Справа № 130/1561/16-к
Провадження №11-кп/772/172/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 5 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, інвалід 2 групи, раніше судимий :
6 березня 2015 року Жмеринським міськрайонним судом за ст.185 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт,
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України з призначенням покарання:
-за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 304 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- відповідно до ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань обрано міру покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- відповідно до ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 6 березня 2015 року у виді 200 годин громадських робіт з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день позбавлення волі та обрано йому остаточну міру покарання у виді 4 років 25 днів позбавлення волі;
- згідно зі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання, зі встановленням 2 річного іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації,

та
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, допризовник, учень ДНЗ "Браїлівський професійний ліцей" смт. Браїлів Жмеринського району, раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:
- за ст.185 ч.3 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- згідно зі ст.ст.75, 104 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні та стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 солідарно на користь держави 881 грн. за проведення товарознавчої експертизи,
в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визнані винними у вчиненні ними наступного.
Так, ОСОБА_8 під час відбування покарання за вчинення злочину проти власності за попереднім вироком у виді 200 годин громадських робіт, 11 березня 2016 року, близько 20 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_12 будинку АДРЕСА_4 , повторно таємно шляхом вільного доступу вчинив крадіжку металевого стола вартістю 903 грн., а також настільного годинника вартістю 150 грн., які привласнив.
13 березня 2016 року, близько 18 год., обвинувачений ОСОБА_8 , застосовуючи психологічний вплив, спонукав неповнолітнього ОСОБА_10 на вчинення крадіжки з квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_13 , яка розташована у будинку АДРЕСА_6 . Так, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у зазначений день та час за попередньою змовою шляхом підбору ключа проникли в дану квартиру, звідки таємно (обвинувачений ОСОБА_8 повторно) викрали телевізор "Філіпс" вартістю 2608,2 грн., який привласнили.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин справи та висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, за які вони засуджені, просить змінити вирок суду першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання ОСОБА_8 . Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 304 КК України у виді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань обрати міру покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, відповідно до ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 6 березня 2015 року у виді 200 годин громадських робіт з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день позбавлення волі та обрати ОСОБА_8 остаточну міру покарання у виді 4 років 25 днів позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України. У резолютивній частині вироку зазначити про стягнення в рівних долях з ОСОБА_8 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_11 на користь держави 440 грн. 50 коп. процесуальних витрат з кожного.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_8 є інвалідом другої групи та не працює, просить змінити вирок суду в частині стягнення процесуальних витрат, звільнивши ОСОБА_8 від сплати на користь держави 881 грн. за проведення товарознавчої експертизи та компенсувати їх за рахунок коштів Державного бюджету України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_7 та заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню, а сторони захисту - залишенню без задоволення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності зміни вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання, колегія суддів дійшла висновку, що вони ґрунтуються на неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність та суперечать роз`ясненням, які містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003.
Разом з тим, доводи вказаної апеляційної скарги щодо неправильного розподілу судом першої інстанції процесуальних витрат між обвинуваченим ОСОБА_8 та законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 солідарно є слушними, оскільки стягнення в солідарному порядку судових витрат не відповідає вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України та п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995.
Підстав для звільнення ОСОБА_8 від сплати процесуальних витрат, про що йдеться в апеляційній скарзі його захисника адвоката ОСОБА_9 , згідно ч.ч. 1, 3 ст. 119 КПК України немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.10.2016 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в частині стягнення процесуальних витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_8 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 процесуальні витрати на користь держави в рівних долях по 440, 5 грн. з кожного.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: