Справа № 466/5791/16-к
У Х В А Л А
31 жовтня 2016року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції заяву засудженого -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, до засудження не працював, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 02.11.12р. Сихівським районним судом м. Львова за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.01.13р. вирок змінено, призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, -

установив:

30.06.2016 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова поступила заява засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Личаківській виправній колонії №30 Управління ДПтС України у Львівській області, в якій просить звільнити його від призначеного покарання умовно достроково, оскільки відбув належну частину покарання та довів своє виправлення.

Заслухавши пояснення представника адміністрації ЛВК №30 та висновок прокурора, які просять відмовити в умовно достроковому звільненні засудженого, оскільки такий не довів своє виправлення, пояснення засудженого в підтримку поданої ним заяви, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_5 засуджений вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

Згідно ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Також однією з умов умовно дострокового звільнення є відбуття засудженим за умисний тяжкий злочин, не менше двох третин строку покарання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за умисний тяжкий злочин до позбавлення волі. Останній неодноразово судимий, після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин. За час відбування покарання в установі дисциплінарні стягнення не накладались, проте і не заохочувався адміністрацією установи.

Відтак, відсутність дисциплінарних стягнень у засудженого за час відбування покарання, на думку суду, не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

З урахуванням наведеного суд вважає, що ОСОБА_5 не надав достатніх доказів того, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до виконання своїх обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор має право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова, а засуджений протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1