АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/899/17 Справа № 183/6281/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003502, за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернуто прокурору з підстави, передбаченої п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції посилається на те, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме містить відомості про місце проживання ОСОБА_10 , що не відповідають фактичним даним про його особу.

Вказує, що у зв`язку з неявкою до суду обвинуваченого ОСОБА_10 було неодноразово постановлено ухвали про привід останнього, у ході виконання яких працівниками поліції було відвідане зазначене в обвинувальному акті місце проживання цього обвинуваченого, проте за даною адресою останній був відсутній та встановити його місце мешкання не надалось можливим, інформації про місце перебування ОСОБА_10 отримано не було.

Крім того, прокурором в ході підготовчого судового засідання було заявлено клопотання про оголошення ОСОБА_10 в розшук, у задоволення якого було відмовлено зважаючи на те, що ч. 3 ст. 314 КПК України визначений є вичерпний перелік рішень, що їх суд має право прийняти у підготовчому засіданні, у якому рішення про оголошення розшуку обвинуваченого відсутнє.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанціє постановлена у порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а обвинувальний акт -направленню до суду першої інстанції для проведення підготовчого судового засідання.

Вказує, що висновки суду першої інстанції щодо невідповідності фактичного місця проживання ОСОБА_10 вказаному в обвинувальному акті є помилковими, не грунтуються на фактичних даних та суперечать нормам кримінального процесуального законодавства.

Так, під час досудового розслідування були встановлені відомості про місце проживання ОСОБА_10 , підтверджені зокрема довідкою про судимість, характеристикою з місця проживання, довідками про стан обліку у лікарів за місцем проживання.

Крім того, були отримані пояснення від ОСОБА_11 , який зазначив, що бачив ОСОБА_10 за місцем мешкання декілька тижнів тому, та ОСОБА_12 , яка повідомила, що близько місяця обвинувачений за місцем мешкання не проживає. Таким чином, на момент затвердження обвинувального акту прокурором місце проживання ОСОБА_10 було встановлено та зазначено правильно.

Також вказує, що в матеріалах провадження знаходиться розписка ОСОБА_10 про повідомлення останнього про судове засідання, призначене на 22.02.2017 року, та про ознайомлення його з клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що також підтверджує факт належного зазначення місця проживання цього обвинуваченого.

Посилається на те, що відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року суд вправі зупинити підготовче провадження, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, до його розшуку або видужання. Розшук обвинуваченого, який ухилився від явки до суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Крім того, зазначає, що суд при постановленні ухвали від 28 березня 2017 року припустився порушень вимог п.1 ч.1 ст. 372 КПК України, а саме: у вступній частині ухвали не вказав найменування кримінального провадження, рік, місяць і день народження, місце народження і місце проживання обвинувачених, що є також порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь головуючого судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; захисника, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0003502, він дійсно не містить усіх необхідних відомостей, передбачених ст. 291 КПК України.

Так, згідно п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема анкетні дані кожного обвинуваченого, в тому числі місце його проживання.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 анкетні дані останнього зазначені неналежним чином, а саме вказана його адреса по АДРЕСА_1 , яка не відповідає дійсному місцю його проживання, що підтверджується матеріалами провадження (а.с. 37, 48, 49), згідно яким він за даною адресою відсутній, фактичне місце його мешкання встановлене не було.

Посилання прокурора на заяву ОСОБА_10 від 16.02.2017 р. про те, що він повідомлений про день та час судового засідання (а.с. 75), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у ній місце проживання даного обвинуваченого не зазначене та не вбачається за можливе встановити чи дійсно він був виявлений за адресою, вказаною в обвинувальному акті. Крім того, дана заява датована 16.02.2017 р., в той час як відомості про відсутність цього обвинуваченого за вищезгаданою адресою надходили вже з 13.12.2016 р.

Доводи апеляційної скарги про можливість оголошення судом розшуку обвинуваченого ОСОБА_10 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам процесуального закону, що стали підставою для повернення останнього прокурору оскаржуваною ухвалою суду.

Посилання апелянта на порушення судом вимог процесуального закону у зв`язку з тим, що у вступній частині оскаржуваної ухвали не вказані найменування кримінального провадження, рік, місяць і день народження, місце народження і місце проживання обвинувачених, не обгрунтовують вимоги апеляційної скарги, оскільки такі порушення не є істотними у розумінні ст. 412 КПК України та не зумовлюють скасування або зміну оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. ст. 187, ч.2 ст.289 КК України та ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4