Справа № 438/578/16-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/475/17 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 438/578/16-к про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислава Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України,
з участю секретаря ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 23 березня 2017 року про повернення обвинувального акта,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 23 березня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України повернуто прокурору Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, й судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Слідчим дотримано вимоги ст. 291 КПК України, й в обвинувальному акті зазначено ті обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними. Твердження в обвинувальному акті про встановлення досудовим розслідуванням фактів є абсолютно логічним й таким, що не суперечить п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду. Вказівка в ухвалі суду про те, що в обвинувальному акті у частині щодо вчинення дій за попередньою змовою групою осіб не вказано конкретних дій обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, не відповідає дійсності, оскільки в обвинувальному акті чітко розмежовано дії невстановленої слідством особи, яка здійснювала телефонні дзвінки на номери потерпілих, й чітко зазначено, що ОСОБА_8 отримувала кошти від потерпілих, після чого йшла в невідомому напрямку, що повністю відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення та вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Вказані в ухвалі суду недоліки не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За результатами проведеного підготовчого судового засідання суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, яка полягає в тому, що в обвинувальному акті міститься формулювання підозри, а не обвинувачення; обвинувальний акт не містить чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, що порушує право обвинуваченої на захист.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки відсутність в обвинувальному акті належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, а не підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень (як це тричі зазначено в обвинувальному акті), є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі такого обвинувального акта, а також для реалізації обвинуваченою свого права на захист.

В обґрунтування своєї позиції прокурор зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2016 (справа № 5-328кс16) відсутність вказівки в обвинувальному акті щодо особи на його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Між тим у вказаній постанові Верховного Суду України викладена правова позиція про недопустимість використання понять «підозра» і «обвинувачення» як синонімів у різних процесуальних документах, оскільки вони не можуть вважатись рівнозначними, незважаючи на подібність стилістичного викладу фактичних даних у повідомленні про підозру та обвинувальному акті.

Питання відсутності вказівки в обвинувальному акті щодо особи на його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення розглянута Верховним Судом України у контексті з таким істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило судам нижчих інстанцій ухвалити законні та обґрунтовані рішення, й таким, що є підставою для їх скасування.

Натомість підставою повернення обвинувального акта прокуророві зі стадії підготовчого судового засідання є невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, а не істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке обумовлює скасування судових рішень.

До того ж обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернутий прокурору не через відсутність у ньому вказівки на обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, а через відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення замість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Апеляційна скарга прокурора не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою. Ухвала суду першої інстанції є законною й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 23 березня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 Маліновська ОСОБА_10 .