Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
22 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000016 від 14 березня 2017 року за підозрою громадян України ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, а також ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та захисника ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2017 року про часткове задоволення клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Рівненській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2017 року клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Рівненській області ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 2000000 грн. задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 30 днів.
Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 11 червня 2017 року.
Строк дії ухвали визначено до 11 липня 2017 року.
Одночасно визначено заставу 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 252600 грн. з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Термін дії покладених обов`язків, у разі внесення застави визначено до 11 липня 2017 року.
В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 не оскаржуючи встановлені слідчим суддею обставини при застосуванні запобіжного заходу в цілому, вказує, що суд в порушення вимог ч.1 ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, не вмотивував своє рішення, а лише констатував обставини зазначені в клопотанні слідчого. Покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на систематичність вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, його зв`язки з іншими підозрюваними, зокрема, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також наявність у вказаних осіб єдиного умислу на вчинення інших злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Зазначає про високий рівень матеріального забезпечення ОСОБА_8 та близьких йому осіб, що відповідно підтверджує можливість внесення ним чи іншими особами застави в межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в свою чергу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним. Зазначає, що вартість таблеток та психотропних речовин, які були вилучені в учасників зазначеної групи осіб на так званому чорному ринку становить понад 2000000 грн., а їх збут міг вкрай негативно вплинути на суспільство в цілому та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян. ОСОБА_8 на праві приватної власності належить автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого за ринковою ціною становить приблизно 9000 доларів США, зареєстроване за ним майно: садовий будинок, вартість якого відповідно до документів становить 122519 грн., за ринковою 200000 грн., а також житловий будинок з прибудовами загальною вартістю 31931 грн. та за ринковою ціною 50000 грн.
Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити заставу 1232 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 2000768 грн.
Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі покликається на незаконність і необґрунтованість ухвали суду першої інстанції та на суворість обраного судом запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 . Вказує на відсутність обґрунтованої підозри, оскільки в матеріалах справи немає жодного прямого доказу вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а твердження слідчого є передчасним та таким, що ґрунтується лише на припущеннях. Ані в автомобілі, який належить на праві власності ОСОБА_8 , ані в його особистих речах, жодних заборонених речей, або інших доказів причетності його до інкримінованого йому злочину виявлено не було. Зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки жодного доказу заняття ОСОБА_8 незаконним обігом наркотиків в попередні роки сторона обвинувачення не надала, як і доказів намагання підозрюваного переховуватись чи іншим чином уникати слідства чи суду, а судом залишено поза увагою, що ОСОБА_8 не має можливості виїхати за межі України, оскільки закордонний паспорт у нього вилучений, а останньому заборонено в`їзд на територію іноземних держав. Вказує на істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з незаконним та необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу. Тримання під вартою підозрюваного без належного обґрунтування ризиків суперечить Конвенції про захист прав людини, практиці Європейського суду з прав людини (Хайретдінов проти України, Рішення ЄС від 14 жовтня 2001 року), Конституції України та нормам КПК України. При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція. викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України). Судом першої інстанції не проаналізовано ні обставини, викладені в клопотанні, ні докази, які додані до клопотання в якості обґрунтування можливих ризиків.
Просить скасувати ухвалу суду від 13 червня 2017 року. В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 відмовити. Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_9 слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
Однак, на думку колегії суддів, слідчий суддя, приймаючи рішення в порядку ч. 4 ст. 194 КПК України за результатами розгляду заявленого слідчим клопотання, свій висновок, з врахуванням наявних, доведених, на думку суду першої інстанції, з чим погоджується і апеляційна інстанція, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (а.с. 52), належним чином не мотивувала.
Залишено поза увагою суду і вимоги ст. 178 КПК України щодо обов`язкової оцінки в сукупності всіх обставин, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів.
Суд не в повній мірі співставив існуючі у кримінальному провадженні ризики, мету застосування запобіжного заходу, характер злочину та його можливі наслідки, не оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, майновий стан підозрюваного, з реальною можливістю забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків. Тим самим дійшов помилкового висновку про співмірність наявних в матеріалах провадження ризиків обраному строку запобіжного заходу і визначеному розміру альтернативного запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим цією частиною даної статті, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження слідчим відділом Управління СБ України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 за підозрою громадян України ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, а також ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
11 червня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні переміщення з Республіки Польща через митний кордон України з приховуванням від митного контролю пігулок CIRRUS, які містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення, за який може бути призначено реальне позбавлення волі від 10 до 12 років з конфіскацією майна.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження (протокол обшуку автомобіля Рено Трафік від 11 червня 2017 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 11 червня 2017 року, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 11 червня 2017 року, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 11 червня 2017 року, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 11 червня 2017 року, протоколи за наслідками проведення оперативно-розшукового заходу, висновок експерта № 2.1-530/17 від 11 червня 2017 року Рівненського НДЕКЦ УМВС України), свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, що обґрунтовано мотивовано у своїх висновках і судом першої інстанції.
Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин, тобто підозра вважається обґрунтованою у випадку коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненням злочину.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При апеляційному розгляді прокурором вказано, на що зверталася увага останнім та слідчим і в судовому засіданні першої інстанції та чим мотивовано клопотання слідчого, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх фактичних обставин справи та інших осіб, причетних до вчинення зазначеного та інших злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів як на території України, так і за кордоном, до яких може бути причетним і ОСОБА_8 ОСОБА_8 та інші особи підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів, які характеризуються латентністю їх організації та подальшої реалізації у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинених впродовж тривалого періоду часу у складі стійкої групи з чітким розподілом ролей, із залученням до вказаної протиправної діяльності інших на даний час невстановлених осіб як на території України, так і Республіки Польща, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які причетні до їх вчинення, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування при наявності існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (вплив на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом їх схиляння до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, здійснення психологічного тиску на них; може знищити, спотворити документи (квитанції, накладні, записники, блокноти, магнітні та інші носії інформації, накладні, упакування з-під блістерів «CIRRUS»), які стосуються придбання вказаних прекурсорів, психотропних речовин, наркотичних засобів, їх подальшого збуту, а також ін. документів, які вказують на причетність всіх осіб до вчинення зазначених та ін. злочинів; можливість переховування від органу досудового розслідування та суду як на території України, так і за кордоном).
У відповідності до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
За наведеного, врахувавши в сукупності тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини за матеріалами даного кримінального провадження та обсягу проведення негласних слідчих дій, на що вказував прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції, а також дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, наявність постійного місця проживання і реєстрації, відсутність офіційного місця роботи та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, колегія суддів вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вважає з метою повного та об`єктивного досудового розслідування, що саме такий строк заходу забезпечення кримінального провадження буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У рішенні від 12 березня 2009 року в справі Алєксандр Макаров проти Росії (Aleksandr Makarov v Russia) № 15217|07 Європейський суд вказав, що … сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів … іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути.
Таку ж позицію Європейський суд послідовно займав і по багатьох інших справах, а саме Мангрус проти Іспанії (Mangouras v. Spain) , Ноймайстер проти Австрії (Neumeister v. Austria).
Матеріалами провадження за клопотанням про обрання запобіжного заходу, на що вказує прокурор і в апеляційній скарзі та судовому засіданні при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді, встановлено належність на праві власності ОСОБА_8 житлового будинку ( АДРЕСА_1 ), загальною вартістю майна 43368 грн., вартість самочинно збудованого: 31931 грн.; садового будинку (Львівська область, м. Львів, смт. Рудне, Діброва обслуговуючий кооператив садівничого товариства співвласників, будинок, 45), загальною вартістю 122519 грн. (а.п. 34).
Крім того, прокурор вказує про належність на праві приватної власності ОСОБА_8 автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого за ринковою ціною становить приблизно 9000 доларів США.
Беручи до уваги викладене щодо майнового стану підозрюваного, а саме, наявність значної кількості нерухомого та рухомого майна, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин кримінального провадження, обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1010400 гривень у національній грошовій одиниці України.
Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
Отже, на даному етапі розслідування лише такий строк запобіжного заходу зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором та слідчим, з визначенням саме такого, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, розміру застави (600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на що безпідставно вказує захисник ОСОБА_9 .
У зв`язку з цим, доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами клопотання.
За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скрги ОСОБА_9 слід відмовити, а апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2017 року відмовити, апеляційну скаргу прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 на вказану ухвалу суду першої інстанції задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2017 року щодо застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 30 днів з визначенням застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібскасувати.

Клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Рівненській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , офіційно непрацюючого, одруженого, громадянина України, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 серпня 2017 року включно.
Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1010400 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду Рівненської області:
Отримувач коштів: Апеляційний суд Рівненської області

ЄДРПОУ: 02893096

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

Рахунок: 5144

Призначення платежу: Застава за ОСОБА_8 по справі № 569/9192/17 (провадження № 11-сс/787/257/2017) Апеляційний суд Рівненської області, платник (вказати прізвище, ім`я, по батькові) згідно з ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 22 червня 2017 року.

У разі внесення застави, підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

-не відлучатись із м. Миколаїв Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка допитана по вказаному кримінальному провадженню в якості свідка та іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Термін дії ухвали встановити до 11 серпня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3