Справа № 203/6031/16-к
Провадження № 1-кп/0203/132/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого- ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000273 від 04.11.2016 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Андріївка, Тельманівського району, Донецької області, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 26.12.2001 року Тельманівським районним судом Донецької області за ст. 187 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, 17.12.2002 Ільчевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 393 ч.1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 18.06.2004 року умовно-достроково звільнений з невідбутим строком покарання 5 місяців 4 дні, 04.11.2009 року Волноваським районним судом Донецької області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

03.11.2016 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на третій платформі залізничного вокзалу станції Дніпропетровськ-Головний, розташованій в Центральному районі м. Дніпро, де біля електропоїзду сполученням «Дніпропетровськ-Лозова» побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , з яким виникла короткотривала розмова, в ході якої він побачив у потерпілого в руках мобільний телефон «Lеnovo S650», який він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривка, з правої руки потерпілого вирвав мобільний телефон «Lеnovo S650», вартістю 1016 гривень 67 копійок, тобто відкрито ним заволодів, після чого кулаком правою руки наніс потерпілому один удар по обличчю в область переносиці, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки та подавив волю потерпілого до можливого опору. Вказаний телефон поклав до кишені своєї куртки та намагався з місця скоєння кримінального правопорушення піти і розпорядитися чужим майном на власний розсуд, але не виконавши всіх дій, які він вважав необхідними, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 03.11.2016 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, він знаходився на третій платформі залізничного вокзалу м. Дніпро, де біля електропоїзду побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_4 , з яким трохи поспілкувався, а коли потерпілий почав розмовляти по телефону, вирішив його викрасти. Він вирвав телефон у потерпілого та наніс один удар кулаком в обличчя. Якась дівчина почала кричати та його, коли він відійшов десь пару шагів від потерпілого, затримали співробітники охорони та відвели до відділення поліції, де він видав телефон. У скоєному кається, має намір відшкодувати потерпілому витрати на його лікування.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він їхав додому та знаходився на третій платформі залізничного вокзалу м. Дніпро. Йому подзвонила дружина та він розмовляв з нею. Обвинувачений вихватив з його руки телефон Lenovo S650.Він став казати ОСОБА_5 , щоб останній повернув телефон, але обвинувачений наніс йому удар у переносицю, він якого він впав. Однак, він схопив ОСОБА_5 за ноги, якась дівчина стала кричати та до них підбігли співробітники охорони і затримали обвинуваченого. Не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, яке б було пов`язане з його позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, відсутність його тяжких наслідків, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не погашена, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, має на утриманні малолітню дитину та хвору матір.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні малолітньої дитини та хворої матері.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З таких підстав, суд, приймаючи до уваги думку потерпілого, щодо міри покарання обвинуваченого, вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства.

Судові витрати в розмірі 351 гривень 84 копійки за проведення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчій інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередню особисте зобов`язання.

Речові докази: мобільний телефон «Lеnovo S650», який під зберігальну розписку передано потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому за належністю.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1