АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 25 квітня 2017 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , до 28 травня 2017 року, із визначенням застави у розмірі 200 000 000 гривень.

Вирішуючи питання про продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував ступінь та характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та прийшов до висновку, що в разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній завдяки своєму становищу може, зокрема, негативно впливати на хід досудового розслідування у даному провадженні, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, вбачається недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 та застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Адвокат вважає вказану ухвалу незаконною та такою, що не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості.
Як стверджує сторона захисту, ОСОБА_5 тримається під вартою близько 300 днів (з 16 червня 2016 року) та з моменту затримання ОСОБА_5 жодних нових ризиків виявлено не було, а ризики, виявлені раніше - суттєво зменшились, тому адвокат вважає, що запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 повинен був бути змінений на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

На думку захисника, слідчий суддя не врахував того, що слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні при розгляді питання про продовження запобіжного заходу, не наведено наявних даних, які свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення підозрюваним дій, передбачених у ч. 2 ст. 177 КПК України.
Адвокат у свій апеляційній скарзі зазначає, що у кримінальному провадженні проведені практично всі слідчі дії, вилучено всі можливі документи, допитані свідки, накладено арешт на майно підозрюваних, проведено економічну експертизу, яка встановила зменшення шкоди майже на 60 відсотків. Тому, на думку захисника, зі спливом такого значного часу у підозрюваного ОСОБА_5 практично не залишилось навіть теоретичних можливостей будь яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Сторона захисту посилається на те, що суд в ухвалі, всупереч ч. 5 ст. 132, ч. 1 ст. 183 КПК України, зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, однак не вказує на належні та допустимі засоби доказування, реальні та наявні докази, що підтверджують ці обставини.
Крім того, адвокат зазначає, що слідчий суддя визначаючи заставу в 200 000 000 гривень порушив норми КПК України, права і законні інтереси ОСОБА_5 , оскільки заздалегідь визначив розмір застави, яку підозрюваний не в змозі внести за будь-яких обставин. Так як, характеризуючи майновий стан підозрюваного, слід зазначити, що відповідно експертного висновку, вартість усього майна, яке належить підозрюваному та його сім`ї, а саме: садового будинку; житлового будинку; квартири загалом складає 94 393 000 гривень. Таким чином, якщо підозрюваний зможе продати навіть все майно своєї сім`ї (на яке накладено арешт і продати його неможливо) - отриманих від продажу коштів все одно не вистачить на заставу для нього.

Також, автор апеляційної скарги вказує на те, що слідчий суддя продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_5 не врахував стану здоров я підозрюваного, який має ряд хвороб та потребує прискіпливого ставлення до власного здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості якого 15 лютого 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період із січня 2013 року по січень 2016 року ОСОБА_5 у складі злочинної організації, створеної ОСОБА_9 вчинив низку кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, власності та у сфері господарської діяльності.

Загалом, внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 та підконтрольної останньому злочинної організації, через реалізацію заздалегідь розробленого злочинного плану, ряд осіб заволоділи грошовими коштами ПАТ «Укргазвидобування», розмір яких згідно висновку судово-економічної експертизи № 10620/10621/16-45 складає 740 065 924,96 грн.

При цьому, членами злочинної організації вказана сума коштів в період з січня 2013 по червень 2016 року через ряд підконтрольних фіктивних суб`єктів господарювання була конвертована в готівку, чим було завершено умисел членів злочинної організації на заволодіння коштами ПАТ «Укргазвидобування» від продажу природного газу та відповідно завдано збитків державним інтересам на зазначену суму.

15 червня 2016 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

15 лютого 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за статтями ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України.

03 серпня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді 250 000 000 грн., строком дії до 14.00 год. 13 серпня 2016 року.

12 серпня 2016 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 12 жовтня 2016 року з визначенням застави у розмірі 250 000 000 грн., який в подальшому був продовжений ухвалами зазначеного суду, відповідно, 06 жовтня, 07 грудня 2016 року з визначенням такої ж застави застави.

07 грудня 2016 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 09 лютого 2017 року та зменшено заставу до 200 000 000 грн., який в подальшому був продовжений ухвалою слідчого судді того ж суду 01 лютого 2017 року до 01 квітня 2017 року.

Постановою заступника Генерального прокурора України керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 до 12 місяців, тобто до 15 червня 2017 року.

27 березня 2017 року детектив Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні начальника четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави у розмірі 125 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 200 000 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року вищевказане клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні детектива підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_5 , вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження обраного запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищезазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, характер та обставини вчинення злочинів внаслідок вчинення яких завдано значних збитків державним інтересам, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України, що є підставою для продовження застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Як встановлено колегією суддів, прокурором, як у клопотанні, так і в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Зокрема, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, та можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, колегія суддів приходить до висновку про доведеність детективом та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисники, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про продовження строку застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Однак, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу в тому числі і стан його здоров`я та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що, з врахуванням стадії досудового розслідування даного кримінального провадження, визначена судом першої інстанції застава у розмірі 200 000 000 грн. є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наслідки від вчинених злочинів, особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні можливо встановити заставу, яка перевищує максимальний розмір, встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з метою гарантування виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України, а саме заставу у розмірі 50 000 000 гривень.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання органу досудового розслідування, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 28 травня 2017 року та визначити йому розмір застави у розмірі, який хоча перевищує межі, встановлені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, проте становить 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів) грн., вважаючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_5 вирішить виконувати покладені на нього обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, через побоювання втратити цю заставу. При цьому колегія суддів враховує обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

Такий розмір застави буде справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не буде порушувати права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 , з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та розміру завданої шкоди державі, колегія суддів на даний час не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року, якою задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , до 28 травня 2017 року, із визначенням застави у розмірі 200 000 000 гривень, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 28 травня 2017 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,розмір застави, який перевищує межі, встановлені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та становить 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів) гривень- у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ГУ ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок 5850).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Києва - населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду;
- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва, має бути наданий відповідній уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово детектива, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до детектива, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішуватиме питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні начальника четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2120/2017 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1