справа № 462/411/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2017 року м. Львів
Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000084 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кушниця, Іршавського району Закарпатської області, українки, громадянки України, яка зареєстрована заадресою : АДРЕСА_1 , та проживає за адресою : АДРЕСА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України

в с т а н о в и в :
30.03.2016р. близько 09:00 год. обвинувачена ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхали з м. Ужгород до м. Львова на автомобілі марки «Вольксваген Гольф» на іноземній реєстрації. На перехресті вулиць Стрийської та Героїв Майдану у м. Львові ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_9 (щодо якого матеріали виділено в окреме провадження) три підроблені банкноти номіналом по 200 Євроз метою їх подальшого збуту, шляхом обміну на національну валюту або придбання товарів, обговоривши при цьому розмір винагороди за збут підробленої іноземної валюти. Із вказаними купюрами вона поїхала на ринок «Південний» по вул. Щирецькій, 36 у м. Львові. 30.03.2016р. близько 11:30 год. ОСОБА_4 , зберігаючи підроблені грошові купюри при собі з метою збуту, достовірно знаючи, що вказані купюри є підробленими, під приводом купівлі гаманця марки «MD Collecton», складної парасолі чорного кольору, збула ОСОБА_11 у торговому павільйоні № НОМЕР_1 а ринку «Південний» одну банкноту номіналом 200 Євро зразка 2002 року з серійним номером S8, яка не відповідає аналогічним банкнотам, що перебувають в офіційному обігу Центрального банку Євросоюзу, виготовлена не поліграфічним підприємством, що здійснює виготовлення грошових знаків даного виду. Решту коштів ОСОБА_4 отримала в гривневому еквіваленті в розмірі 4780 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 придбала, зберігала з метою збуту та збула підроблені гроші за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.199 КК України.
20.01.2017 року між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором відділу процесуального керівництва при провадження досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.2 ст.199 КК України та узгодили покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку у 2 роки та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваною ОСОБА_4 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала угоду про визнання винуватості, при цьому, повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє свої права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Захисник не заперечив проти затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що при укладенні угоди обвинувачена цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України.

Крім цього, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченою можуть бути реально виконані.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва при провадження досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .. При цьому суд вважає, що призначення обвинуваченій узгодженого сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та із покладенням на неї обов`язків, відповідає вимогам ст.ст. 75,76 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченої, її перевиховання, запобігання вчиненню нею нових злочинів, що відповідає її особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Керуючись ст. ст. 65-67, 75, 76 КК України, ст. ст. 124, 374, 376, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 січня 2017 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадження досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.199 КК України та обрати їй покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши 2 /два/ роки іспитового строку.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи в розмірі 703 /сімсот три/ гривні 68 копійок в дохід держави.

Речові докази:

-грошову купюру номіналом 200 євро з серійним номером S8 знищити;

-чоловічий гаманець чорного кольору та парасолю чорного кольору залишити в потерпілої ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1