Справа № 751/6699/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/535/2017
Категорія - ч.1 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002546,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2016 року по 02 березня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 4011 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування матеріальної та 20 000 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 351 грн. 84 коп. процесуальних витрат.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 15 березня 2016 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдав ОСОБА_9 не менше двох ударів руками, ногами в ділянку тулубу, не менше п`яти ударів руками, ногами та металевим совком в область голови, не менше одного удару ногою в область правої кисті, не менше одного удару металевим совком в область лівої кисті, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння, основи та лицевого черепа, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, поверхневих забійних ран волосистої частини голови, надбрівної дуги зліва, саден та підшкірних гематом обличчя, закритої травми правої половини грудної клітки з переломами 8, 9, 10 ребер по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, ускладненої тотальним правобічним пневмотораксом, перелому 8-го ребра зліва зі зміщенням уламків, множинні садна тулубу, верхніх кінцівок, підшкірних гематом кистей рук, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 388 від 24.05.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та суми стягнутої моральної шкоди на користь потерпілого змінити, в бік зменшення, мотивуючи тим, що суд не в повній мірі врахував щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, його молодий вік та позитивні характеристики, що істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, він щиро розкаявся у скоєному, повністю розуміє протиправність своїх дій та надав їм належну оцінку. Вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Задовольняючи позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 грн., суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 23 ЦК України та роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», не врахував, що вказана сума є завеликою, а потерпілим ОСОБА_9 під час судового розгляду не доведено обґрунтування заявленої суми саме в цьому розмірі, в зв`язку з чим вона підлягає зменшенню до 10 000 грн.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим колегією суддів не переглядаються.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який при відсутності негативних характеристик з місця проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога, суспільно - корисною працею не займається, і з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та за наявності обставини, яка його обтяжує, призначив покарання в межах мінімальної санкції статті.

Прохання захисту про застосування ст. 69 КК України, не може бути задоволене, виходячи із загальних положень кримінального закону про призначення покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наслідки від злочину на тривалий час змінили звичне життя потерпілого, матеріальна та моральна шкода не відшкодовані, потерпілий обвинуваченому не пробачив та наполягав на призначенні реального покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

З огляду на характер злочину, його обставини, наслідки, що настали для потерпілого, обране судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів, перехід до більш м`якого покарання суперечитиме принципам законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Розмір моральної шкоди, стягнутої на користь потерпілого ОСОБА_9 в сумі 20 000 гривень, відповідає глибині та тривалості фізичного болю , моральним стражданням та психологічним переживанням, перенесеними потерпілим у зв`язку з численними травмами голови, грудної клітки, перебуванням на лікуванні та зміною на тривалий час звичного способу життя, а також засадам розумності, виваженості та справедливості. А тому, для задоволення апеляційних вимог захисника про зменшення розміру моральної шкоди, колегія суддів не вбачає підстав.

Разом з тим, в порядку ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним виконати положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ та зарахувати обвинуваченому термін попереднього ув`язнення в строк відбування покарання по день набрання вироком законної сили.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України засудженому ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати термін попереднього ув`язнення з 03 березня по 17 травня 2017 року включно, з розрахунку одному дню перебування в Чернігівському слідчому ізоляторі відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвала набуває законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12