Справа № 139/357/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці матеріали кримінального провадження № 0000059 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

04 квітня 2017 року о 23-ій годині ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу пройшов на територію домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 , і таємно шляхом демонтажу викрав праву половину металевих воріт вагою 45 кілограмів. Своїми діями ОСОБА_2 завдав матеріального збитку потерпілій на суму 180 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що у вечірній час 04 квітня 2017 року до нього з пляшкою горілки прийшов знайомий. Після закінчення вечері і після того, як товариш пішов, він вирішив викрасти ворота коло будинку ОСОБА_6 , в якому ніхто не проживає і який уже розвалюється. Зняв з петель праву половину воріт і на плечах приніс до себе під хату. Наступного ранку до нього прийшла сусідка, побачила ці ворота, повідомила ОСОБА_7 , а та вже повідомила поліцію.

Потерпіла ОСОБА_5 15 травня 2017 року подала суду клопотання, у якому просила закінчувати розгляд справи у її відсутності, зазначила, що не має претензій до обвинуваченого і просить його суворо не карати (а.с. 15).

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також клопотання обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, за відсутності заперечень та сумнівів, переконавшись у добровільності його позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Розглянувши кримінальне провадження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує: ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ним діяння є злочином середньої тяжкості; особу винного, який за місцем свого проживання характеризуються як такий, що зловживає спиртними напоями; обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання вини, щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків шляхом повернення викраденого та відсутність претензій у потерпілої.

До обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення нового умисного злочину особою, яка мала судимість за умисний злочин (рецидив).

На підставі викладеного, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, а також обставини, що обвинувачений не має доходів, отримує кошти з тимчасових заробітків, не робить належних висновків щодо своєї поведінки та способу життя, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_2 , попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення за вчинений злочин покарання у виді громадських робіт, а їх строк визначити максимальним, що передбачений санкцією інкримінованої частини статті.
З огляду на обране для обвинуваченого покарання, обставини, що досудовим слідством запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не обирався, суд не вбачає потреби в обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цьому етапі судового розгляду.

На підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України визнані у справі речовими доказами права частина металевих воріт - підлягає поверненню потерпілій.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Речовий доказ праву частину металевих воріт - повернути потерпілій ОСОБА_5 .
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ________________