Справа №575/704/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/44/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з початковою загальною освітою, непрацюючого, раніше неоднарозово судимого, останній раз вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 26.07.2012 року за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 72 КК України до 2 років 7 місяців 1 дня позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , в якій вона просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Даним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і йому призначено за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою, строк покарання визначено рахувати з 15 вересня 2016 року із зарахуванням у строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта на загальну суму 351 грн. 84 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що згідно показань обвинуваченого, викладених у вироку, останній фактично заперечував вчинення крадіжки, кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, поєднана з проникненням до житла, однак не зважаючи на такі пояснення ОСОБА_8 , суд першої інстанції ухвалив рішення про недоцільність дослідження доказів, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України, провівши спрощений розгляд справи. Крім того, апелянт зазначає, що суд допустив істотні протиріччя у своїх висновках щодо кваліфікації дій обвинуваченого як крадіжки, поєднаної з проникненням у житло. Також прокурор вказує, що фіксація на технічному носії інформації судового засідання від 25.10.2016 року унеможливлює чітке та зрозуміле прослуховування показань обвинуваченого щодо часу виникнення у нього умислу на вчинення крадіжки та законності проникнення до будинку потерпілого.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Згідно вироку суду, 03 червня 2016 року, близько 11 год., ОСОБА_8 , через незачинену хвіртку проник до господарства АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , там проник всередину будинку, звідки повторно вчинив крадіжку майна потерпілого, спричинивши останньому матеріальних збитків на загальну суму 792, 72 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які не підтримали апеляційну скаргу прокурора, вважаючи вирок суду законним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Тобто рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу і в рішенні повинні бути наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Також, п.2 ч.3 ст.374 КПК України, передбачає, що у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, у разі визнання особи винуватою: докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Однак, колегія суддів встановила, що зазначених вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції не дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, справу було розглянуто на підставі ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів у справі.

Між тим, із звукозапису судового засідання вбачається, що захисник заперечував проти такого порядку розгляду справи, а обвинувачений, хоча й визнавав себе винним, але під час пояснень по ч.3 ст.185 КК України вказував, що умисел на вчинення крадіжки чужого майна у нього виник вже безпосередньо в будинку, після того як він прокинувся. При цьому, він вказував, що зайшов до будинку, бо був дуже п`яний.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, хоча навів у мотивувальній частині вироку такі показання обвинуваченого та зазначив, що ОСОБА_8 визнав вину у скоєному в повному обсязі, чим допустився суперечностей в ухваленому ним рішенні.

Колегія суддів зазначає, що за таких обставин, коли обвинувачений в судовому засіданні фактично заперечив кваліфікуючу ознаку даного злочину, а саме крадіжку, поєднану з проникненням до житла, суду першої інстанції слід було змінити обсяг доказів, що підлягають дослідженню.

З метою перевірки таких показань обвинуваченого, необхідно було допитати потерпілого ОСОБА_10 , дослідити інші докази, які підтверджують або спростовують пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, безпідставно прийняв рішення про розгляд справи без дослідження доказів, чим порушив право обвинуваченого на захист.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ст.412 КПК України є істотними, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вирок не може залишатися в силі.

Крім того, в ході прослуховування робочої копії диску № 715, який міститься у справі, встановлено, що на носії інформації зафіксовано, зокрема, судове засідання від 25.10.2016 року, але якість його не дає можливості відтворити повне фіксування судового засідання в частині проведення судового слідства.

Зокрема, на звукозапису від 25.10.2016 року не вдається можливим відтворити проміжок часу з 15.02.27 хв. по 15.02.43 хв., під час допиту обвинуваченого ОСОБА_8 , де стороною обвинувачення з`ясовувалося питання щодо часу виникнення у нього умислу на вчинення крадіжки та законності проникнення до будинку потерпілого.

Витребувана апеляційним судом робоча копія запису судового засідання від 25.10.2016 року є аналогічною та не дає можливості відтворити повний аудіозапис судового засідання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до вимог ч.1 ст.412, п.7 ч.2 ст. 412 і ст.415 КПК України, є підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, як про це обґрунтовано зазначає в своїй апеляційній скарзі прокурор.

Згідно із вимогами ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі докази по справі, на підставі чого прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції та призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою, тому цей запобіжний захід повинен бути продовжений.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою, продовжити до 03 квітня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.