Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3512/2017
У Х В А Л А
28.07.2017р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з приводу не повернення майна
В С Т А Н О В И В:
14.07.2017р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій посилаючись на ст. 170 УПК України вказав, що судом арешт на вказане майно не був накладений, а за такого утримання майна без правових підстав порушує його право вільно розпоряджатися належним йому майном, просив зобов`язати слідчого повернути ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Слідчий надав в судове засіданні матеріали кримінального провадження, в якому відсутня ухвала про накладення арешту, та пояснив що з клопотанням про накладення арешту до суду він звертався, йому відомо про те що арешт накладений, однак ухвали він не отримав.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом.
В кримінальному судочинстві таким законом є ст. ст. 100, 167-174, 233-235 КПК України що регламентують можливість відшукання, вилучення майна та його арешт.
Відповідно до ст. 169, 171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено. Відповідно до ст. 173 ч.6 КПК України відсутність ухвали про накладення арешту протягом 72 годин з часу надходження клопотання про накладення арешту також є підставою до повернення тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 303 ч.1 п.1 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України може бути оскаржена володільцем тимчасово вилученого майна до слідчого судді.
Оскільки вказані в скарзі ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були тимчасово вилучені у ОСОБА_3 , в матеріалах кримінального провадження ухвала про накладення арешту відсутня, відповідно до електронної бази документообігу Центрального районного суду м. Миколаєва клопотання про накладення арешту не розглянуте, то слідчий повинен негайно вилучене майно повернути особі, в якої його було вилучено, а в разі відсутності такої особи - власнику.
При цьому необхідно мати на увазі, що відповідно до ст. 100 КПК України зберігання речових доказів здійснюється в порядку визначеному КМУ. Відповідно до Інструкції зберігання речових доказів, вони зберігаються в камері речових доказів, а щодо транспортних засобів то на спеціальних майданчиках УМВС, або на спеціальних майданчиках, з яким УМВС укладений договір. Будь яка плата за зберігання вказаних речей в законодавстві України не передбачена. За такого поверненням речового доказу, є його видача або з камери речових доказів, або зі спеціального майданчику. Обов`язок по забезпеченню видачі речового доказу, у разі наявності не закритого кримінального провадження, лежить на слідчому. Підтвердженням видачі речового доказу є або розписка про отримання, у разі відсутності претензій до зберігання, або протокол огляду, з зазначенням стану та упакування речі, яка видається.
Керуючись ст. 307, 309 КПК України
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1