Справа № 713/794/15-к
Провадження №1-кп/713/2/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2017 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000113 від 04.03.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого , з освітою повною загальною, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 03.03.2013 року о 15.00 год. перебуваючи у власному будинку , що розташований АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час суперечки наніс два удари руками в область голови гр. ОСОБА_5 внаслідок чого потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на чолі по середині, на спинці носа, у лівій вилицевій ділянці біля зовнішнього кута лівого ока, садно на межі волосяної частини голови у лобній ділянці.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав зазначав, що нікого не бив, це можуть підтвердити свідки батько та його дружина. З матір`ю ОСОБА_5 у них давній конфлікт за житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , мати хоче їх з дружиною висилити, хоча він має право на користування. Зранку 03 березня 2013 року ніяких конфліктних ситуацій не було. Мати вчинила суперечку з дружиною. Щоб припинити конфлікт вивів матір в коридор. Просив виправдати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що з сином у неї давній конфлікт ,оскільки він вселився в житловий будинок по АДРЕСА_1 без її дозволу, хоча вона є власником даного житлового будинку . 03.03.2013 року вона прийшла в будинок там сидів на дивані син ОСОБА_7 , його батько ОСОБА_8 , а також співмешканка сина. Зайшовши в будинок побачила, що немає меблевого кухонного набору. Запитала де, меблевий набір. До сина зателефонували і він вийшов. Його співмешканка почала суперечку. В цей час забіг син і схопив свою співмешканку ОСОБА_9 та її одночасно і виштовхав у коридор .Вона впала на землю і ОСОБА_7 почав наносити їй удари по плечах і виштовхав на вулицю. Невістка кричала, що жаліє що її раніше не вбила і не задушила, була б уже відсиділа строк. А син говорив, що прийде вночі і зарубає сокирою. Вона пішла до ОСОБА_10 та розповіла, що сталося .Вона їй порадила звернутися до міліції та з скаргою до сільської ради. Не погодилась зі зміною обвинувачення в суді,підтримала обвинувачення за ст. ст. 125 ч.1, 128 КК України

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він проживає з ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . Потерпіла та обвинувачений перебувають у неприязних відносинах з приводу спору відносно житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . З обвинуваченим ОСОБА_12 він перебуває у нормальних відносинах. 20.04.2015 року прибирав у житловому будинку ОСОБА_7 був біля нього весь час, згодом почув крик. Він не бачив, щоб хтось штовхав потерпілу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав наступні покази, що працює монтером на залізничній дорозі в період лютого березня 2013 року потерпіла ОСОБА_5 була на новобудовах в АДРЕСА_1 йдучи по дорозі впала з велосипеда на колію він допомагав їй встати .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала наступні покази, що ОСОБА_14 ходила до новобудови, яка розташована по АДРЕСА_1 , а коли повернулася вона була в крові. Коли запитала ,що з нею сталося вона сказала, що її побив син. Вона порадила їй звернутися до міліції. Про сам конфлікт їй нічого не відомо, а ОСОБА_5 не пояснювала , як саме її побив син. Вона дала їй води щоб остання помилася.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надала наступні покази, що є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_7 03.03.2013 року потерпіла прийшла до них , це була неділя. Вона запропонувала їй поїсти ОСОБА_12 вийшов у ванну , а потерпіла вчинила з нею сварку з приводу кухонного гарнітуру, який вони винесли з чоловіком на горище , у дверях потерпіла спіткнулася на сумку і впала на спину та влаштувала скандал. ОСОБА_12 не бив матері. Міліція зразу не приїхала ,а приїхала ввечері та відібрали пояснення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що є головою Чорногузівської сільської ради , між потерпілою і її сином ОСОБА_7 конфлікт з приводу новобудови, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Вони неодноразово намагалися їх примирити. Оскільки, це син та мати. ОСОБА_7 не заперечував, і вказував, що нехай мати вселяється до будинку і живе з ними, однак остання категорично відмовилася і сказала, що тоді переїде коли не буде невістки. Про побиття ОСОБА_17 йому нічого не відомо. Однак вона приходила до сільської ради і на її обличчі були наявні тілесні ушкодження. В більшості вона скаржилася на невістку, вказував на те, що не бачив щоб ОСОБА_12 бив ОСОБА_18 , в селі характеризується позитивно, жителі села до нього претензій не мають він працює, не п`є, не дебоширить.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що працює у центрі екстреної допомоги м. Вижниця. 20.04.2013 року , надійшов виклик від громадянки ОСОБА_17 . Приїхавши у дане господарство там була оперативна група Вижницького райвідділу міліції, він побачив жінку, яка пояснила, що її болить половина грудної клітки. З її слів жінка сказала, що її побив син, хоча син заперечував. В неї був діагноз забій половини грудної клітки. Хвора від госпіталізації відмовилася, хоча її довго умовляли. Якщо б був перелом 8-9 ребра він би встановив, оскільки при переломі відчувається хруст та крепітація.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 показав, що працює судово- медичним експертом у Чернівецькому обласному бюро судово-медичних експертиз стаж роботи більше 30 років. Вказував на те, що висновок додаткової експертизи за № 118 від 23.10.2013 року відносно потерпілої ОСОБА_5 наданий правильно крім технічної помилки « на ім`я трупа ОСОБА_5 ». Потерпілої при проведенні експертизи не було.

