Справа № 304/1676/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.07.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , непрацюючому, неодруженому, українцю, громадянину України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та застосовано йому запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю із забороною залишати житло в якому він проживає та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - з 22.00 год. до 08.00 год. , строком до 22 серпня 2017 року (включно).
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він що 12 травня 2016 року близько 2 год.4 хв. знаходячись на проїзній частині дороги по вул. Центральній в с. Т.Ремета навпроти ресторану «Золотий Тур», в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав останньому удар правою рукою зігнутою у ліктьовому суглобі в область голови, внаслідок чого ОСОБА_10 впав на асфальт, втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІ ст. Гострої епідуральної пластинчатої гематоми правої скроневої ділянки головного мозку. Перелому скроневої кістки справа», які згідно висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя в момент їх заподіяння.
Застосовуючи ОСОБА_6 запобіжний захід виді домашнього арешту в певний період доби слідчий, суддя вказав, що саме такий запобіжний захід з урахування особи підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та запобігти ризику перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя констатував, що підозра ОСОБА_6 у встановленому порядку не вручена, а лише була надіслана поштою в той час коли він перебував за межами країни на заробітках, а ризики про які заначено у клопотанні є лише припущеннями слідчого та жодними доказами не підтверджені, а тому підстав для застосування виняткового запобіжного заходу слідчим суддею не встановлено.
В апеляцій скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Прокурор вважає, що ухвала суду є необгрунтованою та незаконною, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі він може впливати на свідків, які являються його знайомими та односельчанами, погрожуватиме потерпілому ОСОБА_10 , змушуючи змінити покази, може переховуватись від органів слідства та суду. Вказує, що під час проведення досудового розслідування підозрюваний ігнорував та не з`являвся на виклики слідчого, а в подальшому взагалі, з метою уникнення кримінальної відповідальності виїхав за межі України, у зв`язку з чим кримінальне провадження було зупинене та оголошено ОСОБА_6 у розшук, і саме з цих підстав підозра йому не була вручена особисто, а надіслана поштовим зв`язком. Прокурор вважає, що сукупність цих обставин дає всі підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Додатково прокурор акцентує увагу, що ОСОБА_6 раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти громадського порядку та моральності, що характеризує його, як аморальну особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень, при цьому останній злочин у якому він наразі підозрюється він вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що твердження ОСОБА_6 про те, що він нібито не знав про наявність кримінального провадження щодо нього, спростовується його особистими поясненнями під час яких він повідомив, що приблизно 2 місяці назад він розібрався з потерпілим і той мав забрати заяву.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, доводи підозрюваного та захисника про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без зміни, а апеляційної скарги прокурора - без задоволення, вивчивши матеріали провадження, подані прокурором відомості про зміну підозри, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються слідчим суддею під час досудового розслідування на строк, в межах якого проводиться досудове розслідування.
З судового провадження убачається, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу надійшло слідчому судді 22.12.2016 ( а.с. 45- 46). З нього видно, що 21.12.2016 за постановою слідчого ОСОБА_6 оголошений у розшук, Підозра такому направлена поштовим відправленням 09.12.2016 на адресу проживання АДРЕСА_1 . Відомостей про отримання ОСОБА_6 цієї підозри немає.
Після розшуку та затримання підозрюваного, о 14 год. 22.06.2017 ( а.с. 47-48) та доставлення його до слідчого судді для розгляду клопотання, поданого 22.12.2016, з матеріалів судового провадження за клопотанням, не видно, чи вручена підозра Крупчинському за ч.1 ст. 121 КК України, чи зупинялось досудове розслідування у кримінальному провадженні, чи вирішувалось питання про продовження строку досудового розслідування, які є необхідними та важливими для прийняття рішення щодо застосування запобіжного заходу особі у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, констатуючи у своїй ухвалі про те, що підозра особі не вручена, не маючи достовірних даних щодо стадії розслідування кримінального провадження, дійшов висновку, що підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу немає, одночасно дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
З журналу судового засідання та і самої ухвали суду не убачається, що слідчий та прокурор надавали суду матеріали кримінального провадження для з`ясування питання строків досудового розслідування та часу вручення особі підозри.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :
1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення ;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
Cлідчий суддя належним чином вказані вимоги закону не дотримав.
Апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про те, що підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, однак з-за відсутності відомостей про повідомлення особі про підозру та перевірки обгрунтованості висунутої підозри, тобто не маючи правових підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, всупереч вимог ст. 219 та ст. 194 КПК України прийняв рішення про його застосування, тому ухвала як незаконна та необгрунтована підлягає скасуванню.
Підозрюваний ОСОБА_6 ствердив апеляційному суду про отримання ним підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 128 КК України. При цьому пояснив, що не знав, що проти нього запроваджено кримінальне провадження, оскільки потерпілому відшкодував заподіяну шкоду і примирився, після чого, у зв`язку з сімейними обставинами виїжджав на заробітки за кордон. Про те, що йому надсилалась підозра йому також невідомо.
З урахуванням встановлених в апеляційному суді обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що правових підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, в якому йому висунута підозра за ст. 128 КК України, немає, оскільки клопотання відносно цієї підозри, ні слідчим, ні прокурором не подавалось. З наведених підстав, у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , яке подане 22.12.2016 - слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.
У клопотанні слідчого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: