Справа № 352/932/17
Провадження № 1-кс/352/172/17
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
02 червня 2017 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5
секретаря ОСОБА_6

розглянув клопотання слідчого відділення Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, судимого Тисменицьким районним судом 26.04.2016 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, ухвалою Тисменицького районного суду від 01.11.2016 звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 263 ч. 1 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання надійшло до суду 02 червня 2017 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Слідчий Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 ,за погодженням з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , який підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 26.04.2016 року Тисменицьким районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, та за обвинуваченням якого у Тисменицькому районному суді розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 289 КК України на шлях виправлення не став, а повторно вчинив корисливі злочини в м. Тисмениця, Івано-Франківської області. Так, 20.05.2017 року приблизно о 20.05 год. ОСОБА_3 зайшов у приміщення магазину «Рукавичка», що у м. Тисмениця по вул. К. Левицького, 1а, який є власністю ТзОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод», де виник умисел викрадення товару. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких, повторно, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, прагнучи незаконно збагатитись, розпочав знімати з прилавка магазину товари та поміщати їх під свій верхній одяг та зовнішні кишені. Не звертаючи увагу на зауваження відвідувачів та розуміючи, що він відкрито викрадає чуже майно ОСОБА_3 сховав під одяг драже «Тік-Так міні Фереро» в кількості 10 шт. драже «Тік-Так орандж Фереро» в кількості 8 шт., драже «Тік-Так м`ятний Фереро» в кількості 7 шт., драже «молочне шок. 45г. M&Ms» в кількості 1 шт. Однак, свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши всіх дій, які вважав необхідними, так як в момент вчинення грабежу був помічений працівником охорони магазину та затриманий ним. Злочинні дії ОСОБА_3 були спрямовані на незаконне відкрите заволодіння майном Торгівельно-виробничої компанія «Львівхолод» на суму 214, 09 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 20.05.2017 року о 20.17 год. ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що у м. Тисмениця по вул. К. Левицького, 1а, який є власністю ТзОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод», а саме у кабінеті директора діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення вчинив крадіжку службового телефону марки «Nokia 130» у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Vodafone». Викрадений телефон з сім-картою ОСОБА_3 помістив під верхній одяг. У подальшому ОСОБА_3 вийшов з приміщення магазину «Рукавичка», що у м. Тисмениця по вул. К. Левицького, 1а, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_3 потерпілому ТзОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» заподіяна майнова шкода на суму 412 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

31 травня 2017 року ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15,ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-повідомленням директора ТзОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод»;

-протоколом огляду місця події від 23.05.2017 року

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9

-протоколом огляду речового доказу

-постановою про визнання речового доказу мобільного телефону

-постановою про визнання речового доказу цифровий носій інформації на якому заходиться відеозапис з обставинами вчинення злочинів ОСОБА_3 .

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 причетний до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_3 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано, що підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин України є не одружений, у нього відсутнє постійне місце роботи та джерело доходів.

Окрім цього, він раніше судимий 26.04.2016 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, ухвалою Тисменицького районного суду від 01.11.2016 року звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 263 ч. 1 КК України, на підставі ст. 263 ч. 3 КК України та за обвинуваченням якого на даний час в Тисменицькому районному суді розглядається обвинувальний акт за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 вчинені проти власності, згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, за вчинення яких відповідно до санкції ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_3 будучи раніше судимим, маючи не погашену та не зняту судимість, та відносно нього у Тисменицькому районному суді розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 289 КК України, відсутність у нього джерела доходів та постійного місця роботи можна константувати факт, що підозрюваний будучи притягнутим до відповідальності на шлях виправлення не став, а повторно вичинив ще два корисливих злочини. Це беззаперечно свідчить про його стійку злочинну спрямованість та наявність ризику можливого вчинення ним інших кримінальних правопорушень, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в тому числі й того, що перебуває на розгляді у Тисменицькому районному суді, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Окрім цього, з часу скерування відносно ОСОБА_3 обвинувального акту до Тисменицького районного суду за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме 11.11.2016 року проведено тільки підготовче судове засідання, чим порушуються вимоги ст. 28 КПК України в частині дотримання розумних строків кримінального провадження. Це зумовлено систематичною неявкою обвинуваченого до суду. Дані факти свідчать про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно ОСОБА_3 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакалов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні подання підтримали.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання про взяття під варту, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Зокрема, 23.05.2017 рокувідповідно до вимог КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про виявлення ознак кримінального правопорушення за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України у діях ОСОБА_3 .

31.05.2017 року ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надана підозрюваному 02.06.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд процесуальних дій передбачених КПК України, зокрема виконати вимоги ст.ст.290-291 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Слідчим у клопотанні та у доданих до нього документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_3 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризику, яке зазначено у клопотанні та наведено у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення за яке він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_3 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 ,за погодженням з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, не одруженому, не працюючому, судимому Тисменицьким районним судом 26.04.2016 року за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, ухвалою Тисменицького районного суду від 01.11.2016 року звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 263 ч. 1 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 14 год. 00 хв. 02 червня 2017 року.

Термін дії ухвали -до 14 год. 00 хв. 02 серпня 2017 року.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 33680 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, Код: 26289647, Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, р/р 2265.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого відділення Тисменицького відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 02 серпня 2017 року до 14 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань № 12 м.Івано-Франківська.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань № 12 м.Івано-Франківська негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, прокурора Тисменицької місцевої прокуратури та суддю Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1