233 № 233/360/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши питання щодо доцільності продовження обраних запобіжних заходів відносно

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Йосипівка Ульянівського району Кіровоградської області, громадянина України, який одружений, має неповнолітню дитину, має вищу освіту, є військовослужбовцем начальником відділення офіцерів запасу Ульянівського РВК, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.187, ч.3 ст.189, ч.1 ст.410, ч.1 ст. 263 КК України,-

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який одружений, обіймає посаду заступника голови КГО Центру громадського контролю та захисту, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого

за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ст.198 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч.2 ст.146, ч.3 ст.187, ч.3 ст.189, ч.1 ст.410, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_10 за ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ст.198 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту відповідно, термін яких спливає 23 березня 2017 року.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження дії обраних відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 запобіжних заходів. Доцільність продовження обраних відносно обвинувачених запобіжних заходів прокурор обгрунтував наявністю ризиків переховування обвинувачених від суду та незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_8 з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення, суворість покарання, яке може бути призначене у вигляді визнання обвинувачених винними.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та їх захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисники заявили клопотання про зміну обвинуваченим запобіжних заходів на більш м*які, посилаючись на фальсифікацію кримінального провадження з боку представників військової прокуратури; зникненням ризику впливу обвинуваченими на потерпілого та свідків, які вже допитані судом. З*ясувавши думку учасників судового розгляду з приводу заявлених клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Вирішуючи питання про доцільність подовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу, суд бере до уваги ті обставини, що він обвинувачується у вчиненні декількох тяжких та особливо тяжких корисних насильницьких кримінальних правопорушень, за вчинення яких, у разі доведеності його вини, може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строку до 12 років.

Також, колегія суддів бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, про те, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку колегії суддів, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_11 кримінальних правопорушень. Такі ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації, Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, №254-А, п.30).

Враховуючи тяжкість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_10 у разі визнання його винним, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про існування ризику втечі, який може бути розцінений обвинуваченим менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання, тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно нього слід продовжити, оскільки цей запобіжний захід є співмірним з існуючим ризиком та забезпечує належне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування до обвинувачених альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів, враховуючи вищезазначене та наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - ризику переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених з огляду на що клопотання прокурора про продовження дії обраних відносно них запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 та домашнього арешту відносно ОСОБА_10 підлягають задоволенню і підстав для зміни запобіжних заходів на більш м*які суд не вбачає.

Наявність міцних соціальних зв*язків обвинувачених враховані під час обрання їм запобіжних заходів, проте не зменшують існування вищевказаних ризиків.

Керуючись ст.ст.177, 183, ч.2 ст.331 КПК України,

УХВАЛИВ :
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Йосипівка Ульянівського району Кіровоградської області, обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.187, ч.3 ст.189, ч.1 ст.410, ч.1 ст. 263 КК України терміном по 12 травня 2017 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_11 тримати від вартою в Бахмутській УВП № 6 в Донецькій області.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Костянтинівка Донецької області, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ст.198 КК України терміном по 12 травня 2017 року включно.
Покласти на ОСОБА_10 наступні процесуальні обов*язки:

- не залишати місце проживання - будинок АДРЕСА_2 без дозволу суду з 17 години вечора до 07 години ранку, окрім випадків його участі в судовому засіданні, а також окрім випадків необхідності отримання медичної допомоги, що буде обгрунтовано та підтверджено належним чином оформленим документом;

- з`являтися за викликом до суду, а в разі неможливості з*явитись з поважних причин завчасно повідомити про це суд;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8

- здати на зберігання в Костянтинівський ВП Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України.

В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну обвинуваченим запобіжних заходів на більш м*які відмовити.

Вручити копію ухвали обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , прокурору негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області та в Бахмутську УВП № 6 в Донецькій області для виконання.

Строк дії ухвали по 12 травня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді