Справа № 761/7751/17
Провадження № 1-кс/761/4845/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 017 46, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дружківка Донецької області, громадянин України, українець, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, у шлюбі не перебуває, непрацездатних утриманців не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався;

підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокурати № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 04.03.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, який вчинений за таких обставин.

Підозрюваний 12.02.2017, о 17.30 год., працюючи барменом у ресторані «Юс-бар» за адресою м. Київ, вул. Саксаганського, б. 129-б, виконував покладені на нього обов`язки. Підійшовши до менеджера закладу ОСОБА_7 , яка тримала гаманець з грішми у сумі 14325 грн., підозрюваний вихопив його та, погрожуючи ножем, з місця вчинення злочину втік.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

На думку сторони обвинувачення, сукупність вказаних вище обставин свідчить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на можливості застосувати менш суворий запобіжний захід, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, підозрюваний просив врахувати, що інкриміновані йому дії вчиненні у зв`язку з тим, що заклад, у якому він працював, мав перед ним заборгованість по заробітній платі. На його вимогу провести з ним повний розрахунок менеджер ОСОБА_7 у грубій формі відмовила. Саме це, а також відсутність коштів для забезпечення свого існування примусили підозрюваного піти на вищевказане. Ножем він не погрожував, оскільки лише дістав з кишені складаний ніж, лезо якого не відкривав.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою для даної стадії розслідування підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

У той же час, слідчий суддя відмічає, що у разі підтвердження доводів підозрюваного, кваліфікація інкримінованого йому діяння може зазнати суттєвих змін.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину.

На користь даного ризику свідчить факт того, що після скоєного підозрюваний виїхав з м. Києва до м. Дружківки, де і перебував до останнього часу.

Слідчий суддя також бере до уваги, що підозрюваний проживав за місцем своєї реєстрації, не вдаючись до заходів, які б реально перешкоджали встановленню його місцезнаходження.

Оцінюючи реальність ризику того, що підозрюваний може вдатися до дій, пов`язаних з незаконним впливом на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати іншим чином, слідчий суддя вважає, що такі дії є малоймовірними з огляду на особу підозрюваного, його молодий вік та обставини вчинення злочину.

Також слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, якщо остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 є людиною молодого віку, раніше не засуджувався, проживає з батьками, тобто має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням в умовах несвободи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

- не залишати житло за адресою - АДРЕСА_1 , у період з 21.00 год. до 06.00 год. наступної доби;

- не відлучатися з м. Дружківка без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Строк дії даної ухвали встановити по 04 травня 2017 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1