Справа №480/508/17 19.07.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 квітня 2017 року.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишено без задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати і ухвалити нову, якою йому зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17.05.2016 р. до 11.01.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Вважає ухвалу незаконною. Зазначає, що суд першої інстанції не навів підстав прийняття рішення.
Просить врахувати, що судовий розгляд відбувся у відсутність прокурора та без проведення відеоконференції, тобто не забезпечена його участь у розгляді клопотання.
Вважає, що строк його перебування у СІЗО з 17.05.2016 р. до 11.01.2017 р., тобто увесь строк перебування його у слідчому ізоляторі, є строком попереднього ув`язнення та підлягає зарахуванню у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Приймаючи рішення за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , суд першої інстанції зазначив, що вироком від 30 вересня 2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України вже зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.05.2016 р. до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд першої інстанції врахував, що відповідно розпорядженню суду, вирок набрав законної сили 08.12.2016 року. У зв`язку з чим, клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Тобто, у розумінні положень ч. 1 зазначеного закону, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, а також перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як слідує з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 затриманий 17.05.2016 р., Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року засуджений ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Згідно розпорядженню, зазначений вирок набрав законної сили 08.12.2016 р.
Таким чином, строком попереднього ув`язнення є строк з моменту затримання ОСОБА_5 - з 17.05.2016 р. та до набрання вироком законної сили - 08.12.2016 р.

Як слідує з вироку, саме цей період зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Тобто, судом вже прийнято рішення щодо зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироком законної сили.

Доводи апелянта про зарахування строку до 11.01.2017 р., тобто до дня його фактичного перебування у слідчому ізоляторі, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки строк перебування його в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, тобто після 08.12.2016 р., не є строком попереднього ув`язнення.

Хоча розгляд клопотання відбувся у відсутність засудженого, але його процесуальні права поновленні шляхом звернення з апеляційною скаргою та участі в апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції.

З огляду на наведене, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, відмовивши ОСОБА_5 в задоволенні клопотання, оскільки рішення щодо зарахування строку попереднього ув`язнення вже вирішено при ухваленні вироку від 30.09.2016 р., а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 532, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3