Апеляційний суд Житомирської області
Справа 1-342/12 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за апеляцією старшого прокурора прокуратури м.Житомира ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 22 липня 2013 року,-
в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Житомира, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,-
засуджено за ст.286 ч.1 КК України до 6 місяців арешту, без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній підписку про невиїзд.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 31 513 грн. 07 коп. в рахунок матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 15 000 грн. в рахунок моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради 3 304 грн.
В задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 55 000 грн. в рахунок моральної шкоди відмовлено.
Арешт, накладений на автомобіль Мерседес-Бенц д.н.з. НОМЕР_1 скасовано, автомобіль постановлено повернути власнику.
Автомобіль Фольксваген Пасат, д.н.з. НОМЕР_2 постановлено залишити у ОСОБА_9 .
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні наступних дій.

18 січня 2012 року близько 7 год. 23 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Мегсеdеs-Веnz 200 D, номерний знак НОМЕР_1 , права та ліва шини передніх коліс якого мали висоту малюнку протектору менш ніж 1.6 мм, чим він грубо порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 31.4.5 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Рухаючись вказаним транспортним засобом по вулиці Щорса поблизу будинку № 163 в м. Житомирі, в напрямку виїзду з міста, водій ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 2.3 (б) вказаних вище Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення вимог заборонного знаку 3.29 та вимог п.12.9 (б) цих же Правил, перевищив максимально допустиму швидкість на вказаній ділянці дороги (40 км/год.), в порушення вимог п.12.1 вказаних Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки та стану свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою правою частиною, скоїв зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля Volkswagen Раssаt 1.8, номерний знак НОМЕР_3 . яким у зустрічному напрямку керував водій ОСОБА_9 .

Під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля Мегсеdеs-Веnz ОСОБА_12 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани на обличчі справа, закритого перелому кісток спинки носу, перелому 5-го ребра справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водію автомобіля Volkswagen ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, рвано-забійної рани верхньої губи, крововиливу під слизову оболонку верхньої губи, наскрізної рвано-забійної рани нижньої губи та підборіддя, струсу головного мозку, синців на грудній клітці, перелому 6-го ребра зліва, поверхневої забійної рани в ділянці правого колінного суглобу та садна правої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажирці автомобіля Volkswagen ОСОБА_10 , яка в момент ДТП перебувала на задньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла у вигляді синців на обличчі та правій гомілці, закритого перелому лівої великогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.2.3 (б), 12.1 та дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини засудженого ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України до 6 місяців арешту з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки. Зазначає, що суд при призначенні покарання не врахував, що додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом може бути призначене незалежно від того чи позбавлялась особа такого права в порядку адміністративного стягнення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію з вищевказаних підстав, засудженого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин встановлених судом, є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам справи.

В цій частині вирок суду першої інстанції ніким з можливих апелянтів не оспорюється.

Разом з тим, як вбачається з вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді арешту, не застосував додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права курування транспортним засобом, мотивуючи тим, що постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 31 січня 2012 року, на підставі ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_7 вже був позбавлений права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Проте, як обґрунтовано зазначено в апеляції прокурора, не призначивши ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом з посиланням на вищевказані обставини, суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідно до роз`яснень, що містяться у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 06.11.2009 року Про практику призначення судами кримінального покарання, позбавлення права керувати транспортним засобом може бути призначене судом як додаткове покарання незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення.

З огляду на наведене, та враховуючи, що злочин, за який ОСОБА_7 засуджений, він відповідно до встановлених судом обставин вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при цьому раніше двічі притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок суду в частині призначення покарання підлягає скасуванню, з постановленням в цій частині нового вироку, яким призначає ОСОБА_7 покарання у вигляді арешту із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 роки.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.365, 366, 367, 371 КПК України 1960 року, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
апеляцію старшого прокурора прокуратури м.Житомира ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 22 липня 2013 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді 6 місяців арешту з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з моменту його проголошення через апеляційний суд Житомирської області.

Судді