Справа № 728/2724/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/309/2017
Категорія - ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 12 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000850, за апеляційними скаргами прокурора Бахмацької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 та першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_10 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Гомель, республіки Білорусь, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого вантажником магазину «АТБ» №42 міста Київ, , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 125 України, і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Ухвалено рахувати строк відбування покарання ОСОБА_8 з моменту його фактичного затримання з 12 вересня 2016 року, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбування покарання, по час набрання вироком законної сили.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України, строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з подальшим переведенням позбавлення волі в покарання у виді обмеження волі із розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати по справі в розмірі 1100 грн. 50 коп. за проведення імунологічної експертизи.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор Бахмацької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що всі дії обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення були спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_11 , він розумів, що внаслідок них може заподіяти смерть потерпілій та заздалегідь підготував ніж для вчинення даного злочину. Також, вважає, що місцевий суд при кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України не врахував показання потерпілої та обвинуваченого.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями в порядку ст.. 403 КПК України, перший заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в зв`язку з тим, що журнали судових засідань від 23 грудня 2016 року та 26 грудня 2016 року неможливо вважати такими, що відповідають вимогам ст. 108 КПК України, а тому рішення ухвалено незаконним складом суду.

Суд першої інстанції встановив, що 12 вересня 2016 року, близько 12 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи претензії особистого характеру до ОСОБА_12 , прийшов до помешкання, яке розташоване в АДРЕСА_1 в якому остання проживала, де зайшов до будинку, підійшов до ОСОБА_12 , яка перебувала в кімнаті сидячи на дивані, лівою рукою повалив її спиною на диван, при цьому ножем, який тримав у правій руці, наніс їй один удар в область сонячного сплетіння грудної клітки, надалі, скориставшись раптовістю нападу та не маючи опору з боку ОСОБА_12 , він повторно наніс їй удар ножем в область грудної клітки спереду зліва, після чого ОСОБА_12 почала чинити йому опір, закриваючись руками та ногами, в ході цього протистояння він наніс потерпілій ще один удар ножем в область зовнішньої поверхні лівого плеча ближче до ліктьового суглобу та один удар ножем в область зовнішньої поверхні правого стегна. Протиправне посягання з боку ОСОБА_8 було припинене чоловіком потерпілої - ОСОБА_13 , який почувши крики дружини забіг у кімнату та із застосуванням фізичної сили повалив останнього на підлогу, після чого ОСОБА_8 втік з будинку. Згідно висновку судово-медичного експерта №187 від 13 вересня 2016 року ОСОБА_12 в ході зазначених дій отримала тілесні ушкодження у вигляді чотирьох колото-різаних ран (на грудній клітці спереді, на лівій руці та на правому стегні), дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області та частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора Бахмацької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, суд має право вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі статтею 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до п.п. 1, 3 статті 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 грудня 2016 року для розгляду кримінального провадження, щодо ОСОБА_8 , у Бахмацькому районному суд Чернігівської області, визначено колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і даним складом суду 6 грудня 2016 року проведено підготовче судове засідання, за результатами якого ухвалено призначити судовий розгляд на 23 грудня 2016 року.

Відповідно до журналу судового засідання від 23 грудня 2016 року головуючим у даному кримінальному провадженні був суддя ОСОБА_16 , в той час, як матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що колегія суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , котра призначала дане кримінальне провадження до розгляду, з якихось причин була замінена, хоча за текстом журналу судового засідання у розгляді даного кримінального провадження все ж таки приймала участь колегія суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Крім того, згідно журналу судового засідання від 26 грудня 2016 року, вирок суду було оголошено під головуванням судді ОСОБА_14 , хоча як вбачається з вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 року справу було розглянуто в складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Таким чином, під час розгляду матеріалів кримінального провадження, суд допустив такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню.

Відповідно до приписів ч 2 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції не має права наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, оскільки ці питання належить вирішити при новому розгляді судом першої інстанції, під час якого слід ретельно перевірити доводи, які викладені в апеляційній скарзі прокурора місцевої прокуратури, за результатами якого постановити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У зв`язку з чим, керуючись ч. ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду апеляційної скарги прокурора.

Виходячи з положень ст.ст. 176, 178, 331 КПК України, та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 на строк, що не перевищує шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_10 задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора Бахмацької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 4 травня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3