Крім показів потерпілої ОСОБА_17 , свідків, вина підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- Витягом з ЄРДР в якому зазначено ,що 3 березня 2013 року біля 15 год. В селі Чорногузи Вижницького району ОСОБА_7 та ОСОБА_15 знаходячись у власному будинку під час суперечки побили ОСОБА_5 внаслідок чого спричинили їй тілесні ушкодження .

- протоколом огляду місця події від 03.03.2013 року (а.п.46-47) господарства ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_1 .

- Актом судово медичного дослідження за №96 від 04.03.2013 року (а.п.48 ) в якому вказано, що на підставі судово-медичного обстеження громадянки ОСОБА_5 наявні наступні тілесні ушкодження , синці на чолі посередині на спинці носа у лівій вилицевій ділянці біля зовнішнього кута лівого ока, садно на межі волосяної частини голови у лобній ділянці. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі ,можливо їх виникнення внаслідок нанесення ударів руками ,ногами чи іншими предметами по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- висновком експерта №125 - Е від 25.03.2013 року згідно якого у ОСОБА_5 наявні наступні тілесні ушкодження: синці на чолі посередині, на спинці носа у лівій вилицевій ділянці біля зовнішнього кута лівого ока, садно на межі волосяної частини голови у лобній ділянці. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі ,можливо їх виникнення внаслідок нанесення ударів руками ,ногами чи іншими предметами по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.п. 50);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями від 12.02.2014 року в якому ОСОБА_5 вказала, що 03.03.2013 року біля 15.00 годин під час сіпанини з співмешканкою сина вдарилась головою об тумбочку та втратила свідомість. (а.с.51-53);

- висновком експерта №266-Е від 30.07.2013 року згідно якого у ОСОБА_5 наявні наступні тілесні ушкодження: синець в проекції 12 ребра справа по середньопідпаховій лінії . Виявлене ушкодження виникло в результаті дії твердого тупого предмету або удару об такий, можливо його утворення за обставин та в строк викладених у постанові про призначення експертизи і відноситься до легких тілесних ушкоджень . Встановити давність винекнення зрослого перелому 8-го ребра по задній підпаховій лінії без зміщення та об`єктивно оцінювати ступінь тяжкості даного ушкодження не представилося можливим. (а.п. 62).

- висновком комісійної судово-медичної експертизи за №118 від 23.10.2013 року, який винесений згідно постанови СВ Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області від 16.09.2013 року про призначення додаткової судово- медичної експертизи , вбачається, що на підставі проведеної експертизи у гр. ОСОБА_5 ,1949 року народження , Згідно наданих медичних документів, огляду потерпілої судово-медичним експертом Вижницького міжрайонного відділення ЧОБЄМЕ від 23.04.2013 року («Акт судово-медичного обстеження №139»), з урахуванням консультативного рентгенологічного висновку, у потерпілої ОСОБА_5 було виявлено синець по задній підпахвовій лінії справа, а також, виявлений при рентгенографії 25.07.2013 року, консолідований перелом 8-9 ребер справа. Синець по задній підпахвовій лінії справа та переломи 8-9 ребер справа виникли від одноразової травматичної дії твердого тупого предмету з обмеженою площиною контакту або від удару об такий, відносяться до розряду тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Приймаючи до уваги характеристики виявлених у гр. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень комісія експертів приходить до висновку, що за терміном виникнення дані ушкодження можуть відповідати вказаному в постанові. Термін виникнення, переломів 8-9 ребер справа більше 1 місяця з моменту повторного рентгенологічного обстеження (25.07.13 p.). Враховуючи характер тілесних ушкоджень та їх локалізацію, комісія експертів вважає можливим виникнення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 за обставин та терміну, вказаних під час допиту підекспертної в якості потерпілої, тобто при падінні після поштовху та удару об дерев"яний поручень крісла. Зважаючи на характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на тілі гр. ОСОБА_5 , комісія експертів вважає малоймовірною можливість виникнення цих ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи на тверду ,рівну поверхню. (а.п. 64-67).

- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями від 27.04.2015 року в якому ОСОБА_5 , вказала, на обставини, які мали місце 03.03.2013 року (а.п.78-82);

- додатковим висновком експерта №68 від 29.03.2015 року, який проведений на підставі проведеного слідчого експерименту, встановлено, що у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження , синці на чолі посередині, на спинці носа, у лівій вилицевій ділянці біля зовнішнього кута лівого ока, садно на межі волосяної частини голови у лобній ділянці. Виявлені ушкодження виникли в результаті дії твердих тупив предметів або ударів об такі ,можливо їх виникнення внаслідок нанесених ударів руками, ногами чи іншими предметами при обставинах та в строк вказаних в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Цілком ймовірним є утворення вищевказаних тілесних ушкоджень при обставинах на які вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту (а. п. 83-84);

- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями від 28.04.2014 року в якому ОСОБА_11 , вказує на обставини кримінального правопорушення яке мало місце 03.03.2013 року. (а.п.86-89);

- висновком повторної комісійної судово-медичної експертизи ДУ «Головного бюро судово медичної експертизи МОЗ України» №250/16 від 30.05.2016 року де вказано, що вивчивши матеріали кримінальної справи, надану медичну документацію гр. ОСОБА_5 , 1949 р.н. у відповідності до наданих питань комісія експертів прийшла до наступних підсумків:1. 3. 5. Згідно наданої медичної карти амбулаторного хворого № 38 після події, що сталася 03.03.2013 р. ОСОБА_5 зверталась до поліклініки 04.03.2013 р. Була оглянута сімейним лікарем, невропатологом і було встановлено діагноз: "Забій м`яких тканин голови. ЗЧМТ. Струс головного мозку." Згідно "Акта" № 96 від 04.03.2013 р. при огляді судово-медичним експертом у ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: "синець округлої форми червоно-синюшного забарвлення розміром 8x6 см, розташований на чолі посередині, аналогічних властивостей синець розміром 3,5x2 см розташований на спинці носа, розміром 3,5x1,5 см розташований у лівій вилицевій ділянці біля зовнішнього кута лівого ока. Садно овальної форми з темно-червоним підсохшим дном розташоване на межі волосяної частини голови у лобній ділянці розміром 1,5x1 см." Згідно наданої медкарти амбулаторного хворого ОСОБА_5 при огляді невропатологом 04.03.2013 р. вона скаржилась на головний біль, шум в голові, нудоту, блювання, зі слів втрачала свідомість, а також були виявлені явища легкої пірамідної недостатності (горизонтальний ністагм, симптом Гуревича-Мана).

Згідно медичної карти амбулаторного хворого № 38 у ОСОБА_5 мали місце хронічні захворювання (цереброваскулярна хвороба з хронічним порушенням мозкового кровообігу, гіпертонічна хвороба, остеохондроз), які, судячи з вираженості, виникли задовго до вказаних подій. Згідно даних спеціальної медичної літератури вказані захворювання супроводжуються такими неврологічними порушеннями. Ці дані дають підстави вважати, що після подій 03.03.2013 р. у ОСОБА_5 мало місце загострення вказаних хронічних захворювань з декомпенсацією, що обумовило тривалі скарги та тривале амбулаторне лікування (протягом 2013-2016 pp.). Враховуючи вищезазначене, згідно п.п. 4.7. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" загострення існуючих захворювань, після заподіяння тілесних ушкоджень, при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується.

При цьому, діагноз "Струс головного мозку", як не підтверджений об`єктивними даними, при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається.

Тілесні ушкодження у вигляді 3-х синців на обличчі та садна в лобній ділянці утворились у ОСОБА_5 від дії (дій) тупих (тупого) предметів з обмеженою поверхнею, що могло мати місце в час та за обставин, на які вказує потерпіла.

Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно листка невідкладної допомоги, який міститься в амбулаторній картці на арк. 93 (дата не вказана) ОСОБА_5 "скаржилась на біль в правій половині грудної клітки, який посилювався при рухах. Зі слів хворої 20.04.2013 р. була побита...При пальпації біль та болючість по задньо-аксилярній лінії правої половини грудної клітки на рівні VIII-IX ребер. Крепітації, хрусту немає...За даними рентгенографії (знімки мокрі) даних за перелом ребер не виявлено. Діагноз: Забій правої половини грудної клітки. 22.04.2013 р. при огляді хірургом скаржилась на біль в грудній клітці справа. Пальпаторно біль по задній підмішечній лінії в ділянці IX -X ребер, хрусту немає. В цій ділянці підшкірний крововилив до 5 см в діаметрі. Діагноз: Забій грудної клітки справа. Підшкірний крововилив. Згідно опису рентгенограми від 25.07.2013 р. правої половини грудної клітки в косій проекції зросший перелом 8 ребра по задній підпахвовій лінії без зміщення."

