки з під сигарет Прилуки; один слід біологічного походження; зріз із швабри зі слідами речовини бурого кольору, мобільні телефони, тощо. Під час огляду застосовані технічні засоби - фотокамера Canon(т.1 а.с.225-250);

- протокол проведення слідчого експерименту від 30.07.2014 року із фотознімками до нього, згідно якого старшим слідчим проведено слідчий експеримент за участі понятих, підозрюваного та його захисника ОСОБА_22 30 липня 2014 року, в ході якого здійснювалась відеофіксація даної слідчої дії відеокамерою «Sony HDR HCЗE» на відеокасету Panasonic міні DVM 60 , фотографування фотоапаратом Кенон В ході слідчого експерименту ОСОБА_6 детально розповів про обставини нанесення ним ОСОБА_8 тілесних ушкоджень . Вказаний протокол підписаний підозрюваним ОСОБА_6 , захисником , понятими, а також вказано про відсутність заяв та зауважень. ( т.1 а.с. 187-195);

- висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи № 270 від 29.07.2014 року , згідно якого при судово-медичній експертизі трупа гр-ки ОСОБА_8 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді : крововиливу в м`які тканини голови; субарахноїдального крововиливу, субдуральної гематоми; забою головного мозку, часткового розриву атлантоокципітального зчленування без пошкодження спинного мозку; крововиливу пристінкової плеври в області перелому 9-го ребра справа; закритий перелом кісток спинки носа; ран обличчя в області чола; синців та саден обличчя , тулубу обох верхніх та обох нижніх кінцівок. Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах підборіддя, шиї справа та зліва , задньої поверхні шиї могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму здавлення, якими могли бути пальці рук сторонньої людини - потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву атлантоокципітального зчленування без пошкодження спинного мозку могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії з послідуючим згинанням та при наданні голові прискорення , є прижиттєвими , стосовно живих осіб, згідно п. 2.1.3(е) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в опосередкованому причинному зв`язку із настанням смерті її.

Тілесні ушкодження у вигляді субарахноїдального крововиливу, субдуральної гематоми; забою головного мозку виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки, обуті ноги сторонньої людини або ударяння об такі, ушкодження є прижиттєвими і стосовно живих осіб відноситься, згідно п. 2.1.3(в,г) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті її.

Дані тілесні ушкодження вкладаються в час події ( згідно Висновку Експерта № 974 судово - гістологічного дослідження - гематома до добової давності ) , яка мала місце 28.07.2014 року і не суперечить обставинам справи.

Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах передньої поверхні черева в області епігастрія, правого колінного суглобу та лівого стегна за своїми анатомо - морфологічними особливостями могли виникнути за 2-6 діб до моменту судово- медичного дослідження трупа гр-ки ОСОБА_8 , є прижиттєвими.

Всі інші тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли одномоментно, або в швидкій послідовності одне за одним, при цьому гр-ка ОСОБА_8 могла знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні так і в горизонтальному або близькому до нього положенні при цьому їй було спричинено не менше 40 ударів.

Смерть гр-ки ОСОБА_8 настала внаслідок тупої травми голови , яка супроводжувалася забоєм головного мозку, субарахноїдальним крововиливом, субдуральною гематомою, частковим розривом атлантоокципітального зчленування без пошкодження спинного мозку , привів до розвитку набряку та вклинення речовини головного мозку у великий потиличний отвір, що і стало безпосередньою причиною смерті її.

При судово токсикологічному дослідженні в крові від трупа гр ки ОСОБА_8 виявлено 2,84 проміле етилового спирту. Вказана концентрація алкоголю в крові живих осіб відноситься до сильного ступеня алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.172-180);

- висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи № 683 від 29.07.2014 року , згідно якого при судово-медичній експертизі гр-на ОСОБА_6 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді : лінійних саден на шкірних покривах правої верхньої кінцівки, спини правої нижньої кінцівки та наявне часткове відторгнення нігтьової пластини 1 - пальця лівої ступні. Згідно медичної довідки , заповненої на ім`я ОСОБА_6 у нього виявлено: Неповна травматична екстракція нігтьової пластини 1 пальця лівої стопи. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або від ударяння об такі і вкладаються в час події, яка мала місце 28.07.2014 року. Тілесні ушкодження у вигляді лінійних саден на шкірних покривах правої верхньої кінцівки , право -бокової поверхні спини та правої нижньої кінцівки могли виникнути внаслідок дії тупих тупогранних предметів по механізму тертя - ковзання, якими могли бути нігті пальців рук сторонньої людини і по давності виникнення можуть вкладатися в час події, яка мала місце 28.07.2014 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. (т.1 а.с.181-183);

- висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи № 354 від 07.08.2014 року, згідно якої кров від трупа ОСОБА_8 відноситься до груп АВ, М, Rh ( D ) + за ізосерологічними еритроцитарними системами АВО, MN та Rezus. Кров громадянина ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО (т.1 а.с.197-198);

-висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи № 393 від 29.08.2014 року, згідно якого якого проведено судово-медичну імунологічну експертизу та встановлено, що кров від трупа ОСОБА_8 відноситься до групи АВ за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров громадянина ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на чотирьох марлевих тампонах , зрізах шпагату з швабри вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини. При встановлені групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№№ 1-5 виявлені антигени А і В. Таким чином кров у об.№№ 1-5 на речових доказах могла походити від людини з групою крові АВ, в тому числі від потерпілої ОСОБА_8 . Крім цього, кров у вказаних слідах могла походити і від людей з групами крові А з ізогемаглютиніном анти- В і В з ізогемаглютиніном анти А шляхом її змішування. Виявлення антигенів А і В , не властивих крові підозрюваного ОСОБА_6 дозволяє виключити можливість походження крові у об.№№ 1-5 від нього. (т.1 а.с.199-203);

-висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи № 394 від 29.08.2014 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи речового доказу: футболки,штанів,гумових шльопанців підозрюваного ОСОБА_6 вилучених в ході огляду підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 встановлено: у слідах на штанах ( об. №4), парі гумових шльопанців ( об. №№ 5-8) підозрюваного ОСОБА_6 , вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини. При встановлені групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№№ 4-8 виявлені антигени А і В. Таким чином кров у об.№№ 4-8 на речових доказах могла походити від людини з групою крові АВ, в тому числі від потерпілої ОСОБА_8 . Крім цього, кров у вказаних слідах могла походити і від людей з групами крові А з ізогемаглютиніном анти- В і В з ізогемаглютиніном анти А шляхом її змішування. Виявлення антигенів А і В , не властивих крові підозрюваного ОСОБА_6 дозволяє виключити можливість походження крові у об.№№ 4-8 від нього. У слідах на футболці , штанах кров не знайдена. (т.1 а.с.204-208);

-висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи № 93 від 20.08.2014 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи чотирьох недопалків від цигарок з місця події встановлено, що на наданих на цитологічну експертизу недопалках від цигарок Прилуки об.№№ 1-4, знайдені тільки залишки клітинних елементів та поодинокі безядерні епітеліальні клітини , статеву та групову належність яких встановити не виявляється можливим в зв`язку з недостатньою кількістю епітеліальних клітин та повною відсутністю ядер, придатних для цитологічного дослідження. (т.1 а.с.209-212);

-висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи № 91 від 20.08.2014 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи стамески встановлено, що при судово - цитологічному дослідженні робочої частини та руків`я стамески, вилученої під час проведення огляду місця події, кров не знайдена. (т.1 а.с.213-216);

-висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи № 92 від 20.08.2014 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи викрутки встановлено, що при судово - цитологічному дослідженні робочої частини та руків`я викрутки , вилученої під час проведення огляду місця події, кров не знайдена. (т.1 а.с.217-220);

-висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи № 90 від 20.08.2014 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи кухонного ножа встановлено, що при судово - цитологічному дослідженні клинка та руків`я кухонного ножа , вилученого під час проведення огляду місця події, кров не знайдена. (т.1 а.с.221-224);

- акт судово-психіатричного експерта №132 від 11.09.2014 року, відповідно до якого проведено амбулаторну комісійну первинну судову - психіатричну експертизу ОСОБА_6 та встановлено, що даних про психічні розлади не має. Тимчасовий розлад психічної діяльності, в тому числі і патологічне алкогольне сп`яніння в даному випадку у ОСОБА_6 в період часу , який відноситься до інкримінованого йому діяння, виключається повністю , так як в матеріалах кримінального провадження відсутні вказівки на наявність у освідчуваного , в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння ознак порушеної свідомості , галюцинаторно - маячних переживань, психомоторного збудження і т.д. Дії його носили цілеспрямований характер з адекватним мовним контактом з оточуючими. ОСОБА_6 під час вчинення злочину психічним захворюванням не страждав , тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв. ОСОБА_6 на даний час психічним захворюванням не страждає. ОСОБА_6 усвідомлював значення своїх дій та керував ними під час вчинення злочину та в даний час. ОСОБА_6 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с.74-77);

- протокол Закарпатського обласного наркологічного диспансеру № 206 від 29.07.2014 року медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння ОСОБА_6 , відповідно до якого з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено 29.07.2014 року о 06 год. 10 хв. огляд ОСОБА_6 за наслідками якого складено заключення про те, що стан сп`яніння ОСОБА_6 внаслідок вживання алкоголю неускладнений . Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилось зокрема, за допомогою технічного засобу алкотестеру ,згідно якого встановлено 4,00 проміле алкоголю в крові. (т.1 а.с.252);

Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази надані учасниками кримінального провадження.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Заслухавши покази обвинуваченого, який в судовому засіданні хоч і вказав, що вину у вбивстві ОСОБА_8 визнає , проте в ході надання ним показів спростовував наявність у нього умислу на позбавлення останньої життя, таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_6 надаючи покази суду, фактично своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не визнав.

