Справа № 373/1130/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/509/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 17.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
17 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого-судді - ОСОБА_2

суддів- - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0000051 від 04.02.2016 та ЄРДР № 0001318 від 25.12.2015 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого: 28.05.2009 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 289, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 16.10.2015 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим та засуджено:

за ч.2 ст. 389 КК України шість місяців арешту;
за ч.3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.10.2015, - остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначено 4 (чотири) роки 23 (двадцять три) дні позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні: тримання його під вартою в Київському СІЗО з 21.11.2016 по день ухвалення цього вироку по 27.02.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-автотоварознавчої експертизи в сумі 1055 гривень 52 копійки.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.10.2015 за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт, які згідно направлення Переяслав-Хмельницького МВ КВІ та розпорядження голови Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району він повинен був відбувати за місцем свого проживання на роботах по благоустрою села, за графіком, починаючи з 27.04.2016 року, діючи умисно та з метою ухилення від покарання встановленого вироком суду, порушуючи встановлений законом порядок та умови відбування покарання без поважних причин, ігноруючи вирок суду, впродовж травня 2016 року, допустив більше двох невиходів на громадські роботи та всього відпрацював 56 годин громадських робіт з встановлених відповідно до вироку суду 240 годин громадських робіт, а в червні 2016 року до відбування покарання не приступив, тобто ухилився від відбування громадських робіт, будучи особою, засудженою до цього покарання. Всього невідбутна частина покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.10.2015 становить 184 години.
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Крім цього, ОСОБА_7 , в період ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.10.2015, що є триваючим злочином, вчинив нові злочини проти власності при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_7 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, 24.12.2015 року у вечірній час доби, перебуваючи в АДРЕСА_1 , за попередьою змовою із знайомим на ім`я ОСОБА_8 із прізвиськом « ОСОБА_9 » (не встановлена в ході досудового розслідування особа, відносно якого внесені відомості до ЄРДР за ч.3 ст.185 КК України), реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи таємно та непомітно для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та діючи за попередньо змовою, проник на територію вказаного домогосподарства, демонтував та викрав алюмінієві відливи для води, які розміщувалися на будинку загальною вагою 47 кг, після чого шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях, проник до господарського приміщення, звідки здійснив крадіжку чотирьох алюмінієвих чавунів, алюмінієвої миски та бухту мідного проводу вагою 15 кг. В подальшому викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
Злочинними діями потерпілій ОСОБА_10 завдано майнової шкоди на загальну суму 2564,44 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 31 січня 2016 року, близько 02 години (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного протиправного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та таємно, за допомогою стамески, яку приготував заздалегідь, шляхом віджиму відчинив вікно на першому поверсі та проник до будиноку по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , дістав кусачки, які заздалегідь наготовив, та вирізав із стін другого поверху мідні дроти, які були не заштукатурені, а саме: мідний кабель марки «ПВС 3х4» довжиною 80 м., мідний кабель марки «ШВВП 3х1,5» довжиною 100 м., мідний кабель «ВВП1 3х2,5» довжиною 75 м. та склав їх до поліетиленового мішка, який знайшов у вказаному будинку. В подальшому, вийшов з будинку через пошкоджене ним метало пластикове вікно, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
Даною крадіжкою потерпілій ОСОБА_11 завдано майнової шкоди на загальну суму 2943,75 грн.
Вищевикладені злочинні дії обвинуваченого проти власності, що належить потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою группою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності своєї вини, просить пом`якшити призначене покарання та призначити за ч.3 ст. 185 КК України покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він як на досудовому слідстві так і в суді повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, однак ця обставина не була врахована судом при ухваленні вироку та не була визнана такою, що пом`якшує покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор вважає, що вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні підтверджуються доказами, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не містять суперечностей та просить залишити вирок без змін. Вказує, що суд врахував як пом`якшуючу покарання обставину, згідно зі ст. 66 КК України, активне сприяння розкриттю злочинів, що мала місце під час досудового розслідування та в суді під час дачі показань. Також, відповідно до ст. 67 КК України врахована обставина, яка обтяжує покарання винного рецидив злочинів.
Вказує і на те, що під час відбування покарання у вигляді громадських робіт, ОСОБА_7 вчинив 2 крадіжки, поєднані з проникненням до приміщення, а збитки заподіяні крадіжками на загальну суму 5508,19 грн. потерпілим не відшкодував.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою группою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення.
Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 389 КК України та остаточного покарання на підставі ст.ст.70,71 КК України повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до статті 12 КК України є умисними злочинами невеликої тяжкості та тяжким, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, ніде офіційно не працює, сім`ї не має, за місцем проживання характеризується негативно, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 КК України судом першої інстанції визнано та враховано активне сприяння розкриттю злочинів, що мало місце на досудовому розслідуванні та в суді під час дачі показань. Також судом враховано наявність обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини рецидив злочинів. Крім того, судом враховано кількість епізодів злочинної діяльності та суспільну небезпеку вчинених злочинів, враховано також той факт, що ОСОБА_7 ухилився від відбування покарання згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.10.2015, яким він засуджений за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до двохсот сорока годин громадських робіт, та знову вчинив аналогічний умисний злочин проти власності. Вказане свідчить про високу ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого.
За таких обставин призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинені ним злочини та остаточне покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків на підставі ст.ст. 70, 71 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру вчинених злочинів, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання та для застосування вимог статті 75 КК України.
Крім того, за ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 призначено покарання майже в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, а тому доводи апеляційної скарги щодо необхідності пом`якшення призначеного за ч.3 ст. 185 КК України покарання не грунтуються на матеріалах справи і є безпідставними.
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку з чим залишає вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.02.2017р. по 17.05.2017р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.
Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4