№ провадження 1-кп/646/123/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001650, № 0002113, № 0001928, № 0002434, № 0000787, № 0000800 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тучин, Гощанського району, Рівненської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимої
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судиму 10.01.2014 року Люботинським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, працюючої муляром-штукатуром в ТОВ «Жилбуд-2», яка зареєстрована за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 123, мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимої
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
04 серпня 2015 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_12 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , знаходячись на автовокзалі за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 22, побачили біля кафе «Монте Роза», розташованого на автовокзалі за вищевказаною адресою, раніше незнайомого їм ОСОБА_15 , підійшли до нього, та діючи з умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, оточили його. ОСОБА_13 схопила ОСОБА_15 ззаду за пояс, тим самим не даючи йому змоги вільно рухатися, в той час як ОСОБА_14 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , нанесла йому удар кулаком правої руки в область черева, від якого він зігнувся, а ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , скориставшись цим, розтиснули долоню його руки, звідки вихопили його мобільний телефон торгівельної марки «Додже» моделі «Turbo 2 DG», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 284 від 04.09.2015 4108,00 гривні. В цей час ОСОБА_14 , продовжуючи свої злочинні дії, дістала з кишені портмоне ОСОБА_15 грошові кошти у сумі 500 гривень, які забрала собі. Після чого, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 4608,00 грн.
Крім того, ОСОБА_13 24 серпня 2015 року приблизно о 09:00 годині, знаходячись у кафе, розташованому на автовокзалі за адресою: АДРЕСА_6 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою попросила у тимчасове користування у раніше знайомої їй ОСОБА_16 , яка також знаходилася у вищевказаному кафе, належний їй планшет марки «Asus», однак намірів повертати його вже не мала. В свою чергу, ОСОБА_16 , будучи впевненою в щирості намірів ОСОБА_13 та довіряючи їй, передала свій планшет марки «Asus», моделі «МеМо» вартістю згідно висновку судово товарознавчої № 343 від 26.10.2015 року 3060,00 гривень. Після чого, ОСОБА_13 , заволодівши вищезазначеним планшетом, розпорядилася їм на власний розсуд, не виконавши обіцянку та не повернувши його ОСОБА_16 , заподіявши тим самим потерпілій шкоду у сумі 3060, 00 гривень.
Крім того, 12 листопада 2015 року близько о 21:00 годині ОСОБА_12 , знаходячись в кафе поблизу супермаркету «АТБ маркет» за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, буд. 12, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою наживи та особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла з сумки ОСОБА_17 , яка також знаходилася у вищевказаному кафе мобільний телефон марки «Lenovo», моделі «S930» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 398 від 21.11.2015 року 3920,00 грн., з вміщеними у ньому сім картами мобільних операторів «МТС» та «Лайф», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 398 від 21.11.2015 року 20,00 грн. кожна, золотий ланцюжок вагою 2,98 грам, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 398 від 21.11.2015 року 1357,48 грн. та золотий кулон у вигляді черепашки вагою 1,38 грам вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 398 від 21.11.2015 року 628,63 грн., які належали ОСОБА_17 . Після чого, ОСОБА_12 , сховала вищевказане майно у кишеню та зникла з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_12 заподіяла ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 5946,11 гривень.
Крім того, в кінці березня 2016 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим) ОСОБА_12 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою наживи та особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла з полиці у одній з кімнат у вищевказаному будинку мобільний телефон марки «Samsung», моделі «GT-С3010» вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2168 від 19.04.2016 року 182,00 грн., який належав потерпілому ОСОБА_18 . Після чого ОСОБА_12 сховала вищевказаний мобільний телефон у кишеню та зникла з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_12 заподіяла ОСОБА_18 матеріальну шкоду на суму 182, 00 грн.
Крім того, в ніч з 03.04.2016 року на 04.04.2016 року близько 04:00 год., точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, ОСОБА_14 , знаходячись за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_19 , що за адресою: АДРЕСА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного самостійного збагачення, впевнившись, що її дії залишаться непомітними стороннім особам, таємно викрала мобільний телефон марки «Nokia» , модель «Lumia 630» у технічно справному стані без пошкоджень із зарядним пристроєм, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи ХНДЕКЦ МВС України № 2346 від 20.04.2016 року 1670,00 грн., що належав ОСОБА_19 . Після чого розпорядилась викраденим на власний розсуд, причинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 1670 грн.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повністю визнали свою вину у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, надали пояснення про обставини їх скоєння так, як вказано вище. Щиро розкаялися у скоєнні кримінальних правопорушень.
