Номер провадження: 11-сс/785/602/17
Номер справи місцевого суду: 520/3953/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2017 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участі представника ТОВ "Ханбер Трейд" - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТОВ "Ханбер Трейд" ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0003063 від 27.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Київскього ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , про арешт майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003063 від 27.07.2016 року, та накладений арешт на земельну ділянку площею 1,8595 га, розташовану за адресою: Одеська область, Люстдорфська дорога, ріг вулиці Академіка Філатова, за кадастровим №:10:001:0001, яка на праві власності належить територіальній громаді м. Одеси в особі ОМР та тимчасово перебуває у користуванні ТОВ "Ханбер Трейд" () на підставі рішення Одеської міської ради №1022-VII від 30.06.2016 року із забороною розпоряджатись та використовувати зазначену земельну ділянку, зокрема проводити будь-які будівельні роботи, укладати (переукладати) договори оренди щодо користування земельною ділянкою (кадастровий номер :10:001:0001).

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої необхідності в накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може бути предметом кримінального правопорушення, з метою подальшого відшкодування шкоди, а ненакладення арешту майна може призвести до негативних наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

На дану ухвалу директор ТОВ "Ханбер Трейд" ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги директор ТОВ "Ханбер Трейд" зазначає, що вона була постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, а розгляд клопотання слідчого проведений неповно та однобічно. Аналогічні питання стосовно арешту вищевказаної земельної ділянки розглянуті в порядку цивільного судочинства і апеляційний суд зробив висновок про недоцільність обмеження прав ТОВ "Ханбер Трейд" на вказане вище майно, на що слідчий суддя уваги не звернув.

Вказує, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді належним чином не вмотивовані, оскільки клопотання ґрунтується лише на припущеннях ймовірного вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, але жодних доказів про причетність до його вчинення посадових осіб ТОВ "Ханбер Трейд" матеріали кримінального провадження не містять, у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. Не містять надані слідчому судді матеріали також доказів того, що арештована земельна ділянка є чи може бути предметом кримінального правопорушення або речовим доказом у кримінальному провадженні, під час досудового розслідуванн, ніхто не залучався в якості потерпілого та не заявлялись будь-які цивільні позови, розмір ймовірно спричиненої шкоди не встановлений.

Крім того, слідчим у клопотанні не зазначена, прокурором в судовому засіданні не доведена, а слідчим суддею в ухвалі належним чином не мотивована наявність обставин, які підтверджують, що незастосування арешту майна з відповідними обмеженнями прав особи, яка ним володіє, може спричинити наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

У свою чергу, ТОВ "Ханбер Трейд" володіє земельною ділянкою на законних підставах та проводить на ній роботи у відповідності з чинним законодавством.

Прокурор був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується його розпискою, однак в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника ТОВ "Ханбер Трейд", яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновків про таке.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною першою статті 172 КПК України встановлено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Згідно з долученим до матеріалів провадження витягом з ЄРДР від 03.04.2017 року (а.с.7), на підставі заяви ОСОБА_10 , направленої з Одеської міської Ради до Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, 27.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення та розпочате досудове розслідування за ч.1 ст.366 КК України.

Із заяви ОСОБА_10 , як і в подальшому з протоколу допиту останнього в якості свідка від 28.03.2017 року (а.с.10-12, 57-61), вбачається, що він не погоджується з рішенням Одеської міської Ради про відведення ТОВ "Ханбер-Трейд" земельної ділянки площею 1,8595 га, розташованої за адресою: Одеська область, Люстдорфська дорога, ріг вулиці Академіка Філатова, за кадастровим №:10:001:0001, для будівництва багатоквартирного будинку з підземним паркінгом, суміжним землекористувачем якої є ОСОБА_10 .

Із протоколу допиту ОСОБА_10 вбачається, що станом на 28.03.2017 року триває судове провадження в рамках адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_10 до Одеської міської Ради щодо скасування рішення ОМР №1022-VII від 30.03.2016 року про відведення ТОВ "Ханбер-Трейд" вищезазначеної земельної ділянки.

Таким чином, з матеріалів провадження вбачається, що між ОСОБА_10 та ТОВ "Ханбер-Трейд" виникли спірні відносини, пов`язані з відведенням останньому земельної ділянки, суміжним землекористувачем якої є ОСОБА_10 , ознак вчинення будь-якого кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 з боку будь-яких осіб доказами, долученими до матеріалів судового провадження, не встановлено.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що з моменту внесення 27.07.2016 року відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та до моменту звернення слідчого 03.04.2017 року до суду з клопотанням про арешт майна у даному кримінальному провадженні жодна з посадових осіб ТОВ "Ханбер-Трейд" не допитувалась в якості свідка з приводу обставин, викладених у заяві ОСОБА_10 , жодній особі не повідомлено про підозру.

Таким чином, в порушення вимог ст.173 КПК України, надані слідчому судді матеріали на момент постановлення оскаржуваної ухвали взагалі не містять ознак жодного кримінального правопорушення, вчиненого будь-якими особами. Вищевикладені обставини залишились поза увагою слідчого судді.

З клопотання слідчого вбачається, що метою арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження. Разом з цим слідчим у клопотанні не зазначено, яким чином земельну ділянку прощею 1,8595 га, розташовану в межах міста Одеси, можна приховати, пошкодити, знищити, перетворити або зіпсувати. Більш того, як із матеріалів, наданих слідчому судді, так і з додатків до апеляційної скарги вбачається, що ТОВ "Ханбер-Трейд" володіє земельною ділянкою та проводить на ній роботи на підставі дозвільних документів, отриманих підприємством у встановленому законом порядку, а тому наявність у нього наміру та можливості відчуження цієї земельної ділянки суперечить меті її отримання ТОВ "Ханбер-Трейд".

У клопотанні формально зазначено, що відносно земельної ділянки існує сукупність підстав вважати, що вона є доказом злочину або набута злочинним шляхом, разом з цим жодного доказу стосовно цього матеріали судового провадження не містять. Жодних доказів про існування обставин, які могли би слугувати підставою для накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, матеріали судового провадження не містять.

Вищевказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, клопотання слідчого було розглянуто неповно та однобічно, внаслідок чого слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на майно, не мотивував своє рішення та в ухвалі не зазначив, чим саме зумовлена необхідність арешту майна та якими конкретно доказами вона підтверджується. Вищевикладені порушення є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доводів, які могли би обґрунтувати наявність реальних підстав для арешту майна, апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та вважає за необхідне її задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу директора ТОВ "Ханбер Трейд" ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Київскього ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , про арешт майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003063 від 27.07.2016 року, а саме: на земельну ділянку площею 1,8595 га, розташовану за адресою: Одеська область, Люстдорфська дорога, ріг вулиці Академіка Філатова, за кадастровим №:10:001:0001, яка на праві власності належить територіальній громаді м. Одеси в особі ОМР та тимчасово перебуває у користуванні ТОВ "Ханбер Трейд" () на підставі рішення Одеської міської ради №1022-VII від 30.06.2016 року із забороною розпоряджатись та використовувати зазначену земельну ділянку, зокрема проводити будь-які будівельні роботи, укладати (переукладати) договори оренди щодо користування земельною ділянкою (кадастровий номер :10:001:0001), - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4