печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна належного ОСОБА_5 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2016.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 не підтримав клопотання, у зв`язку з тим, що вилучене майно не має значення для кримінального провадження.
Дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до ч.1,2 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення:збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами ( ст. 26 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
У зв`язку з відмовою слідчого від клопотання, вважаю відсутніми правові підстави для перевірки доводів клопотання щодо правомірності накладення арешту, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчий в ОВС ГСУ НП України капітан поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1