Справа № 128/4152/16-к
ВИРОК
Іменем України
27 січня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000757 від 31.05.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвеже Вушко, Вінницького району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 30.05.2016 року близько 22:00 год., перебуваючи на території домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає та яке належить його співмешканці ОСОБА_6 , в ході розпивання спиртних напоїв, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_5 , на ґрунті ревнощів через свою співмешканку ОСОБА_6 . В подальшому даний конфлікт переріс у штовханину між ними. В ході даної штовханини, ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 впали на землю та лежачи на землі ОСОБА_5 почав стискувати руками шию ОСОБА_4 . ОСОБА_4 вивільнився та підвівся на ноги і в цей час в нього виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, він підійшов до дерев`яної тумбочки, яка знаходилась на території вищевказаного домоволодіння, достовірно знаючи про наявність ножа, відкрив шухляду та дістав кухонного ножа, який взяв до своєї правої руки та наніс один удар в область живота ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням лівої та правої долі печінки, сальника, що ускладнилась внутрішньочеревною кровотечою. Так, згідно висновку судово-медичного експерта №1664 від 23.11.2016 року, вказане тілесне ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді проникаючої рани передньої черевної стінки, з пошкодженням печінки та сальника, належить до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що 30.05.2016 року він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , повернувшись з друзями з поля накрили стола, випили спиртних напоїв і до них в гості прийшов ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .. Всі разом вони сиділи за столом, вживали горілку і обвинувачений почав залицятися до його співмешканки ОСОБА_9 . Це йому не сподобалося і між ними розпочався конфлікт, під час якого вони штовхаючи один одного вилетіли з прибудови на дрова та впали. Потерпілий схопив його за шию та почав душити, він вивільнився та вихопив з тумбочки кухонного ножа та вдарив потерпілого один раз в груди. Потерпілий присів на стілець тримаючись за груди і в нього пішла кров. Він із співмешканкою хотіли викликати швидку, однак потерпілий відмовився від цього та сказав дати йому води чи горілки і він піде додому. Але по дорозі він впав і ОСОБА_10 викликала йому швидку допомогу. Тяжких наслідків своїх дій він не хотів, перед потерпілим вибачається.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 30.05.2016 року він був запрошений ОСОБА_11 до неї та до обвинуваченого до дому, щоб відсвяткувати його день народження. Прийшовши до них з ОСОБА_8 до будинку ОСОБА_12 вони посиділи за столом де вживали спиртні напої і ОСОБА_13 обняла його, щоб поздоровити з днем народження. Це не сподобалося обвинуваченому і він покликав його вийти та поговорити. Коли вони вийшли між ними почався конфлікт і обвинувачений вдарив його ножем в груди. Він думав, що пошкодження не тяжке і хотів піти додому, але йому стало зле і викликали швидку допомогу. Просить суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі.

За згодою учасників процесу, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, те що обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання, раніше є не судимим та враховує думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням всіх обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає що виправлення і перевиховання обвинуваченого, можливе і без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу не застосовується.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1