Згідно "Акта" № 139 від 23.04.2013 р. при обстеженні судово-медичним експертом у ОСОБА_5 виявлено: "синець округлої форми фіолетового кольору розміром 8x6,5 см. розташований в проекції 12 ребра по середньо-підпахвовій лінії." При вивченні членом комісії Головного бюро лікарем-рентгенологом наданих рентгенограм грудної клітки від 22.04.2013 р. та 25.07.2013 р. встановлено: "Рентгенограми виконані з порушенням умов вироблення знімків та правил маркування, низької якості - аналізу не підлягають."

З метою вирішення питання відносно підтвердження або виключення даних за переломи ребер справа Головним бюро було рекомендовано провести ОСОБА_5 спіральну комп`ютерну томограму грудної клітки за місцем проживання та надати плівку або електронні носії для проведення судово-медичної експертизи. Про це було повідомлено суд та потерпілу листом за вих. № 2320/3 від 16.11.2016 p., але до теперішнього часу запитане так і не надійшло.

В зв`язку з вищезазначеним "консолідований перелом 8 ребра справа", який був описаний рентгенологом 25.07.2013 р. не може були врахованим при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Отже, після подій 20.04.2013 р. у ОСОБА_5 мав місце синець в ділянці 12 ребра справа по середньо-підпахвовій лінії. Вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету, що могло мати місце в час та за обставин викладених в постанові. За ступенем тяжкості, згідно вищезазначених "Правил..." вказане тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді синців не потребують "госпіталізації та стаціонарного лікування." Слід зазначити, що навіть наявність переломів ребер не перешкоджає можливості "рухатися, ходити" тощо. 2. "Висновки судово-медичних експертиз за №№ 139,250-Е", які були складені судово-медичним експертом Вижницького міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_21 відповідали медичним документам (рентгенографії ОГК від 22.04.2013 року Вижницької ЦРЛ) та обстеженню ОСОБА_5 у Вижницькій ЦРЛ. 4. При наявності суперечливих рентгенологічних досліджень грудної клітки у ОСОБА_5 експертній комісії доцільно було провести контрольну рентгенографію, або спіральну комп`ютерну томографію грудної клітки, яка є найбільш інформативним методом, при проведенні комісійної судово-медичної експертизи.

- Згідно довідки Вижницької ЦРЛ від 13 травня 2013 року відносно ОСОБА_7 , останній на «Д» обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває .

- З характеристики, виданої виконкомом Чорногузівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_7 він проживає з колишньою дружиною ОСОБА_15 та дочкою не працює . Неодноразово надходили усні скарги від матері ОСОБА_5 на останнього.

З довідки ІТ вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Показання свідків, сторони обвинувачення, на думку суду, узгоджуються з показаннями потерпілої, підтверджуються висновками судово-медичних експертиз та проведенням слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_5 ..

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, судом розцінюється як лінія самозахисту та бажання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення при вказаних в обвинуваченні обставинах, а тому суд кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я;

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого це вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Згідно ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відносно призначення виду та міри покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинення кримінального правопорушення, дані про особу винного, те що на протязі досудового розслідування та під час судового розгляду вини не визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, стан здоров`я і вважає за необхідне призначити покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд вважає за необхідне, врахувавши вказані вище обставини у їх сукупності, призначити йому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу , саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено .

Окрім того, згідно санкції ч.1 ст.125, КК України максимальна міра покарання передбачена у виді виправних робіт на строк до 1 року, тому, відповідно до ст.12 КК України вищевказаний злочин відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки в - у разі вчинення злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з проведеного Верховним Судом України аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, у випадку заперечення обвинуваченого проти застосування строків щодо нього, суд проводить судовий розгляд справи в повному обсязі, за наявності відповідних підстав визнає обвинуваченого винним у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, постановляючи обвинувальний вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Частина 5 ст.74 КК застосовується лише у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК). Якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою (закінчення строків давності) і вимагає закрити її, наприклад, за відсутністю події або складу злочину, суд, за наявності для цього підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись положеннями ст. 49, ч. 5 ст. 74, ст. 106 КК.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за ст.125 ч.1 КК України, 03.03.2013 року. Згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, з дня вчинення ним кримінального правопорушення минуло понад два роки, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.125 ч.1, не визнав, заперечував проти закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами, а відтак, в силу вимог ст. 49, ч. 5 ст. 74, ст. 106 КК України, суд приходить до висновку, що слід звільнити від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбачених ст.125 ч.1 КК України.

Судових витрат по справі не має.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят )грн.

На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1