Справа № 627/756/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2017смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області клопотання слідчого СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , яке погоджене з начальником Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, не одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, охоронця агентства «Щит», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в с т а н о в и в:
Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений до суду після фактичного затримання без ухвали слідчого судді 19 серпня 2017 року.

21 серпня 2017 року слідчий СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджене з начальником Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .
Копія клопотання надана підозрюваному, що підтверджується його підписом на клопотанні.
Із матеріалів клопотання вбачається, що 18.08.2017 року приблизно о 23:00 в с. Слобідка, Краснокутського району, Харківської області на перехресті вулиць Світла (Крупської) та Підлісна між ОСОБА_5 та сином його співмешканки ОСОБА_8 виникла сварка, яка переросла в бійку. Після закінчення бійки ОСОБА_5 направився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 обов`язково прийде до нього з метою помсти, у ОСОБА_5 виник умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, з метою недопущення повторного насильства стосовно себе зі сторони ОСОБА_8 .

У зв`язку з цим, ОСОБА_5 зайшов до власного будинку, взяв з сейфу свою мисливську рушницю ИЖ-12 № НОМЕР_1 , зареєстровану у встановленому законом порядку, зарядив двома набоями 12 калібру та вийшовши з будинку, сів на подвір`ї поруч з гаражем та став чекати ОСОБА_8 .
Через деякий час зі сторони огороду на територію домоволодіння зайшов ОСОБА_8 тримаючи в правій руці сокиру та став ходити по подвір`ю та коли перебував під світлом від вуличного ліхтаря, ОСОБА_5 окликнув його та ОСОБА_8 , утримуючи в правій руці сокиру, почав йти в його бік.
В цей час, 18.08.2017 року приблизно о 23:45 ОСОБА_5 на території власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підняв рушницю, направив її в бік ОСОБА_8 та зробив влучний постріл, яким влучив в грудну клітину останнього.
Згідно висновку судово медичної експертизи №30 ККт /17 виданої Богодухівським РВЕ СМЕ від ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть ОСОБА_8 наступила внаслідок: травматичного шоку, вогнепального поранення грудної клітини з множинними ушкодженнями внутрішніх органів
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 помер на місці.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).
Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України карається позбавленням волі до п`ятнадцяти років, та усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_5 може переховуватись від органів розслідування, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, на даний час по цьому кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків, та у разі, якщо відносно ОСОБА_5 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню, що вказує на наявність ризиків передбачених п.п.3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому є достатні підстави застосувати до ОСОБА_5 саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Прохали обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково, визнавши факт вчинення ним кримінальнго правопорушення, а саме вчинення ним пострілу в потерпілого, однак не погодився з кваліфікацією та прохав застосувати до нього міру запобіжного засобу у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 також при обранні підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу прохав застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
19 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 внесено запис про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №30 ККт/17 від 19.08.2017 року смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала внаслідок: травматичного шоку, вогнепального поранення грудної клітини з множинними ушкодженнями внутрішніх органів.

19 серпня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання особи підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 19.08.2017 року, протоколами огляду місця події від 19.08.2017 року, свідченнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновком судово медичної експертизи № ККт 30-КК/17, виданого Богодухівського РВ СМЕ від 19.08.2017, слідчим експериментом за участі підозрюваного ОСОБА_5 .

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Слідчий суддя вважає, що часткове визнання підозри, але не визнання правової кваліфікації на цій стадії розслідування не є визначальними для висновків щодо його безперечної причетності до інкримінованого злочину та потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя людини свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також при розгляді клопотання слідчий суддя враховує те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчим та прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , вчинивши особливо тяжке кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, а також впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Також, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 злочину, що спричинив загибель людини, можливість незаконного впливу на свідків, ухилення від явки до суду.
З урахуванням наведеного, встановленням особи підозрюваного, з метою перешкоджання кримінальному провадженню, а також з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду та впливу на свідків, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вказаним ризикам та необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Між тим, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та ст.178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні : 1) щодо злочину, внесеного із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді триманні під вартою, не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , яке погоджене з начальником Краснокутського відділу
Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, не одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, охоронця агентства «Щит», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27) УДПС України в Харківській області строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 06 год. 00 хв. 19 серпня 2017 року.

Строк дії ухвали - до 06 год. 00 хв. 17 жовтня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та мною отримана :
ОСОБА_5 ________________________ (підпис)
(дата та час) _____________________________2017 року об «___________» год.