Справа № 369/19/17
Провадження № 1-кс/369/34/17
У Х В А Л А

05.01.2017 року м. Київ

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що 04.01.2017 року приблизно о 8 год. 45 хв. в районі 21 км+450 метрів автодороги Київ-Одеса трапилася ДТП за участю автомобіля "Volkswagen Tiguan" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухаючись в напрямку м. Київ здійснив зіткнення з бетонним колесовідбійником та допустив зіткнення з автомобілем "Mitsubishi Outlender" р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в попутному напрямку.
Внаслідок ДТП пасажир автомобіля "Volkswagen Tiguan" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГК, забій грудної клітини, внутрішня кровотеча, розрив селезінки.
04.01.2017 р. проведеним оглядом місця події ДТП встановлено, що автомобіль "Mitsubishi Outlender" реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору належить ОСОБА_5 .
З викладеного вбачається, що вказаний транспортний засіб містить сліди злочину. Тобто є підстави вважати, що вказана річ є доказом злочину, передбаченого ст. 286 КК України.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним участині другій статті 167цього Кодексу.
Згідно п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно абзацу другого ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, матеріали кримінального провадження, вислухавши слідчого, приходжу до переконання, що клопотання обґрунтоване, підлягає до задоволення, оскільки слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, зазначене у клопотанні нерухоме майно є предметом злочину, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Крім того, вважаю, що незастосування заборони розпорядження вказаним майном може привести до їх реалізації, пошкодження, що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки "Mitsubishi Outlender" реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити розпоряджатися та користуватися автомобілем марки "Mitsubishi Outlender" реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (пяти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1