Справа № 635/4268/17
Провадження № 1-в/635/560/2017
УХВАЛА
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який одружений, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
- 19.03.2004 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 24.01.2006р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 25.06.2010р. умовно-достроково на 02 роки 03 місяця 13 днів;
- 26.04.2012р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.08.2014р. за відбуттям строку покарання;
- 16.03.2017р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
з а с у д ж е н и й: 25.05.2017р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
про застосування покарання за наявності кількох вироків,-
ВСТАНОВИВ:
02 серпня 2017 року до суду надійшло подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» відносно ОСОБА_4 , в якому просив вирішити питання про застосування покарання засудженому за наявності кількох вироків.
Представник установи та засуджений надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.03.2017 р. ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховано з 14.07.2016 р. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 14 липня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11.07.2017 р. вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.03.2017 р. залишено без змін. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 14 липня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зазначеним вироком ОСОБА_4 засуджений за події 19 вересня 2015 року та 14 липня 2016 року.
Вирок набрав законної сили 11 липня 2017 року.
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 25.05.2017 р. ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховано з моменту набрання вироком законної сили.

Зазначеним вироком ОСОБА_4 засуджений за події 29 червня 2016 року.
Вирок набрав законної сили 27 червня 2017 року.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Суд зазначає, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При ухваленні 25.05.2017 р. вироку Московським районним судом м. Харкова не прийнято до уваги, що ОСОБА_4 винний ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.03.2017 р., у зв`язку з чим суд, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України повинен був за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів зарахувати покарання за попереднім вироком. Тобто, необхідно було призначати покарання за сукупністю злочинів.

З огляду наведеного, суд вважає за необхідне привести вирок Московського районного суду м. Харкова від 25.05.2017 р. у відповідність із чинним законодавством, а саме: застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 25.05.2017р., більш суворим покаранням, призначеним вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.03.2017 р., остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)»відносно ОСОБА_4 про застосування покарання за наявності кількох вироків задовольнити.

Привести вирок Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2017 року щодо ОСОБА_4 у відповідність із чинним законодавством, а саме: застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2017 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 14 липня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 14 липня 2016 року по 20 червня 2017 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1