Провадження № 1-кс/734/347/17 Справа № 734/1139/17
У х в а л а

іменем України

21 квітня 2017 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000016 від 02.02.2016 року слідчим військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_6 і погоджене з заступником військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_7 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, заступника начальника штабу 2 механізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади, капітана, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
21 квітня 2017 року слідчий військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_6 за погодженням з заступником військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні військової прокуратури Деснянського гарнізону знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000016 від 02.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 67 від 11.08.2015, старшого лейтенанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира взводу охорони та патрульно-постової служби відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) на якій він проходив службу до 03.02.2016.

30.01.2016 приблизно о 23 год. 00 хв. старший лейтенант ОСОБА_5 разом з старшим солдатом ОСОБА_8 , перебуваючи поруч з КПП № 7 військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться на території АДРЕСА_2 , зустрілися з солдатами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які у цей час не виконували обов`язки патрульних та прямували в сторону житлової зони сел. Десна. При цьому, старший лейтенант ОСОБА_5 , не будучи по відношенню до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 начальником, висловив останнім претензії з приводу несення служби у патрулі. Будучі невдоволеним відповіддю, старший лейтенант ОСОБА_5 наніс один удар кулаком в обличчя солдату ОСОБА_9 та один удар кулаком в обличчя солдату ОСОБА_10 . У свою чергу, старший солдат ОСОБА_8 повалив на землю солдата ОСОБА_9 обличчям до землі та сівши йому на спину звязав руки мотузкою, взяв його за горло руками ззаду та почав душити, чим спричинив ОСОБА_9 фізичний біль та страждання.

У подальшому, старший лейтенант ОСОБА_5 та старший солдат ОСОБА_8 , діючи в групі, маючи спільну мету принизити честь та гідність солдатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не зважаючи на прохання останніх припинити протиправні дії, повели їх до відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ). При цьому, під час слідування старший солдат ОСОБА_8 наніс два удари руками в область обличчя солдата ОСОБА_9 .

В приміщенні відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) старший лейтенант ОСОБА_5 діючи незаконно, застосувавши фізичну силу до старшини ОСОБА_11 , заштовхав останнього в кімнату для відпочинку. В цей час до кімнати зайшов старший солдат ОСОБА_8 , який шляхом примусу та психологічного тиску змусив старшину ОСОБА_11 зняти верхній одяг та наніс йому один удар гумовою дубинкою по внутрішній стороні правої ноги вище коліна, чим спричинив ОСОБА_11 фізичний біль та страждання, а також приниження його людської гідності.

В подальшому старший солдат ОСОБА_8 та старший лейтенант ОСОБА_5 діючи в групі та маючи спільну мету принизити честь та гідність старшини ОСОБА_11 , солдата ОСОБА_9 та солдата ОСОБА_10 , примусово, із застосуванням фізичного насильства повели останніх у внутрішній двір відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) та примусово закрили останніх у вольєрі, який використовується для тримання собак, має огороджений металевою сіткою периметр.

При цьому, старший лейтенант ОСОБА_5 наказав старшому солдату ОСОБА_8 принести гумові кийки, що і останній зробив. Після цього, старший лейтенант ОСОБА_5 наказав вийти із вольєра солдату ОСОБА_10 та старшині ОСОБА_11 , та зняти верхній одяг, після чого старшину ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_10 завів старший лейтенант ОСОБА_5 в камеру у вищевказаному приміщенні, де наказав їм лягти на підлогу, після цього старший лейтенант ОСОБА_5 наказав солдату ОСОБА_10 вийти із камери та стати обличчям до стінки, що останній зробив. Відразу після цього ОСОБА_5 наніс солдату ОСОБА_10 декілька ударів гумовою дубинкою по ногах та коли останній присів від болю, він наніс ОСОБА_10 один удар коліном в область лоба та змусив його стати на коліна. В цей час старший солдат ОСОБА_8 наніс приблизно 10 ударів по обличчю, голові, ногам та корпусу солдату ОСОБА_9 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 старшині ОСОБА_11 , солдату ОСОБА_9 та солдату ОСОБА_10 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Отже, вказаними вище діями старший лейтенант ОСОБА_5 та старший солдат ОСОБА_8 , діючи умисно та у групі, порушили статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості щодо кількох осіб, яким заподіяли легкі тілесні ушкодження, що супроводжувалося знущанням та глумленням над військовослужбовцями.

20.04.2017 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

У судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_12 показав, що станом на 30.01.2016 року він проходив військову службу на посаді офіцера відділення запобігання виявлення злочинів і інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 . 30.01.2016 року він знаходився на службі та перебував у будівлі ВСП сел. Десна. Близько 22 години на внутрішньому дворі він зустрів ОСОБА_5 . Після розмови з останнім він пішов відпочивати до себе в кабінет, де і знаходився до ранку. У ночі жодних сторонніх звуків він не чув. На території ВСП не має вольєра для собак.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які просять відмовити у його задоволенні та обрати більш м`який запобіжний захід, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року Взяття під варту і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року Про взяття під варту до суду, взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.
Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.
В ході судового засідання прокурор зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 в зв`язку з наявністю ризиків передбачених ст. 177 КК України, а саме, необхідність запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню та чинити тиск на свідків. Крім цього, на думку прокурора, підозрюваний має можливість залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Разом з тим, з клопотання не вбачається, а в ході судового засідання прокурором не було доведено та обґрунтовано, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам, зазначеним у клопотанні. Відсутні у клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та зазначаються лише припущення щодо можливості настання вказаних ризиків. Дані, що характеризують особу прокурором взагалі не враховані та до уваги не взяті.

За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Разом з тим,підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України є обґрунтованою зібраними органом досудового розслідування доказами, що дає підстави для обрання запобіжного заходу.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, наявність у нього сім`ї, має на утриманні двох малолітніх дітей, піклується за батьком, який переніс тяжку хворобу, працевлаштований, за місцем служби характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій в зоні АТО, суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та підозрюваному можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, з покладенням на нього певних обов`язків. Суд вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України,-

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, заступника начальника штабу 2 механізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади, капітана, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, який рахується з 21 квітня 2017 року по 21 червня 2017 року.

У відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_5 :

1) прибувати за кожною вимогою суду або іншого визначеного органу державної влади;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

3) утримуватись від спілкування з громадянами ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які є потерпілими у даному провадженні;

4) здати на зберігання до військової прокуратури Деснянського гарнізону свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання Деснянському управлінню поліції ГУ Національної поліції в м. Києві (м. Київ, вул. Теодора Драйзера, 9б).

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: