Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/86/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 181 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Грузьке, Кіровоградського р-ну, Кіровоградської області, освіта вища, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого, фізична особа підприємець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто з 25.02.2017 року до 23.04.2017 року, із забороною останньому цілодобово залишати власне житло: квартиру АДРЕСА_2 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та в подальшому до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Кропивницький, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_9 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2017 року, частково задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_14 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_15 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто з 25.02.2017 року до 23.04.2017 року, із забороною останньому цілодобово залишати власне житло: квартиру АДРЕСА_2 із покладенням певних обов`язків.

Органами досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а саме в тому, що начальник Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» ОСОБА_12 , дізнавшись про те, що мешканка м. Кропивницького, ОСОБА_13 діючи в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має намір приватизувати квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького, вирішив використати відповідну інформацію в особистих корисливих інтересах, а саме з метою одержання шляхом використання свого службового становища начальника Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної контори №9 Кіровоградської міської ради» та вимагання від ОСОБА_13 , неправомірної вигоди.

З цією метою ОСОБА_12 , будучи начальником Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» приблизно на початку грудня 2016 року в м. Кропивницькому, перебуваючи в дружніх стосунках з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до останнього та вступивши з ним в злочинну змову, на умисне спільне використання його службових повноважень з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з вимаганням такої неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за вирішення питання щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького.

В свою чергу ОСОБА_9 , спонукаємий жадобою до наживи, незаконного збагачення, приблизно на початку грудня 2016 року в м. Кропивницькому, виказав бажання та вступив в злочинну змову з начальником Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» ОСОБА_12 , на умисне спільне використання його службових повноважень із користі з метою одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганнях неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_13 , за вирішення питання щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького.

Згідно попередньої домовленості та спільного злочинного плану, ОСОБА_12 як начальник Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної контори №9 Кіровоградської міської ради» та ОСОБА_9 , як посередник, повинні були, діючи як співвиконавці, умисно спільно використати службові повноваження ОСОБА_12 з метою одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням такої неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_13 , за вирішення питання щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького.

Реалізуючи єдиний з начальником Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» ОСОБА_12 злочинний план, ОСОБА_9 , діючи як співвиконавець, приблизно в грудні 2016 року, при розмові з ОСОБА_13 в приміщенні розташованого за адресою АДРЕСА_4 , вказав останній, що виключно за хабар в сумі 5000 доларів США він спільно з ОСОБА_12 , вирішать питання щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького.

ОСОБА_13 вимушена була погодитись на вимоги ОСОБА_9 погоджені з начальником Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» ОСОБА_12 щодо давання їм неправомірної вигоди, з метою приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького.

Так, близько 20 січня 2017 року ОСОБА_9 зустрівшись за попередньою домовленістю з ОСОБА_13 в приміщенні розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де в ході спілкування, одержав від останньої першу частину неправомірної вигоди в сумі 300 доларів США, для подальшої їх передачі начальнику Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора» ОСОБА_12 , за вирішення питання приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького.

24 січня 2017 року ОСОБА_9 повторно зустрівшись за попередньою домовленістю з ОСОБА_13 в приміщенні розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де в ході спілкування, одержав від останньої друга частину неправомірної вигоди в сумі 200 доларів США, для подальшої їх передачі начальнику Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора» ОСОБА_12 , за вирішення питання приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького.

22.02.2017 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_9 , діючи на досягнення спільної з начальником Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» ОСОБА_12 злочинної мети, зустрівшись з ОСОБА_13 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 , де в ході спілкування, одержав від останньої третю частину неправомірної вигоди в сумі 4500 доларів США для подальшої їх передачі начальнику Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» ОСОБА_12 , за вирішення питання приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у комунальній власності громади м. Кропивницького.

23.02.2017 року близько 11 год. 18 хв., після отримання від ОСОБА_13 грошових коштів на загальну суму 5000 доларів США., в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_9 був викритий працівниками УСБУ в Кіровоградській області.

ОСОБА_9 , являючись пособником, умисно сприяв у вчиненні злочину щодо одержання ОСОБА_12 як службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, на загальну суму 5000 доларів США.

23.02.2017 року о 11 год. 15 хв. ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України, як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24.02.2017 року ОСОБА_9 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що наявні матеріали свідчать про існування факту та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України.

Причетність ОСОБА_9 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом допиту потерпілої, протоколом огляду місця події у невідкладних випадках, під час якого вилучені грошові кошти, що використовувалися під час контролю за вчиненням злочину (а.к. 16-21, 54-56).

