Справа № 308/3746/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , інспектора ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, подання інспектора Ужгородського МРВ КВІ ВДПтСУ в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, засудженій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:
Інспектор Ужгородського МРВ КВІ ВДПтСУ в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2015 року.

Своє подання обґрунтовує тим, що вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2015 року відносно ОСОБА_5 надійшов 14.05.2015 року в Ужгородський МРВ КВІ ВДПтС і в той же день був прийнятий до виконання.

26.05.2015 року засуджена ОСОБА_5 з`явилася до Ужгородського МРВ КВІ та її було ознайомлено з вироком Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2015 року, роз`яснено права та обов`язки, покладені на неї вироком суду, умови звільнення від відбування покарання та в результаті чого від неї була відібрана підписка, анкета, із засудженою було проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння нею в подальшому нового злочину, порушень громадського порядку. Того ж дня винесено постанову про дні реєстрації та заведено листок реєстрації, згідно з яким засуджена ОСОБА_5 зобов`язана з`являтися на реєстрацію до інспекції в перший та третій вівторок кожного місяця, в якій вона особисто розписалася.

Однак засуджена ОСОБА_5 неодноразово порушувала обов`язки покладені на неї судом, а саме не з`являлася на реєстрацію 4 рази без поважних на те причин. Також, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2015 року засуджену ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не виконує покладені на неї судом обов`язки, тобто, неодноразово не з`явилася для реєстрації, що вказує про її небажання стати на шлях виправлення, була притягнута до адміністративної відповідальності, тому інспектор вважає за доцільне матеріали щодо засудженої ОСОБА_5 направити до Ужгородського міськрайонного суду для вирішення питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення її для відбування покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2015 року 3 років позбавлення волі.

В судовому засіданні інспектор Ужгородського МРВ з питань пробації в Закарпатській області ОСОБА_4 подання підтримав, просив його задовольнити з мотивів, викладених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримала з мотивів, викладених у ньому.

Засуджена ОСОБА_5 у задоволенні подання просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора та засудженої, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена Ужгородським міськрайонним судом 09.04.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, та покладенням на неї відповідно до ст.76 КК обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, у випадку, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.

Аналогічні положення містить КВК України. Зокрема, відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За положеннями ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, у контексті положень ч. 2 ст. 78 КК України суд зобов`язаний з`ясувати підстави невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки.

Згідно з внесеним до суду поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням як на підставу скасування звільнення засудженого від відбування покарання, орган з питань виконання покарань посилається на невиконання засудженим обов`язків, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме нез`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

Разом з тим, встановлені при дослідженні доказів у судовому засіданні обставини дають можливість зробити суду висновок про те, що остання з часу винесення відносно неї вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2015 року не притягувалася до кримінальної відповідальності, що в свою чергу спростовує доводи інспектора представника органу пробації про свідоме небажання засудженої стати на шлях виправлення та неможливість її виправлення без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання, оскільки в період іспитового строку засуджена нових злочинів не вчиняла, обіцяла в майбутньому не порушувати порядок явки для реєстрації в КВІ, її поведінка не свідчить про те, що вона є особою, виправлення якої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а наведені в поданні обставини суд не розцінює як небажання засудженої стати на шлях виправлення.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання старшого інспектора Ужгородського МРВ КВІ ВДПтСУ в Закарпатській області старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , засудженої вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 09.04.2015 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1