Справа №: 401/3643/13-к
провадження №: 1-кп/398/267/17
УХВАЛА
Іменем України
"30" травня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії кримінальне провадження №0001055 від 29.04.2013 року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив відвід прокурору ОСОБА_3 . Даний відвід мотивований тим, що прокурор підписала і передала до суду обвинувальний акт за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто зі зміненою кваліфікацією, хоча відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР України внесено 29.04.2013 року №0001055 за кваліфікацією ч. 4 ст. 187 КК України. Вказує на той факт, що у відповідно з ч. 2 ст. 283 КПК України існує три форми закінчення досудового розслідування саме за ч. 4 ст. 187 КК України: закриття кримінального провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, однак у жодній з вищевказаних трьох форм досудове розслідування за ч. 4 ст. 187 КК України не завершувалося.

Обвинувачені підтримали клопотання про відвід прокурору.

Прокурор заперечувала проти задоволення заяви про її відвід, так як він не обґрунтований.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вважає, що заява про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 КПК України, визначені підстави, за яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні і є безумовною підставою для відводу прокурора.

Відповідно до цієї статті прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, у провадженні при перегляді судових рішень Верховним Судом України як прокурора не є підставою для його відводу.

Викладені у клопотанні захисником обставини не передбачені статтею 77 КПК України, тому продовження розгляду цієї справи у такому складі суду не буде порушенням вимог КПК України.

Оскільки норми КПК України передбачають мотивовані відводи та дотримуючись принципу незмінності прокурора в кримінальному провадженні, зберігаючи неупередженість до учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід прокурора.

Керуючись ст. 77 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_7 НЕРОДА