УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуальних прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 51, питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження (об`єднане) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 р. ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 жовтня 2016 р., який в подальшому було продовжено судом до 16 грудня 2016 р.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, закінчується, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує значного часу для розгляду, з огляду на що судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Процесуальні прокурори у судовому засіданні просили продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінились, а обвинувачений зможе ухилятись від суду, впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його місцем реєстрації.

Інші учасники судового провадження підтримали позицію обвинуваченого.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувальних актів, які об`єднані та розглядаються у даному судовому провадженні, ОСОБА_8 інкримінується вчинення двох тяжких злочинів.
Раніше ОСОБА_8 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який було ним порушено, внаслідок чого він вчинив інший злочин.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Також суду не надано доказів того, що за станом здоров`я ОСОБА_8 не може утримуватися під вартою.

Заперечуючи проти продовження строку тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник не зазначили суду обставин, які б свідчили про зменшення ризиків, що враховувалися судом при обранні даного запобіжного заходу, а також інших обставин, які б слугували підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Також слід зауважити, що обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник не надали суду клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку статті 201 КПК України.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 8 грудня 2016 року до 5 лютого 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 8 грудня 2016 р.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 9 грудня 2016 р. о 9:25 год.

Суддя ОСОБА_1