АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2547/17-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/47/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Тернопільської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 26 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2017 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 про застосування відносно останнього запобіжного заходу, не повязаного з триманням під вартою, відмовлено, задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області, погоджене із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левченкове Драбівського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Святошинського районного суду м. Києва 2011 р. за ч.3 ст.187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 00 год 00 хв.21 квітня 2017 р.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, старшим слідчим СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 23 лютого 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У клопотанні зазначено, що 22 лютого 2017 року у ОСОБА_7 , раніше судимого за вчинення корисливого злочину, судимість за який не погашена, виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Діючи умисно, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з м. Львова автомобілем марки Сітроен прибули у м. Тернопіль, де зустрілись із ОСОБА_10 , який повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про громадянку ОСОБА_11 , щодо якої є можливість вчинити кримінальне правопорушення, а саме викрадення її особистого майна.

22 лютого 2017 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_9 біля магазину Львів м. Тернополя зустрілись із ОСОБА_10 , з яким поїхали в м. Хоростків Гусятинського району де біля 22 год зупинились неподалік житлового будинку ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 22 лютого 2017 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_7 , Понаровський та ОСОБА_10 зайшли в будинок, де, ховаючи обличчя, користуючись масками типу балаклава, застосували насильство, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілої ОСОБА_11 , яке виразилось у звязуванні її рук та ніг, а також нанесенні двох ударів долонею по обличчі, чим спричинили останній тілесні ушкодження, та відкрито викрали належне їй майно, а саме: 13 000 євро, що згідно курсу НБУ станом на 22 лютого 2017 року становило 370 431, 10 грн.; 1 500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 22 лютого 2017 року становило 40 563,75 грн.; 3 900 гривень; пляшку коньяку Айпетрі, вартістю 130 грн.; пляшку лікеру Амаретті, вартістю 240 грн.; пляшку вермуту Мартіні, вартістю 300 грн.; мобільний телефон марки Самсунг, вартістю 400 грн.; мобільний телефон марки Філіпс, вартістю 500 грн.; годинник на шию позолочений з пластинами, вартістю 1 000 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . Та ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 417 464,85 грн.

24 лютого 2017 року о 21.35 год. ОСОБА_7 було затримано.

25 лютого 2017 року ОСОБА_7 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, судимість за який не знята та не погашена в установленому порядку, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Вищевказані обставини, на думку суду, давали йому підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_7 та його поведінки існують ризики, що у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе і надалі перешкоджати досудовому слідству, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на цілодобовий домашній арешт по місцю його реєстрації та проживання в АДРЕСА_1 .

Також просить визнати недопустимими докази у кримінальному провадженні №0000062 від 23 лютого 2017 року, які стали обґрунтуванням для оголошення підозри ОСОБА_7 , зокрема:

- протокол огляду місця події від 23.02.2017 року, а саме: домогосподарства в АДРЕСА_3 , який підписаний лише одним понятим, та предметів, які вилучені під час вказаної слідчої дії;

- протокол огляду місця події від 24.02.2017 року, а саме: квартири АДРЕСА_4 , який проведений та складений слідчим на підставі письмової заяви особи, яка не зареєстрована у вказаній квартирі і не являється її власником, а також предметів, які вилучені під час вказаної слідчої дії (спортивна сумка синього кольору, в якій знаходились гроші як в іноземній, так і в національній валюті, чорні спортивні штани, зелена та синя спортивні куртки, пара рукавиць чорного кольору, чорна шапка із сірими смугами та написом «ОазісБ» з прорізами для очей та інше).

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим суддею всупереч вимог ч.3 ст.370 та п.3 ч.1 ст.372 КПК України під час судового розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою докази не оголошувались та не досліджувались.

Цими діями, на думку апелянта, слідчим суддею був порушений пункт 1 частини 1 статті 178 КПК України (обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу), а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим суддею проігнорований пункт 3 частини 1 вказаної статті, відповідно до якого при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного.

Вказує, що у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 скаржився на стан свого здоров`я, а додатки до клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою не містили жодного медичного документу, який би вказував на те, що останньому проведено медичне обстеження і йому не протипоказано перебування під вартою.

Також ним у судовому засіданні було заявлено клопотання про визнання недопустимими вищенаведених доказів, які, на думку апелянта, і послужили підставою про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

За таких обставин слідчий суддя Тернопільського міськрайсуду ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК повинен був визнати недопустимими доказами огляд місця події від 24.02.2017 року та протокол огляду місця події від 24.02.2017 року, а саме: квартири АДРЕСА_4 , який проведений та складений на підставі письмової заяви особи, яка не зареєстрована та не являється власником вказаної квартири, а також предметів, які вилучені під час вказаної слідчої дії.

Всупереч цьому, слідчий суддя наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, визнав на підставі недопустимих доказів.

Також зазначає, що слідчий суддя без зрозумілих на те причин одному із співучасників злочину, а саме підозрюваному ОСОБА_10 , обрав запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, а іншим - у виді тримання під вартою без визначення застави.

Крім цього, звертає увагу на те, що із потерпілою ОСОБА_11 не було проведено жодного впізнання осіб, які вчинили стосовно неї кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України. В протоколі допиту потерпілої ОСОБА_11 остання зазначила, що бачила злочинців у балаклавах і описувала їх по зросту та тілобудові під номерами 1,2,3. Жодних процесуальних документів, які б ідентифікували підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 по їх зросту та тілобудові, під час розгляду клопотання про обрання вказаним особам запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Тернопільському міськрайсуді - слідством надано не було.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000062 від 23 лютого 2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

24 лютого 2017р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25 лютого 2017р. ОСОБА_7 - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

25 лютого 2017 року старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області звернувся до слідчого судді Тернопільського районного суду із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

26 лютого2017р. ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду вказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави до 21 квітня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до закону не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики, особу підозрюваного, те, що він неодноразово судимий, в тому числі і за злочини із застосуванням насильства, так і те, що він знову обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за своєю кваліфікацією є тяжким і також вчинене із застосуванням насильства, а тому обґрунтовано, на підставі п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 цього Кодексу, визнав неможливим визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого злочину, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного є безпідставними посилання захисника на необґрунтованість підозри.

Крім того, не підлягає задоволенню клопотання захисту про визнання недопустимими ряд доказів, на які він посилається у апеляційній скарзі, оскільки відповідно до ч.4 ст. 87 КПК України докази, передбачені ч.4 ст.87 КПК України, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів Апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від від 26 лютого 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 23 лютого 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області, погоджене із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , задоволено та застосовано до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 21 квітня 2017 року без визначення застави, - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2