УХВАЛА
26 серпня 2014 року м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кс/200/5137/14
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю захисника ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора Чеботарьова ОX, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу захисника ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого та прокурора вчинити дії, -
Підстави для задоволення скарги вказує наступні. Так, 18 серпня 2014 року ним укладено договір про надання правової допомоги ОСОБА_5 , у якого 15 серпня 2014 року за місцем мешкання та за місцем знаходження ПП «Агрофірма «Хлібодар», проведено обшуки,під час яких вилучено угоди, фінансово-господарські документи, печатки агрофірми. Вилученням зазначеного фактично зупинено роботу підприємства. Доступ до матеріалів кримінального провадження йому надано лише 19 серпня 2014 року. До цього часу не вирішено питання паро арешт тимчасово вилученого у нього майна. Згідно з вимогами п. З ст. 169 КПК України,тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої його було вилучено, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КШС України. Тобто, тоді, коли до суду з клопотання про його арешт, на наступний день після вилучення майна, не звернувся слідчий чи прокурор. З тих підстав, що строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна минув, а слідчий з таким клопотанням так і не звернувся, вважає, що скарга підлягає задоволенню.
У судовому засіданні захисник свою скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту.
Слідча заперечувала проти задоволення скарги з тих підстав, що на усе майно, яке нею вилучено при обшуку 18 серпня 2014 року, вона отримала дозвіл у слідчого судді. Через те, що вилучене нею при обшуку майно вилучено з дозволу слідчого судді, воно не є тимчасово вилученим. Внаслідок того, що вилучене при обшуку майно не має статусу тимчасово вилученого, підстав звертатися до суду з клопотанням немає. Наразі вилучене майно вивчається на предмет призначення експертиз та встановлення інших епізодів злочинів. По закінченню вивчення його буде, крім того, яке знадобиться слідству, повернути ОСОБА_5 .
Прокурор у судовому засіданні підтримав висловлену слідчою думку про те, що вилучене нею при обшуку майно не має статусу тимчасово вилученого, а тому слідча не повинна звертатися до суду з клопотанням про його арешт. Прохав відмовити у задоволенні скарга.
Згідно з вимогами п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України, в ухвалі про обшук житла чи іншого володіння особи повинні міститись відомості про речі, документи та осіб, для виготовлення яких провадиться обшук. Відповідно до вимог ч.ч. 5, 7 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен провадитися у обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку; при обшуку слідчий та прокурор мають право оглядати та вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження; вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожний, хто законно затримав особу у порядку, передбаченому ст.ст. 207-208 КПК України. Нормою ч. 2 ст. 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КШС України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно негайно повинно бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (процесуальні дії), які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, володільцем тимчасово вилученого майна, його захисником. Відповідно до вимог ч, 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. З цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2014 року слідчою СВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судці проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 та за місцем знаходження ПП «Агрофірма «Хлібодар», яке належить йому. Під час обшуку слідча вилучила ті речі, предмети і документи, на вилучення яких, дав дозвіл слідчий суддя. Слідчий суддя, за клопотанням слідчої ОСОБА_3 , дав їй дозвіл на вилучення тих документів, речей і предметів, про вилучення яких вона прохала. З тих підстав, що слідчою вилучено саме ті речі, предмети і документи, дозвіл на вилучення яких дав їй суд, вилучене нею при обшуку 15 серпня 2014 року майно не може вважатися тимчасово вилученим, так як тимчасово вилученим майном, згідно з вимогами ч. 7 ст. ст. 236 КПК України, є ті речі та документи, які не входять до того переліку, щодо якого прямо, в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку такий дозвіл на їх відшукання надано, а також предмети, які вилучено законом з цивільного обігу. Враховуючи те, що іншої дефініції тимчасово вилученого майна, ніж визначеної у ч. 7 ст. ст. 236 КШС України, кримінально-процесуальне законодавство України не містить, виходячи, що у ст. 168 КПК України визначено лише порядок тимчасового вилучення майна, а у частині другій цієї статті зазначено інші, ніж у ст. 167 КШС України, підстави його вилучення, однією з яких є обшук, вважати вилучене слідчою ОСОБА_3 при обшуку 15 серпня 2014 року майно ОСОБА_5 тимчасово вилученим, не можна. Внаслідок того, що це майно не є тимчасово вилученим, підстав для звернення до суд з клопотанням про накладення на нього арешту у слідчого чи прокурора не було. За відсутності підстав для звернення до суду з таким клопотанням, скарга задоволенню не підлягає.
Разом з тим, при розгляді скарги констатую право слідчої ОСОБА_3 утримувати у себе вилучене при обшуку у ОСОБА_5 лише те майно, яке стосується тих епізодів, по яких в ЄРДР введено інформацію про вчинення злочину, але не по інших, по яких не відкрито кримінальне провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 168, 171, 235-236, 309, 369, 371-372, 395 КШС України,-
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах володільця майна ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_6