Справа № 689/2353/16-к
УХВАЛА
Іменем України
21.12.2016 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої подана заява - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ХОПЛ № 1 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці заяву головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про продовження амбулаторного примусового лікування за місцем проживання щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду із заявою про продовження амбулаторного примусового лікування за місцем проживання щодо ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24.04.2014р. до нього були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалами Ярмолинецького районного суду від 13.11.2014р., 12.05.2015р. та 23.10.2015р. були продовжені примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом. Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 07.04.2016р. були змінені примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом на амбулаторне примусове лікування за місцем проживання.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 24.11.2016р., беручи до уваги нестабільність психічного стану ОСОБА_4 , що проявляється: порушенням режиму огляду районним психіатром, схильністю до асоціальних дій, емоційною лабільністю, рекомендовано продовжити амбулаторне примусове лікування за місцем проживання.

В судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав заяву із зазначених у ній мотивів.

Прокурор просив врахувати висновок комісії лікарів, рекомендацію лікаря-психіатра за місцем проживання та пояснення свідка, сестри ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 заперечив проти продовження амбулаторного примусового лікування, вказавши, що виконував всі приписи лікаря-психіатра за місцем проживання, регулярно відвідував лікаря та приймав призначене лікування.

Захисник також заперечив проти заяви психіатричної лікарні про продовження амбулаторного примусового лікування за місцем проживання, посилаючись на те, що лікар-психіатр за місцем проживання ОСОБА_4 не звертався до лікарні з рекомендацією про продовження амбулаторного лікування, крім того, надав суду інформацію, згідно якої ОСОБА_4 не потребує подальшого амбулаторного примусового лікування.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 скоїв суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.1 ст.317 КК України та ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24.04.2014р. до нього були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалами Ярмолинецького районного суду від 13.11.2014р., 12.05.2015р. та 23.10.2015р. були продовжені примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом. Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 07.04.2016р. були змінені примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом на амбулаторне примусове лікування за місцем проживання.

06.12.2016 р. Хмельницька обласна психіатрична лікарня №1 звернулася до суду з заявою, в якій просить вирішити питання про продовження щодо ОСОБА_4 амбулаторного примусового лікування за місцем проживання, посилаючись на те, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 24.11.2016р. має місце нестабільність психічного стану, що проявляється: порушенням режиму огляду районним психіатром, схильністю до асоціальних дій та емоційною лабільністю.

Суд при вирішенні справи враховує вказаний висновок комісії лікарів-психіатрів, однак, вважає, що заява лікарні про продовження амбулаторного примусового лікування щодо ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_4 , він виконував всі приписи лікаря-психіатра за місцем проживання, регулярно відвідував лікаря та приймав призначене лікування, на даний час наркотичні засоби не вживає, почуває себе добре і не потребує продовження лікування.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є сестрою ОСОБА_4 та його опікуном, так як він є інвалідом 1-ї групи. Вказала, що проживає з братом, що він спокійний, врівноважений, наркотичних засобів не вживає, по можливості допомагає по господарству, до психіатра вони з ним приїжджали кожен місяць, він отримував все лікування, яке йому призначала лікар, у зв`язку з чим вважає, що немає необхідності в продовженні щодо нього амбулаторного примусового лікування.

Як вбачається з письмових пояснень лікаря-психіатра Кам`янець-Подільської міської поліклініки № 1 від 16.12.2016 р. ОСОБА_8 , ОСОБА_4 є інвалідом 1А групи по психічному захворюванню та перебуває на обліку в лікаря-психіатра з 12.05.2016 р. Згідно рішення суду від 07.04.2016 р. хворому призначено амбулаторне примусове психіатричне лікування за місцем проживання терміном на 6 місяців; протягом даного періоду не рідше як один раз на місяць він оглядався лікарем-психіатром та приймав рекомендоване лікування. Рідна сестра хворого, яка опікує його, зауважує, що брат керований, слухняний, допомагає по господарству; за даний період приводів в поліцію не було.

На підставі викладеного, лікар вважає за доцільне скасувати ОСОБА_4 амбулаторну примусову психіатричну допомогу.

Відповідно до ч.6 ст.94 КК України якщо не буде визнано за необхідне застосування до психічно хворого примусових заходів медичного характеру, а також у разі припинення застосування таких заходів, суд може передати його на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.
Враховуючи те, що судом не встановлено необхідності в продовженні щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, а саме, амбулаторного примусового лікування, однак, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ХОПЛ №1 від 24.11.2016р. має місце нестабільність його психічного стану, що проявляється: схильністю до асоціальних дій та емоційною лабільністю, суд вважає, що ОСОБА_4 слід передати на піклування опікуну (сестрі ОСОБА_7 ) з обов`язковим лікарським наглядом.
На підставі ст. ст. 92-95 КК України , керуючись ст.512, 514 КПК України, суд

постановив:

В задоленні заяви відмовити.

Припинити застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Передати ОСОБА_4 на піклування опікуну сестрі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з обов`язковим лікарським наглядом.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1