Справа № 405/5913/16-к
УХВАЛА
24 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0007422 від 14.06.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 29 листопада 2016 року обвинуваченій ОСОБА_5 було продовжено строк тримання під вартою терміном на шістдесят днів до 27 січня 2017 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 27.01.2017 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченої під вартою, оскільки обвинувачена вчинила злочин проти життя і здоров`я потерпілої, знаходячись на волі може скритися від суду, що є ризиком кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку прокурорв, враховуючи позицію адвоката та обвинуваченої, яка віднесла розгляд цього питання на розсуд суду, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні даного питання, у відповіндності до ст.178 КПК України, судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, а саме те, шо обвинувачена немає сталих родинних зв`язків та до затримання не працювала. Крім цього судом враховано те, що злочин обвинуваченою вчинено проти життя і здоров`я людини. За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризик переховуватись від суду з метою уникнення покарання та ризик вчинення нового злочину, оскільки обвинувачена немає засобів для існування. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що знаходячись на волі обвинувачена ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність і скритись від суду. З метою виконання обвинуваченою ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити термін тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 24 березня 2017 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 на строк шістдесят днів до 24 березня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити до Кіровоградської установи виконання покарань УДПтС України в Кіровоградській області (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1