Справа № 520/4679/15-к
Провадження № 1-кп/520/246/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
представника потерпілого захисника ОСОБА_8
захисників обвинуваченого - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000987 від 03.03.2015 року за обвинуваченням: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючогоТОВ «Таком-Глорія Південь», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,05.02.2016 року обвинувачення прокурором змінене на ст.125 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Cуд визнав доведеним, що 28 лютого 2015 року, приблизно о 12 годин 10 хвилин, ОСОБА_12 , знаходячись на даху гаражу № НОМЕР_1 , що розташований на автостоянці «Олімп» по вул. Академіка Вільямса, 55 в м. Одесі, діючи навмисно, з метою примусу ОСОБА_7 не вживати дії спрямовані для самозахисту, почав разом із особою ( ОСОБА_13 ) 13.10.2015 провадження відносно якого зупинено) утримувати ОСОБА_7 виламуючи руки за спину. В той час ОСОБА_7 діючи з метою самозахисту зміг достати належний йому пристрій для відстрілу патронів гумовими кулями «ФОРТ 12 Р» та послідовно, прицільно здійснив два постріли в ОСОБА_12 та (особу 13.10.2015 провадження відносно якого зупинено), влучивши ОСОБА_12 в праву голень, а (особі 13.10.2015 провадження відносно якого зупинено)в праве стегно. Особа відносно якої 13.10.2015 року провадження зупинено, накинувся на ОСОБА_7 , збив його з ніг, повалив животом донизу та почав наносити тілесні ушкодження в обличчя. В той же час особа 13.10.2015 провадження відносно якого зупинено) надав вказівку ОСОБА_12 принести мотузку, при тому особа (13.10.2015 провадження відносно якого зупинено) перебуваючи зверху, сидячи верхом на ОСОБА_7 , насильно утримував останнього та заламував руки за спину. ОСОБА_12 насильно діючи спільно з особою відносно якої 13.10.2015 провадження зупиненоумисно, почали зв`язувати ОСОБА_7 . При тому продовжуючи свої дії, для придушення самозахисту, ОСОБА_12 накинув петлю мотузки на ліву ногу ОСОБА_7 та почав тягнути її в сторону, чим доставляв біль ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_12 діючи умисно, спільно із особою 13.10.2015 провадження відносно якого зупинено остаточно зв`язав ОСОБА_7 затягнувши мотузку на шиї потерпілого, тим самим завдаючи йому тілесні ушкодження, подавивши будь які спроби останнього для свого самозахисту.

В результаті навмисних дій ОСОБА_12 та особа відносно якої 13.10.2015 провадження зупинено, спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді: синців і саден правої скроневої області, області лівого плечового суглоба, лівого плеча, садна слизової оболонки твердого та м`якого піднебіння, садна правої щічної області, області обох ліктьових суглобів, обох кистей, області обох колінних суглобів, обох гомілок, синець області гребеня правої клубової кістки, що має незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, і по цьому критерію, згідно висновку судово-медичної експертизи №460 від 04.03.2015, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час судового розгляду кримінального правопорушення прокурором, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 338 КПК України, правова кваліфікація та обсяг обвинувачення змінені з ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України.
У відповідності до ч. 3 ст. 338 КПК України, потерпілий ОСОБА_7 заперечив проти зміни кримінально-правової кваліфікації діяння та підтримав обвинувачення, висунуте прокурором у первісному обсязі, а саме за ч. 2 ст. 296 КК України.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі та пояснив, що 28 лютого 2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 , ініціатором якого був сам ОСОБА_7 , під час якого він дійсно наніс потерпілому тілесне пошкодження.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що з обвинуваченим знайомий, між ними неприязні стосунки. 28 лютого 2015 року він йшов від зубного лікаря по вул. Тролейбусна та звернув увагу на те, що якийсь чоловік ходить по даху його гаража. Піднявшись, він побачив чоловіка, на якому була зварювальна маска, варив металічну конструкцію. Він підійшов та висмикнув зварювальний апарат з розетки. Чоловік зняв маску та він впізнав у ньому ОСОБА_14 . Він спитав у ОСОБА_14 , на якій підставі той лазить по гаражу та ламає дах. ОСОБА_14 , не кажучи ні слова, накинувся на нього, товкнув та збив з ніг. Він впав та проломив дах гаражу, намагався встати, але ОСОБА_14 накинувся на нього та всіляко перешкоджав його спробам підвестися, наносив йому удари, хватав за руки. ОСОБА_14 , побачив, що не зможе впоратися з ним один почав кричати « ОСОБА_15 , неси мотузку!» . Після цього прибіг ОСОБА_16 с мотузкою, накинув її на ліву ногу та почав її тягнути у свій бік, тим самим, присікаючи всі спроби підвестися. Він достав пістолет, який знаходився на поясі, та зробив два постріли в сторону. ОСОБА_14 вирвав брючний ремінь з його штанів, та зв`язав йому руки. Він лежав повністю зв`язаний. Потім ОСОБА_14 пальцями рук почав видавлювати очні яблука, бити його кулаком по губам, взяв пістолет та засунув йому в рот. ОСОБА_16 , побачив це, почав кричати «Не роби цього!». ОСОБА_14 нажав на курок, але пострілу не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , пояснив, що був очевидцем конфлікту та бачив, як ОСОБА_7 знаходячись на даху гаражу схопив зварювальний апарат та почав з ним убігати. ОСОБА_13 намагався його затримати та між ними зав`язалася бійка. Конкретизуючи свої покази відмітив, що бачив як потерпілий ОСОБА_7 під час конфліктної ситуації здійснив постріли у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_12 попав в ногу, а ОСОБА_13 в область паху. Післяцього ОСОБА_13 накинувся на ОСОБА_7 , повалив його з ніг та звернувся до ОСОБА_12 щоб він наддав йому мотузку. Після цього ОСОБА_13 за допомогою ОСОБА_12 зв`язали ОСОБА_7 . При наданні показів зауважив, що не бачив щоб ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 та видимих тілесних ушкоджень у потерпілого не було. Пістолет у ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 він не бачив.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_7 протягом тривалого часу перешкоджає нормально жити їй та її родині. Так з останнім систематично виникають конфліктні ситуації під час яких він погрожує фізичною розправою та зухвало ставиться до неї як до літньої жінки. З 2007 року її родина веде цивільні справи ОСОБА_19 щодо земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_2 . Так, 28.02.2015 її зять та чоловік робили огорожу, вона почула крики та побачила, як ОСОБА_7 знаходячись на даху гаражу схопив зварювальний апарат та почав з ним убігати. Її чоловік наздогнавши ОСОБА_7

став відбирати зварювальний апарат та повалив потерпілого на живіт. При цьому кричав ОСОБА_12 щоб той приніс йому мотузку. ОСОБА_7 в той самий момент встав на ноги одночасно витягнувши із за поясу зброю та здійснив постріли в бік ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , якому попав в ногу, а ОСОБА_13 в область паху. Відразу її чоловік та ОСОБА_12 повалили ОСОБА_7 та із застосуванням мотузки його зв`язали. Пістолет у ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що перебував на чергуванні та знаходився у диспетчерській автостоянки «Олімп» по вул. Академіка Вільямса, 55 в м. Одесі. Приблизно о 12 годині 00 хвилин до нього звернувся ОСОБА_7 , який запитав дозвіл на користування дробиною, оскільки на даху його гаражу знаходився невідомий. Через десять хвилин почув крики. Коли прийшов до гаражу бачив, як ОСОБА_13 та ОСОБА_12 знаходились біля ОСОБА_7 , який був зв`язаний мотузкою. При цьому ОСОБА_13 повідомив, що ОСОБА_7 пошкодив зварювальний апарат. Всі учасники конфліктної ситуації просили щоб він викликав міліцію. Будь яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 він не бачив. Чув два хлопки, проте не зрозумів, що це звуки пострілів та не придав цьому значення. Пістолет у ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 не бачив.

