Справа № 365/386/16-к

У Х В А Л А
16 січня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_11 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , -
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень (злочинів)
21 січня 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 23 січня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В подальшому ухвалами слідчих суддів даний запобіжний захід продовжувався. Ухвалою суду від 18 листопада 2016 року застосування запобіжного заходу було продовжено по 16 січня 2017 року.
У ході судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених.
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на особливу тяжкість злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від органів досудового розслідування, суду; вчинення іншого кримінального правопорушення. Зокрема, ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення з місця скоєння злочину зник, а також з метою приховування від органу досудового розслідування намагався приховати сліди та знаряддя скоєння злочину, а саме: приховав одяг, на якому були сліди крові. Втратилася міцність його соціальних зв`язків та його прив`язка до населеного пункту смт. Згурівка Київської області, оскільки його звільнено з роботи, сім`я, з якою він жив, виїхала з місця їх спільного проживання в невідомому напрямку, що, в свою чергу, підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. ОСОБА_7 вчинив злочини різного роду тяжкості, серед них особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а також те, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимий за скоєння умисних злочинів, до затримання не мав постійного місця роботи та заробітку, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, з місця скоєння злочину зник, а також з метою приховування від органу досудового розслідування намагався приховати сліди та знаряддя скоєння злочину, а саме: приховав свій одяг, на якому були сліди крові.
Захисник ОСОБА_9 вважає, що клопотання відносно ОСОБА_6 не підлягає до задоволення в зв`язку з недоведеністю прокурором наявності ризиків та просить змінити запобіжний захід відносно нього на домашній арешт, зважаючи на стан здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_9 ..
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 не заперечують проти задоволення клопотання.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені інкримінованих їм кримінальних правопорушень (злочинів). Обвинувальний акт відносно них надійшов до суду 16 червня 2016 року, підстав для його повернення прокурору не встановлено.
Суд вважає, що відповідно до п.1. ч.1 ст. 194 КПК України, стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою (п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України), та зазначені прокурором в клопотаннях.Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінальних правопорушень у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими, дає підстави вважати, що їм притаманно вчинити будь-яку дію щодо уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, судове провадження тільки розпочинається, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих наявний. Крім того, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи звільненими з місць позбавлення волі, де відбували покарання за вчинення умисних корисливих та особливо тяжких злочинів, знову вчинили особливо тяжкий злочин, що свідчить про можливість вчинення ними інших кримінальних правопорушень, ухилення від суду.
Прокурором доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, при розгляді даного клопотання суд звертає увагу на такі чинники: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, вік обвинувачених, їх стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці їх постійного проживання, наявність постійного місця роботи, їх репутацію, майновий стан, наявність судимостей тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для продовження строку тримання особи під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на строк, визначений кримінальним процесуальним законом, є доцільним.
Стосовно думки захисника ОСОБА_9 відносно зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт щодо ОСОБА_6 , то, на думку суду, вони не підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на припущеннях, а також, непідтверджені належними доказами.
Посилання захисника ОСОБА_9 на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 та неможливість отримання ним кваліфікованої медичної допомоги в умовах СІЗО є таким, що заслуговує на увагу, як доводи сторони захисту. Проте, належних та допустимих доказів факту неможливості за станом здоров`я утримання його в СІЗО суду не надано.
Керуючись ст.ст.177, 183, 194, 331 КПК України , суд -
Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто з 16 січня 2017 року по 16 березня 2017 року, утримуючи його в Київському СІЗО № 13 Управління Державної пенітенціарної служби України.
Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, тобто з 16 січня 2017 року по 16 березня 2017 року, утримуючи його в Київському СІЗО № 13 Управління Державної пенітенціарної служби України.
Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3