УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 24 липня 2015 року Кримінальне провадження № 0000864 Справа №610/2349/15-к 1-кс/610/280/2015

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, зареєстрований та проживає там же по АДРЕСА_1 ,

про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, -

установив:

12.06.2015р. щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України, а саме: катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та фізичного і морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання, та з метою покарати його за дії, скоєні ним, за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

При цьому було враховано, що підозрюваний повнолітній, громадянин України, освіта середня, розлучений, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, зі слів іноді працює неофіційно у м. Бєлгород РФ, раніше не судимий, має гарні характеристики.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні обставини, було встановлено, що підозрюваний має агресивний настрой щодо потерпілого, характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, які мають ознаки катування, зухвалість вчиненого злочину, вказують на наявність ризику того, що щодо потерпілого ОСОБА_8 а також свідків може бути здійснено незаконний вплив з метою зміни або спотворення їх показань. З огляду на тяжкість інкримінованого злочину та тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, враховуючи навички виїздити на роботу за межі України, убачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнути відповідальності. Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

На підставі викладеного було констатовано наявність усіх належних правових підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Розмір застави не визначався з огляду на положення ч.4 ст.183 КПК.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.07.2015р. вказана ухвала слідчого судді від 12.06.2015р. була залишена без змін.

При цьому суд апеляційної інстанції погодився зі слідчим суддею в частині наявності ризиків передбачених пп.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, із обґрунтуванням застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 щодо необхідності запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи предметів, які мають істотне значення для справи, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що при застосуванні запобіжного заходу було враховано наявність вказаних ризиків, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; тяжкість покарання яке йому загрожує в разі визнання винним у вчинення кримінального правопорушення, що підозрюваний має агресивний настій щодо потерпілого, характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, які мають ознаки катування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вирішила, що скасування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам.

22.07.2015р. на адресу Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з посиланням на те, що він злочин не вчиняв, є законослухняним громадянином, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю, виховує онука, має власний будинок, в якому зареєстрований, бере активну участь в громадському житті Афганської спільноти, має гарні характеристики. Вважає, що ризики передбачені ст..177 КПК відсутні.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник також просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю.

Слідчий та прокурор просили клопотання залишити без задоволення посилаючись на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК.

Всі учасники судового засідання звернули увалу на наявність арифметичної описки в ухвалі від 12.06.2015р., а саме, щодо того, що замість правильної дати втрати ухвалою своєї дії 08 серпня 2015р., в ухвалі помилково зазначена дата 10 серпня 2015р., і вважали, що помилку слід виправити.

Допитавши підозрюваного, вислухавши думку та доводи захисника, думку прокурора і слідчого, допитавши свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вивчивши клопотання та дослідивши надані матеріали, встановлено наступне.

Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків зокрема: b) законного арешту або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (ст. 29 Конституції, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому він підозрюється (ч.1 ст.177 КПК).

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Згідно зі ст.183 КПК, тримання під вартою може бути застосоване зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

До підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 12.06.2015р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.07.2015р., було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на наявність ризиків передбачених ст..177 КПК, а саме агресивний настрой щодо потерпілого, характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, які мають ознаки катування, зухвалість вчиненого злочину, які вказують на наявність ризику того, що щодо потерпілого ОСОБА_8 а також свідків може бути здійснено незаконний вплив з метою зміни або спотворення їх показань. З огляду на тяжкість інкримінованого злочину та тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, враховуючи навички виїздити на роботу за межі України, убачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнути відповідальності. Також було враховано обґрунтованість пред`явленої підозри у вчинення ОСОБА_9 умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України, а саме: катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та фізичного і морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання, та з метою покарати його за дії, скоєні ним, за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

У відповідності до ст..201 КПК підозрюваний просить запобіжний захід змінити на домашній арешт.

У судовому засіданні зокрема шляхом надання стороною захисту додаткових доказів встановлено, що підозрюваний має гарні стосунки з односельцями та позитивно характеризується, про що повідомили всі допитані свідки.

Разом із тим слідчому судді не надано належних об`єктивних доказів на підтвердження того, що відпали ризики передбачені ст..177 КПК, наявність яких встановлено чинними ухвалою слідчого судді від 12.06.2015р. та ухвалою апеляційного суду від 02.07.2015р., або щодо існування інших істотних обставин, які не були враховані судами раніше, чи такі обставини істотно змінились і у триманні під вартою відпали підстави.

Крім того, зокрема показаннями свідка ОСОБА_10 підтверджується можливість ОСОБА_9 бути агресивним при певних обставинах з огляду на його давнішню контузію та періодичні стресові стани, а показаннями свідка ОСОБА_13 підтверджується періодичні виїзди підозрюваного на заробітки до м. Бєлгород РФ, які можуть тривати від тижня й до місяця.

Таким чином, в судовому засіданні слідчому судді стороною захисту не надано переконливих об`єктивних доказів про існування підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а відтак застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам є недостатнім.

На підставі викладеного вбачається наявність усіх належних правових підстав для подальшого застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Визначати розмір застави вбачається недоцільним з огляду на положення ч.4 ст.183 КПК.

Однак при цьому слід виправити допущену в ухвалі від 12.06.2015р. арифметичну описку, та зазначити правильну дату припинення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою (дата втрати ухвалю своєї дії) 08.08.2015р.

Керуючись ст. ст. 176-183, 193, 194, 196, 201 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Виправити описку допущену в ухвалі слідчого судді від 12.06.2015р. та зазначити вірно, що ухвала про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою втрачає свою дію з 08 серпня 2015р.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1