Також в судовому засіданні були досліджені письмові докази, а саме: витяг з ЄРДР від03.03.2015, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.03.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 звернувся с заявою про скоєння відносно нього правопорушення; висновок експерта №460 від 10.03.2015 року, згідно якогоу гр-на ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці та садна правої скроневої області, області лівого плечового суглоба, лівого плеча, садна слизової оболонки твердого та м`якого піднебіння, садна правої щічної області, області обох ліктьових суглобів, обох кистей, області обох колінних суглобів, обох гомілок, синець області гребеня правої клубової кістки. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в пошкоджень не відобразилися, якими могли бути руки (стисла в кулак кисть), ноги (у взутті) та інші предмети. Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення гр-на ОСОБА_7 в спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ №1), і таким чином, могли бути заподіяні 28.02.2015.Описані ушкодження, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1996 г.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; протокол огляду предметів від 23.03.2015 року, згідно якого слідчим було оглянуто «DVD+R» диск на якому знаходиться п`ять файлів на яких зафіксовані події від 28.02.2015 року; витяг з ЄРДР, згідно якого, 04.03.2015 року за заявою ОСОБА_12 до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення;постанова про закриття кримінального провадження від 20.03.2015 року за №0001010 від04.03.2015 року;Довідка з КУ «Міської клінічної лікарні №11» від 28.02.2015 року відносно ОСОБА_12 ;копія медичної карти амбулаторного хворого № ДЗА5-29 ОСОБА_12 ;копія медичної карти амбулаторного хворого №ДЗА5-29 ОСОБА_13 ; довідка з КУ «Міської клінічної лікарні №11» від 28.02.2015 року відносно ОСОБА_13 ;копії судових рішень по цивільному спору.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_12 своїми діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Разом з тим, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , після зміни обвинувачення прокурором на обвинувачення за менш тяжкий злочин, підтримав обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, а саме обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України, суд виходить з наступного.
У п.4 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
У контексті вказаного слід послатися й на Постанову Верховного Суду України від 4 жовтня 2012 року, в якій зазначено, що в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
У даному кримінальному провадженні встановлені дані, що вказують на відсутність у ОСОБА_12 умислу, мотиву на вчинення саме хуліганських дій, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Натомість в судовому засіданні об`єктивно встановлено, що його дії були викликані особистими неприязними стосунками, та неправильними діями потерпілого, а отже дії ОСОБА_12 потрібно кваліфікувати як злочин проти здоров`я особи.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_12 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч. 1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Перед закінченням судового розгляду захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_11 заявлено клопотання з додатками, про передачу обвинуваченого на поруки трудовому колективу підприємства в якому він працює, а саме колективу ТОВ «Таком-Глорія Південь», оскільки колектив даного підприємства клопоче про передачу останнього на поруки трудовому колективу, у вчиненому ОСОБА_12 щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав клопотання, прохав передати його на поруки трудового колективу, при цьому він повністю визнав свою вину в скоєному ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 125 ч. 1 КК України, покаявся у вчиненому.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_12 на поруки трудовому колективу ТОВ «Таком-Глорія Південь», зазначивши, що клопотання законне та обґрунтоване.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник заперечували проти задоволення клопотання і звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_12 та передачу його на поруки трудовому колективу.

Вислухавши клопотання захисника, думки прокурора, потерпілого, представника потерпілого та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що наявні всі правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності та передачі його на поруки трудового колективу.

Відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно п. 6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Отже, процесуальною умовою застосування ст. 47 КК України є наявність клопотання колективу підприємства, установи або організації про передачу особи на поруки.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 на момент розгляду провадження працює в ТОВ «Таком-Глорія Південь» різноробочим, суду надано клопотання зазначеного трудового колективу про передачу обвинуваченого на поруки, з протоколом загальних зборів колективу ТОВ «Таком-Глорія Південь».

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_12 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, щиро розкаявся, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, працює в ТОВ «Таком-Глорія Південь», колектив якого, за добросовісне ставлення до праці просить передати його на поруки, а обвинувачений бажає виправити свою поведінку, суд приходить до висновку, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 286, 369- 372 КПК України,ст. 47 ККУкраїни суд, -

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Звільнити ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з передачею його на поруки колективу ТОВ «Таком-Глорія Південь».

Повідомити трудовому колективу ТОВ «Таком-Глорія Південь» про передачу їм на поруки ОСОБА_12 та направити копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_12 що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу ТОВ «Таком-Глорія Південь» що, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_12 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1