Заслухавши покази обвинуваченого, який своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не визнав, показання свідків, перевіривши надані стороною обвинувачення докази, оцінюючі кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відсутні належні та допустимі докази, сукупність яких би свідчила про наявність у діях потерпі-лої ОСОБА_8 , такого суспільно небезпечного посягання, яке б надавало обвинуваченому такого способу відвернення посягання з боку потерпілої як нанесення їй тяжких тілесних ушкоджень та здійснення вбивства та вимагало б негайного відвернення чи припинення таких дій з боку обвинуваченого, шляхом заподіяння тілесних ушкоджень від яких наступила смерть .

При цьому суд відкидає доводи сторони захисту про те, що у обвинуваченого був відсутній умисел на протиправне заподіяння смерті гр-ці ОСОБА_8 , виходячи з наступного.

Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілої, суд дослідив докази, що мали значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема судом враховано спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного і потерпілої, що передувала події, їх стосунки.

Отже, послідовність дій обвинуваченого, обставини вчинення ним злочину, характер, кількість та локалізація нанесених тілесних ушкоджень, спрямованість завданих ним ударів в такі частини тіла

людини, нанесення в які є небезпечними для життя, відсутність реальної загрози для життя обвинуваче-ного, послідуюча бездіяльність та безучасність обвинуваченого після нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, який в подальшому не надав допомогу потерпілій, не викликав швидку допомогу з тим, щоб зменшити наслідки вчиненого - все це свідчить про направленість умислу ОСОБА_6 на вчинення умисного вбивства та спростовує версію обвинуваченого та захисника про відсутність у нього умислу на позбавлення ОСОБА_8 життя.

Зокрема, судом з`ясовано, що ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наносив численні удари руками і ногами по тілу ОСОБА_8 в життєво-важливі ограни, зокрема, голову, тулуб, верхні та нижні кінцівки.

Із висновку експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи № 270 від 29.07.2014 року вбачається, що потерпілій було спричинено не менше 40 ударів.

Відсутні дані, які б вказували, що ОСОБА_6 діяв в стані необхідної оборони або сильного душевного хвилювання.

Надаючи покази в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що він «не думав, що так буде», однак це не підтверджує доводи обвинуваченого про відсутність у нього умислу на позбавлення ОСОБА_8 життя.

Зокрема з показань потерпілої ОСОБА_12 , які надані нею в судовому засіданні, осання чітко повідомила суду, що під час телефонної розмови, що відбулась ввечері 28.07.2014 року між нею та ОСОБА_6 , останній їй сказав: Що тоді я іду її вбивати, що також вказує на те, що ОСОБА_6 діяв з умислом на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_8 .

Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у поряд-ку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Таким чином, фактичне невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, суд розцінює як позицію захисту від даного обвинувачення.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеним висунуте ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,при цьому, суд звертає увагу на наслідки, у вигляді смерті потерпілої , особу винного, який за місцем реєстрації характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який в силу ст. 89 КК України хоча є особою раніше не судимою, однак притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності , вчинив особливо тяжкий злочин, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченого згідно статті 66 КК України судом не встановлені.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 67 КК України, відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України з врахуванням обставин і наслідків злочину, та не можливість виправлення обвинуваченого за таких обставин без ізоляції від суспільства .
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування до ОСОБА_6 вимог ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд враховує період перебування обвинуваченого під вартою протягом досудового розслідування та судового розгляду згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 29.07.2014 року та стосовно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався в ході судового розгляду справи, то відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, йому необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.07.2014 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, колегія суддів, -
ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у вигляді 12 / дванадцять / років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, а саме з 29.07.2014 року.

Зарахувати в строк покарання тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді з 29.07.2014 року по 20 червня 2017 року включно згідно ч.5 ст.72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 331, 89 гривень за проведення судових експертиз .
Речові докази по справі:
- блокнот із рукописним текстом , два клаптики паперу із рукописним текстом, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- змиви речовини бурого кольору на 4 ( чотири ) марлеві тампони; зріз шпагата із швабри із слідами речовини бурого кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області- зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- резинові шльопанці темно синього кольору із слідами речовини бурого кольору , спортивні штани темно синього кольору, чорну футболку що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення , а особою, яка перебуває під вартою -в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2