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, можливість підозрюваним впливати на потерпілу та свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.

Крім того, слідчим суддею зазначено, що прокурором не доведено існування інших ризиків, оскільки доказів, що свідчать про існування під час розгляду слідчому судді не надано.

В апеляції прокурор у кримінальному провадженні просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб, мотивуючи тим, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 24.02.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме пособництва у вчиненні ОСОБА_12 злочину у сфері службової діяльності, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Вказав, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, які надані до клопотання, зокрема - заявою ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події у невідкладних випадках із застосуванням відеозапису від 23.02.2017року; протоколом огляду місця події із застосуванням відеозапису від 23.02.2017 року, протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_12 від 23.02.2017 року та ОСОБА_9 від 23.02.2017 року; повідомленнями про підозру ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, іншими доказами.

Підставою застосування щодо ОСОБА_9 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, а також наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави слідству вважати, що ОСОБА_9 , який є пенсіонером МВС має багато соціальних та службових зв`язків, здобутих за час роботи в органах внутрішніх справ, а також враховуючи тяжкість можливого призначення йому покарання за підозрою у вчиненні йому інкримінованого злочину може, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема використовувати свої соціальні та службові зв`язки, набуті під час його праці в правоохоронних органах на шкоду інтересам та потребам досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Вказав, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого, умисного злочину у сфері службової діяльності, санкція якої передбачає позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, а також враховуючи ту обставину, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищить, сховати або спотворити документи, речі, грошові кошти (предмет неправомірної вигоди), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів та іншого підозрюваного у кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свою вину у вчиненні злочину не визнав, у вчиненому злочині не кається, приховує обставини вчинення кримінального правопорушення, а тому для забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, з урахуванням віку, сімейного і матеріального становища, поведінки останнього, відносно ОСОБА_9 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляції адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просив скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, мотивуючи тим, що якщо службова особа, виконуючи певні дії, використовує не можливості, пов`язані з її посадою, а, наприклад, особисте знайомство, дружні, а не службові зв`язки тощо, то у її діях відсутній склад злочину, передбачений ст. 368 КК України.
Вказав, що у вищезазначеній підозрі не зазначено, які ж такі дії вчинив чи мав вчинити ОСОБА_12 . Також вказав, що за вирішення питання, в тому числі і приватизації квартири в Україні не передбачено будь-якої відповідальності.

Крім того зазначив, що за думку, намагаються притягнути до кримінальної відповідальності його підзахисного, обмежуючи його в зайнятті підприємницької діяльності позбавляючи при цьому засобів для існування.

Зазначив, що його підзахисний ОСОБА_9 , стверджує, що він ніякого злочину не вчиняв, а здійснював свою підприємницьку діяльність у відповідності до вимог законодавства України та згідно до договору про надання юридичних послуг укладеного 20.01.2017 року із ОСОБА_13 . Виходячи із протоколу її допиту ОСОБА_9 , добросовісно виконав умови договору, але в протоколі не зазначено кому належали кошти якими вона розраховувалась із ОСОБА_9 , та те що потерпілій завдано будь-яку шкоду.

Також вказав, що слідчий в клопотанні, а слідчий суддя в ухвалі повинні переконливо довести, чому саме за цією конкретною ст. КК, за якою особі повідомлено про підозру, підозра є обґрунтованою. Разом з тим, в клопотанні слідчого робиться не припущення про те, що ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, а стверджувально вказується про це. Зазначене свідчить про порушення конституційних прав ОСОБА_9 , про те, що він є невинуватим, поки його вина не буде доведена вироком суду, який набув законної сили (ст. 17 КПК, ст. 62 Конституції України), тобто було допущено порушення презумпції невинуватості його підзахисного ОСОБА_9 .

Також зазначив, що жодних підстав вважати, що ОСОБА_9 буде переховуватись від слідства, впливати на учасників кримінального провадження чи спробує вчинити інше кримінальне правопорушення немає, це не було встановлено слідчим суддею, не обґрунтовано заявником клопотання та при його розгляді не доведено. Спроб переховуватись від органів досудового розслідування його підзахисний не чинив, так само як не має наміру чинити тиск на інших учасників кримінального провадження, тим більше вчиняти протиправні дії. Зазначені в ухвалі доводи судді є такими, що не відповідають чинному кримінальному процесуальному законодавству, порушують права підозрюваного, а тому потягли за собою ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню.

Вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином обґрунтованість підозри і як результат підстав обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та зважаючи на дані про його особу, вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким.

