Справа № 464/2012/17
пр.№ 1-кп/464/173/17
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
06 квітня 2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадження Сихівського районного суду м.Львова 22.03.2017 р. надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд в даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений підтримав думку прокурора.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки зазначає, що до вчинення злочину причетні двоє осіб, які були встановлені на досудовому слідстві, однак згідно обвинувального акту у вчиненні злочину по якому він є потерпілим підозрюється лише одна особа.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до переконання, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Згідно ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і який завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту ч.1 ст.91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, відтак виклад фактичних обставин кримінального правопорушення повинен містити вказані відомості.

Злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, є злочином з матеріальним складом, обов`язковими елементами такого є дія, суспільно небезпечні наслідки та прямий безпосередній зв`язок між ними. Об`єктивна сторона полягає у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Так, проникненням є вторгнення у житло, інше приміщення чи сховище з метою вчинення крадіжки. Воно може здійснюватися як таємно, так і відкрито, як з подоланням перешкод або опору людей, так і безперешкодно, шляхом обману тощо, а також за допомогою різних знарядь, які дають змогу винній особі викрадати майно із житла, іншого приміщення чи сховища без входу до нього.

Разом з тим, у поданому прокурором обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, по кожному із наведених епізодів зазначено, що ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні, проник в дане приміщення, що в свою чергу свідчить про невідповідність фактичних обставин кримінального правопорушення правовій кваліфікації.

Викладене свідчить про неконкретність обвинувачення (в частині способу вчинення кримінальних правопорушень), що може призвести, у випадку судового розгляду такого обвинувального акту, до порушення прав учасників судового провадження, та позбавляє суд можливості роз`яснити суть обвинувачення відповідно до вимог ст.348 КПК України у разі призначення судового розгляду.

Крім цього, у обвинувальному акті зазначено, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду ПП «Льолік» на загальну суму 3000 грн.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акту, у переліку потерпілих не зазначено ПП « ОСОБА_7 » (адресу реєстрації, місцезнаходження).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, то суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про повернення його прокурору.

Отже, суд приходить до висновку, що за таких обставин без усунення виявлених недоліків не може бути призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні та обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 110, 291, 314, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
Повернути обвинувальний акт (з додатками) про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК Українипрокурору Львівської місцевої прокуратури №1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова.

Головуючий