УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2016 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , на бездіяльність прокурора Одеської області, яка виразилась у невнесенні відомостей викладених у його заяві від 21.09.2016 р. про вчинення злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора Одеської області, яка виразилась у невнесенні відомостей викладених у його заяві від 21.09.2016 р. про вчинення злочинів до ЄРДР.

В своїй скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що 21.09.2016 р., ним прокурору Одеської області було подано заяву про вчинення співробітниками національної поліції, злочинів передбачених ст. 365, ч.1 ст. 371, ч.1 ст. 373 КК України.

Однак, на думку заявника в порушення вимог ст. 214 КПК України прокурор Одеської області не вніс до ЄРДР відомості, викладені у заяві, не розпочав досудове розслідування, чим допустив бездіяльність.

В судові засідання призначенні на 07.10.2016 р., 20.10.2016 р., 07.11.2016 р., 24.11.2016р., 15.12.2016 р. заявник ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про необхідність явки в судові засідання.

З урахуванням вищезазначеного та положень ст.ст. 8, 9, 21, 22, 24, 28 КПК України, суд вбачає всі законні підстави для розгляду скарги по суті. Оскільки, є підтвердження, отримання заявником неодноразових викликів до суду, здійснених в порядку ст.ст. 111, 112, 134, 135 КПК України, та відсутності жодного повідомлення від заявника на адресу суду, про причини його неявки за судовим викликом. При цьому вважає, що в даному випадку, право заявника на доступ до суду реалізоване в повній мірі.

Згідно ч.1 ст.318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги сповіщався.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника та прокурора.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути визначальним критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Доводи, наведені ОСОБА_2 у заяві, є його особистою оцінкою дій співробітників національної поліції, які ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності дій останніх, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

Незгода ОСОБА_2 з діями співробітників національної поліції, має здійснюватись в порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, а не шляхом подання заяви про вчинення останніми кримінальних правопорушень.

Крім того, слід зазначити, що намагаючись розглянути скаргу ОСОБА_2 , суд неодноразово здійснював виклик заявника шляхом направлення судових повісток, однак останній для розгляду його скарги до суду не з`явився.

Наведене свідчить, про виконання вимог ч.3 ст. 306 КПК України, яка регламентує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Неявка в судові засідання без поважної причини заявника, свідчить про його фактичну відмову від підтримання заявлених вимог, що має оцінюватись як підстава для відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.214, 303, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_2 , на бездіяльність прокурора Одеської області, яка виразилась у невнесенні відомостей викладених у його заяві від 21.09.2016 р. про вчинення злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: