Провадження №1-кп/761/20/2017
В И Р О К
іменем України
06 березня 2017 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0016495 від 31.10.2013 р.) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гунча Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
31 жовтня 2013 року, приблизно о 8 годині 45 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку №4 по вул.Черняховського в м.Києві, де помітив раніше невідомих йому неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які тримали в руках жіночі сумки, і у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна у останніх, а саме: жіночої сумки ОСОБА_7 вартістю 300 грн., в якій знаходився гаманець вартістю 100 грн. з грошовими коштами в сумі 100 грн., фотоапарат «Нікон» вартістю 4000 грн., жіночої сумки ОСОБА_6 вартістю 200 грн., в якій знаходився гаманець вартістю 200 грн. та грошові кошти в сумі 70 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна потерпілих на загальну суму 4970 грн., обвинувачений підійшов до потерпілих зі спини та почав наносити удари останнім, після чого став виривати з рук останніх їх сумочки, однак потерпілі почали чинити опір та кликати на допомогу, утримуючи сумки в руках.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, обвинувачений ОСОБА_5 з метою подолання опору потерпілих, продовжив наносити удари потерпілим, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження: синці в міжбрівній ділянці з переходом на спину і скати носа в проекції хвоста правої брови, на передній поверхні лівого стегна в верхній третині, в проекції внутрішньої кісточки лівої гомілки на передній поверхні лівої гомілки в нижній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження: синці в ділянці чола зліва 1, в лівій надбрівній ділянці з переходом в проекцію «хвостової» частини лівої брови 1, на ніжній повіці лівого ока з переходом в підочну ділянку 1, на тильній поверхні лівої кісті в проекції 2-ї -5-ї п`ясних кісток з переходом в проекцію 3-го 5-го пьяно-фалангових суглобів на фоні набряку м`яких тканин 1, садна на нижній повіці лівого ока на фоні вищезазначеного синця 2, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому обвинувачений, помітивши, що перехожі почули крики потерпілих про допомогу, намагався зникнути з місця вчинення правопорушення, проте був затриманий працівниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, суду пояснив, що він 31 жовтня 2013 року перебував біля озера, розташованого неподалік від станції метро «Нивки». Побачив як потерпілі розмовляли з невідомим йому чоловіком, він підійшов до них і запитав про що вони розмовляли, вони стали грубити йому та сміятись. Чоловік, з яким вони розмовляли, пішов, вони стали підійматись від озера по вулиці, потім повернули у двір будинку та почали з нього сміятись, тим самим спровокували його і він ударив одну з дівчат, вони почали бити його сумками, він вихопив сумку, щоб потерпіла перестала його бити, потім відпустив сумку, потерпіла впала, вони почали кричати і він побіг до озера, де був затриманий Намірів грабувати дівчат у нього не було.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 31 жовтня 2013 року вона їхала на навчання та зустрілась із подругою ОСОБА_8 , вони запізнювались і вирішили скоротити шлях, пішли через двори. Коли йшли через двір, раптом її хтось схопив за плече і став тягнути до під`їзду та став намагатись вирвати сумку, коли вона повернулась побачила обвинуваченого, який став бити її та подругу, та намагався вихопити сумки з рук. Вони почали кричати, стали збиратись люди, обвинувачений забрав сумку та став тікати, а хтось погнався за ним. Претензій до обвинуваченого не має.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що вона 31 жовтня 2013 року зустрілась із своєю подругою і вони разом пішли через двори до навчального закладу. Раптом до них ззаду підбіг обвинувачений, почав їх бити та забирати сумки, її він вдарив декілька разів в обличчя. Претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він 31.10.2013 року вранці їхав на роботу. Коли він вийшов з маршрутки побачив, як повз нього пробіг незнайомий чоловік, за ним гналась начальник ВДІМ ОСОБА_10 , вони крикнула, щоб свідок затримав чоловіка, який біг. Свідок також погнався за обвинуваченим, того догнали біля озера, він присів, потім різко підвівся і стрибнув в озеро, почав плисти на інший берег. Свідок оббіг озеро та, коли обвинувачений переплив озеро, затримав його. Коли обвинуваченого вели до відділу міліції, на лавці біля відділу були дівчата, вони вказали на обвинуваченого, як на особу, яка їх побила та вирвала сумки. У дівчат були тілесні ушкодження.

Судом досліджені матеріали справи, а саме: протоколи прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до яких потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулись до міліції із заявами про вчинення відносно них відкритого викрадення майна, протокол огляду місця події від 31.10.2013 року, відповідно до якого оглянута ділянка вчинення правопорушення, протокол огляду місця події, відповідно до якого оглянуті сумки потерпілих, матеріали судово-медичної експертизи ОСОБА_6 №3368 від 01.11.2013 року, відповідно до висновку якої у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: синці в міжбрівній ділянці з переходом на спину і скати носа в проекції хвоста правої брови, на передній поверхні лівого стегна в верхній третині, в проекції внутрішньої кісточки лівої гомілки на передній поверхні лівої гомілки в нижній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, матеріали судово-медичної експертизи ОСОБА_7 №3369 від 01.11.2013 року, відповідно до висновків якої у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: синці в ділянці чола зліва 1, в лівій надбрівній ділянці з переходом в проекцію «хвостової» частини лівої брови 1, на ніжній повіці лівого ока з переходом в підочну ділянку 1, на тильній поверхні лівої кісті в проекції 2-ї -5-ї п`ясних кісток з переходом в проекцію 3-го 5-го пьяно-фалангових суглобів на фоні набряку м`яких тканин 1, садна на нижній повіці лівого ока на фоні вищезазначеного синця 2, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю, невизнання ним своєї вини суд розцінює, як спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Судом не приймаються до уваги показання обвинуваченого в частині того, що у нього не було корисливих мотивів, що він побив потерпілих внаслідок провокування його, оскільки його показання спростовуються показаннями потерпілих, свідків, іншими матеріалами справи.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 намагався вчинити відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, такі його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 відносить до обставин, які обтяжують покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує те, що він на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, раніше він не судимий відповідно до ст..89 КК України, враховуючи думку потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають, тому, на думку суду, є можливість обмежитись йому мінімальним розміром покарання згідно санкції ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, з урахуванням обставин вчинення правопорушення і враховуючи думки потерпілих, на думку суду, є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до нього суд застосовує покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, і викладене, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України на протязі іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, а саме: сумки жіночі з особистими речами повернуті потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання продовжити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1