Обраний вид запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , у вигляді цілодобового домашнього арешту не відповідає меті його застосування, є безпідставним та незаконним, невиправданим та недоцільним.

Зазначив, що згідно виписки № 938 із медичної картки стаціонарного хворого від 25.08.2016 року, ОСОБА_9 , має низку хронічних захворювань, а саме страждає на стеатогепатит, акт 1 ст. ГНЦ 1 ст., виразкова хвороба 12 п. кишки, не асоційована з Н.pylоrі.а/ф, хронічний гастродуоденіт, ст. загострення, гіпертонічна хвороба 2 стадії, ступінь 2 ризик З СН ОФК 2, ожиріння 2 ст. Потребує постійного прийому медичних препаратів.

ОСОБА_9 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, на утриманні знаходяться дві доньки одна із яких малолітня, а інша неповнолітня, хворі батьки похилого віку, сам він хворіє на цілу низку хронічних захворювань та потребує постійного прийому медичних препаратів, наміру ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі, або продовжувати злочинну діяльність не має. Навпаки ОСОБА_9 , має намір відновити свою репутацію і тому сам заінтересований у швидшому розгляді кримінального провадження в суді та постановленні виправдувального вироку відносно себе.

В апеляції адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просив скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би доводив наявність та реальність хоча б одного з зазначених вище ризиків. Підозра є необґрунтованою та безпідставною. ОСОБА_9 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, на утриманні знаходяться дві доньки одна із яких малолітня, а інша неповнолітня, хворі батьки похилого віку, сам він хворіє на цілу низку хронічних захворювань та потребує постійного прийому медичних препаратів, наміру ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі, або продовжувати злочинну діяльність не має.

Заслухавши доповідача, прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечив проти апеляцій захисників, захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та самого ОСОБА_9 які підтримали подані захисниками апеляційні скарги, просили їх задовольнити та заперечили проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить до висновку, що апеляції задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, на переконання колегії суддів, слідчий суддя частково задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, так і про існування ризиків ухилення підозрюваним від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, можливість підозрюваним впливати на потерпілу та свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.

Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу. Разом з тим, слідчим суддею в повній мірі враховано встановлені по справі обставини, а саме фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також наявність у ОСОБА_9 постійного місця реєстрації та проживання та того, що на його утриманні двох дітей та батьки пенсійного віку, крім того, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та на переконання колегії суддів прийнято правильне рішення щодо застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому цілодобово залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід ніж той, що зазначено в клопотанні слідчого обґрунтовано зазначив, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчий в клопотанні хоча і послався на наявність зазначених ризиків, однак жодних доказів на їх підтвердження не навів.
За таких підстав доводи апеляції прокурора є необґрунтованими.
Доводи захисту щодо ствердження слідчим в клопотанні про винність ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині є безпідставними, оскільки наявність чи відсутність вини, а також правильність кваліфікації скоєного злочину вирішуватиметься судом під час розгляду справи по суті.
Крім того, доводи захисту щодо не доведення слідчому судді належним чином обґрунтованості підозри спростовуються матеріалами клопотання, врахованими слідчим суддею під час розгляду клопотання, оскільки в матеріалах клопотання наявні дані про причетність ОСОБА_9 до оголошеної підозри, що підтверджується протоколом допиту потерпілої, протоколом огляду місця події у невідкладних випадках, під час якого вилучені грошові кошти, що використовувалися під час контролю за вчиненням злочину (а.с. 16-21, 54-56).

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу а ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, зможе запобігти ризикам, які навів у своєму клопотанні слідчий та є доведеними.
Крім того, на переконання колегії суддів, слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого враховано наявності у ОСОБА_9 постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох доньок одна із яких малолітня, а інша неповнолітня, хворих батьків похилого віку, та сам він хворіє на цілу низку хронічних захворювань у зв`язку з чим та потребує постійного прийому медичних препаратів, відсутність у нього наміру ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі, або продовжувати злочинну діяльність, а тому доводи захисту є безпідставними.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2017 року, якою стосовно частково задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_14 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_15 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто з 25.02.2017 року до 23.04.2017 року, із забороною останньому цілодобово залишати власне житло: квартиру АДРЕСА_2 із покладенням певних обов`язків.

Отже беручи до уваги вищевикладене апеляції прокурора та захисників задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 181, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2017 року, якою стосовно частково задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_14 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_15 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто з 25.02.2017 року до 23.04.2017 року, із забороною останньому цілодобово залишати власне житло: квартиру АДРЕСА_2 із покладенням певних обов`язків, залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4