Справа № 481/308/17
Провадж.№ 1-кс/481/59/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2017 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення прокурора Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури від 19.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000625 від 23.09.2016 року,
Встановив:
16.03.2017 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову прокурора Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури від 19.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000625 від 23.09.2016 року, копія якої заявниками отримана 22.02.2017 року.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження № 0000625 від 23.09.2016 року за фактом знищення вогнем врожаю пшениці, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.245 КК України. У скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що 29.07.2015 року на полі ФГ «Деметра-2» мало місце горіння пожнивних залишків - стерні та соломи, внаслідок чого вогонь, через лісосмугу, перекинувся на поле, яке вона ( ОСОБА_5 ) обробляла на правах оренди, в результаті чого було знищено пшеницю на корню. 04.08.2016 року ОСОБА_5 звернулась до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, в якій вказала, що внаслідок вчинення даного правопорушення, передбаченого ст..194 КК України, їй заподіяно матеріальну шкоду на суму157429 грн

23.09.2016 року ОСОБА_4 , звернувся до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 245, 270 КК України. 23.09.2016 року заява ОСОБА_4 була внесена до ЄРДР за № 0000625 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.245 КК України.

04.10.2016 року і за заявою ОСОБА_5 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000080, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.194 КК України.

Однак, будь-які дії по вищевказаним кримінальним провадженням слідчими не проводились, в одне провадження вони не об`єднані. І лише 22.02.2017 року заявники дізнались, що прокурор ОСОБА_3 своєю постановою від 19.12.2016 року закрив кримінальне провадження за № 0000625 від 23.09.2016 року.

Однак скаржники не погоджуються із оскаржуваною постановою, вважають її необґрунтованою та просять скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримала скаргу, зазначивши крім іншого, що зміст оскаржуваної постанови абсолютно збігається із змістом постанови слідчого СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілою від 07.10.2016 року, навіть без виправлення неточностей (невірно зазначений розмір втрат майнового характеру.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не погодився із скаргою, вважав свою постанову від 19.12.2016 року про закриття кримінального провадження за № 0000625 від 23.09.2016 року обґрунтованою, а тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржників, прокурора та вивчивши матеріали скарги, та кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження , наданого слідчому судді слідством 23.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України за заявою ОСОБА_4 , про що свідчить витяг з кримінального провадження № 0000625.

Відповідно до діючого законодавства слідчий зобов`язаний вжити заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення у передбаченні кримінальним процесуальним законом строки під контролем прокурора по справі.

В ході проведення досудового розслідування будь-яких слідчих дій по кримінальному провадженню не проводилось. Усі матеріали, які маються в матеріалах кримінального провадження були надані скаржниками, однак вони надані в копіях, жодним чином не завірені та не перевірені органом досудового розслідування.

Старшим слідчим ОСОБА_6 14.11.2016 року було повідомлено про те, що клопотання ОСОБА_5 від 11.11.2016 року про долучення матеріалів та проведення ряду слідчих дій задоволено. Однак, жодна слідча дія, як видно із матеріалів кримінального провадження, проведена не була.

Крім того, по зазначеному кримінальному провадженню відповідно до доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 12.12.2016 року ( а.к.п. 62) жодна з них не проведена, а саме не встановлено місцезнаходження та не допитані ОСОБА_4 та ряд свідків; не встановлено місцезнаходження та не допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , пам`ятка про її процесуальні права та обов`язки їй не вручена; не вжито заходів на встановлення місцезнаходження транспортних засобів, за допомогою яких здійснювався підпал; не здійснено подвірних обхід мешканців с. Ганнівка, Новобузького району, Миколаївської області; та інші. На виконання даного доручення старшим слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 було надано 20 днів.

Однак вже через 07 днів, 19.12.2016 року прокурором ОСОБА_3 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000625 від 23.09.2017 року.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова є невмотивована, в ній відсутні об`єктивні посилання на докази, які виключають складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.245 КК України.

Пункт 2 ч.1ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому, у розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину.

За таких обставин рішення повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки складу кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Крім того, підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст.284 КПК, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли прокурор. Так, відповідно до ч.4 ст.284 КПК cлідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пп.1, 2, 4, 9 ч.1 ст.284 КПК, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, а прокурор щодо підозрюваного з підстав, передбачених ч.1 ст.284 КПК.

Як видно із матеріалів кримінально провадження № 0000625 жодній особі не було повідомлено про підозру, провадження закрите керуючись п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а тому у прокурора не було процесуальної можливості винести оскаржувану ухвалу.

Отже, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана ухвала була дійсно винесена необґрунтовано, передчасно, крім того особою, яка не мала права приймати таке рішення, тому скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
Постановив:
Скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.
Скасувати постанову прокурора Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 23.09.2016р., внесеного до ЄРДР за №0000625 .
Копію ухвали суду та матеріали кримінального провадження повернути до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання.
Новобузькому відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області - для відома та контролю.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає відповідно до ч.3 ст..307 КПК України.
Слідчий суддя: