Справа № 308/5307/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про арешт майна.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 03.06.2017 року до Ужгородського РВП надійшло повідомлення Закарпатської митниці ДФС №18 від 03.06.2017 року про те, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Бояни, Чернівецької області, який 03.06.2017 в зону митного контролю на ділянці «в`їзд» митного посту «Тиса» прибув на автомобілі марки «Мерседес» д.н.з. України НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до бази даних «Інтерпол» було встановлено, що вище вказаний причеп знаходиться в розшуку, як викрадений в Румунії. Таким чином є достатні підстави вважати, що документи на вище вказаний причеп можуть містити ознаки підробки.

04.06.2017 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000738, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

03.06.2017 року під час проведення огляду місця події о 18 годині 30 хвилин причеп ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та технічний паспорт до останнього НОМЕР_4 було вилучено, а причеп поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном.

Враховуючи викладене та те, що причеп ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та технічний паспорт до останнього НОМЕР_4 , є об`єктом протиправних дій, предметом вчинення даного кримінального правопорушення та розшукується в Румунії, для забезпечення виконання технічної експертизи документа, а також збереження речового доказу по кримінальному провадженні, слідчий просить задовольнити дане клопотання і винести ухвалу про арешт причепа д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та технічний паспорт до останнього НОМЕР_4 , який на даний час знаходиться на штраф-майданчику Ужгородського РВП в с. Оноківці, вул. Головна, 55, Ужгородського району.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним клопотанням про накладення арешту на майно 06.06.2017 року.

Станом на день подання клопотання ст. ст. 170-173 КПК України діють в редакції Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні» від 10 листопада 2015 року № 769-VIII, який набрав чинності 11.12.2015 року (далі Закон № 769-VIII).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 769-VIII).

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України в редакції Закону № 769-VIII у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту клопотання слідчого, воно ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону, який діяв до 11.12.2015 року і відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України не має застосовуватися.

Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України в редакції Закону № 769-VIII, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України в редакції Закону № 769-VIII слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.

При цьому слід звернути увагу прокурора на необхідність усунення недоліків клопотання з врахуванням змін та доповнень внесених до Кримінального процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» від 18 лютого 2016 року № 1019-VIII, який набрав чинності 28.02.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна повернути прокурору Ужгородської місцевої прокуратури юристу 2-го класу ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1