За таких обставин суд, враховуючи думку учасників судового провадження, відсутність сумнівів та добровільність їх позиції щодо визнання недоцільним дослідження доказів відносно обставин, які ніким не оспорюються, вважає за можливе розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_12 за епізодом від 04 серпня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, дії ОСОБА_13 за цим епізодом судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно. Дії обвинуваченої ОСОБА_13 від 24 серпня 2015 року суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно. Дії обвинуваченої ОСОБА_12 за епізодами від 12 листопада 2015 року та кінця березня 2016 року суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно. Дії обвинуваченої ОСОБА_14 за епізоду від 04.04.2016 року суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_14 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_13 встановлено, що вона раніше судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_12 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_14 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що вона обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, дані, які характеризують її особу, кількість та вартість викраденого майна, частину якого повернуто потерпілим, вік обвинуваченої, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, той факт, що в судовому засіданні обвинувачена принесла свої вибаченням потерпілому ОСОБА_20 , якій просив суд не призначати обвинуваченій суворе покарання. Крім того, судом приймається до уваги, що ОСОБА_14 виховувалась в неповній сім`ї, тому їй не було вповній мірі забезпечено повноцінне утримання, виховання, навчання та харчування, тому протягом останніх років ОСОБА_14 вимушена самостійно забезпечувати себе та підтримувати необхідний життєвий рівень за рахунок тимчасових заробітків, і вчинення злочинів обвинуваченою було здійснено внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та скрутного матеріального становища. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_21 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку, оскільки вважає його необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_13 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що вона обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, дані, які характеризують її особу,вік обвинуваченої, кількість та вартість викраденого майна, частину якого повернуто потерпілим, той факт, що в судовому засіданні обвинувачена принесла свої вибаченням потерпілому ОСОБА_20 , якій просив суд не призначати обвинуваченій суворе покарання, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченій. Крім того, судом приймається до уваги, що ОСОБА_13 є сиротою, виховувалась у різних дитячих закладах, внаслідок чого їй також не було вповній мірі забезпечено повноцінне утримання та виховання, після закінчення навчання фактично була забезпечена тільки місцем в гуртожитку. ОСОБА_13 не має родичів, самостійно виховує дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`юодиначкою. Маючи проблеми із працевлаштуванням, які пов`язані в тому числі із необхідністю виховання дитини, ОСОБА_13 вимушена самостійно забезпечувати себе та свою дитину, підтримувати необхідний життєвий рівень за рахунок тимчасових заробітків, і вчинення злочинів обвинуваченою було здійснено внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та скрутного матеріального становища.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_13 вчинила злочин під час відбування покарання за попереднім вироком, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного обвинуваченій покарання не відбуте покарання за вироком Люботинського районного суду Харківської області від 10 січня 2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 КК України у разі призначення покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочині, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно із законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку із вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 79 КК України, тобто звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком до досягнення дитиною семирічного віку.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_12 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що вона обвинувачуються у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, дані, які характеризують її особу,вік обвинуваченої, кількість та вартість викраденого майна, частину якого повернуто потерпілим, той факт, що в судовому засіданні обвинувачена принесла свої вибаченням потерпілим ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , які просили суд не призначати обвинуваченій суворе покарання, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченій. Крім того, судом приймається до уваги, що ОСОБА_22 з 11-місячного віку виховувалась в прийомній родині, після виповнення їй 12річного віку її удочеріння було скасовано і з того часу вона виховувалась в закладі для дітей-сиріт. Будучи одинокою людиною, не маючи родичів ОСОБА_12 вимушена самостійно забезпечувати себе, підтримувати необхідний життєвий рівень і вчинення злочинів обвинуваченою було здійснено внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та скрутного матеріального становища. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_21 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку, оскільки вважає його необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів.
Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, цивільні позови потерпілими не заявлялись, процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинувачених.
У зв`язку із обранням відносно обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_12 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне змінити обраний відносно них запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання та зобов`язати обвинувачених у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу суду, до набуття вироком законної сили.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, районний суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_23 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання :
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_14 призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку вона не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_14 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати ОСОБА_24 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання :
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом частково складання призначених покарань до відбуття ОСОБА_13 призначити 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за вироком Люботинського районного суду Харківської області від 10 січня 2014 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття ОСОБА_13 призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбуття покарання, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку вона не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_13 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати ОСОБА_25 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання :
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_12 призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку вона не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-У111) зарахувати обвинуваченим у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі : обвинуваченій ОСОБА_14 за період з 08 квітня 2016 року по 21 лютого 2017 року, обвинуваченій ОСОБА_12 - за період з 11 квітня 2016 року по 21 лютого 2017 року.

Змінити ОСОБА_14 та ОСОБА_12 запобіжний захід з тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27 на особисте зобов`язання та зобов`язати ОСОБА_14 та ОСОБА_12 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України : прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу суду, до набуття вироком законної сили.
Звільнити ОСОБА_14 та ОСОБА_12 з-під варти негайно в залі судового засідання.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_14 процесуальні витрати на користь держави за проведення товарознавчої експертизи № 2346 від 20.04.2016 року у розмірі 351,84 грн.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_12 процесуальні витрати на користь держави за проведення товарознавчої експертизи № 2168 від 19.04.2016 року у розмірі 351,84 грн.
Речові докази по справі мобільний телефон Самсунг вважати повернутим потерпілому ОСОБА_18 , мобільний телефон Нокія вважати повернутим потерпілому ОСОБА_19 , договір № 176-15029213 від 24.08.2015 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_1