Справа № 573/861/17
Номер провадження 1-кс/573/226/17
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
03 травня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

в с т а н о в и в :
27 квітня 2017 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання вмотивоване тим, що 19 грудня 2016 року до чергової частини Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 про те, що двоє невідомих чоловіків у масках проникли до її будинку, що за вказаною адресою і, погрожуючи зброєю, вимагали гроші. В цей час напад помітив сусід потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 . Злякавшись, нападники втекли з місця скоєння злочину, спричинивши ОСОБА_6 вогнепальне поранення грудної клітини зліва.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року за №0000763, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

По даному кримінальному провадженню про підозру нікому не повідомлялося.

26 квітня 2017 року потерпілий ОСОБА_6 добровільно видав свої речі: предмет округлої форми, а також майстерку, светр та сорочку, в які був одягнутий у момент нападу. Вказані речі вилучено та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000763 від 19 грудня 2016 року.

З метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна, яке відповідає критеріям речових доказів, у кримінальному провадженні, слідчий узгоджено із прокурором просить накласти арешт на вказане вище майно, добровільно видане потерпілим ОСОБА_6 , до скасування у встановленому КПК України порядку позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Власник вилученого майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та повно, всебічно і об`єктивно дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною першою статті 170 КПК поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2, ч. 3 вказаної норми закону арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року за №0000763, за фактом вчинення невстановленими особами розбійного нападу на мешканку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , 1927 року народження, якому завадив ОСОБА_6 , 1967 року народження, мешканець АДРЕСА_2 , отримавши при цьому від нападників вогнепальне поранення лівої половини грудної клітки, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (а. с. 4).

В ході огляду місця події, 26 квітня 2017 року, в приміщенні Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 добровільно видав предмет округлої форми, майстерку, светр та сорочку, в які був одягнутий в момент нападу 19 грудня 2016 року (а. с. 4-6).

Постановою старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 26 квітня 2017 року видані ОСОБА_6 речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000763 (а. с. 7).

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що клопотання слідчого про арешт вилученого майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження, а відтак, підлягає задоволенню.

Суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування обґрунтованою є потреба в обмеженні володільця у праві відчуження, користування і розпорядження вилученим майном, а саме: предметом округлої форми, майстеркою, светром та сорочкою з метою повного, всебічного і неупередженого проведення досудового розслідування. При цьому суд відмічає, що незастосування заборони у виді арешту на майно, яке було добровільно видане ОСОБА_6 , матиме негативні наслідки для даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на предмет округлої форми, майстерку, светр та сорочку, які належать ОСОБА_6 та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000763 від 19 грудня 2016 року, шляхом тимчасової, до скасування у встановленому КПК України порядку заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

Визначити місцем зберігання арештованого майна кімнату зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області, за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 76.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, а також надіслати ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: