У х в а л а

Іменем України

8 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні заяву прокурора Генеральної прокуратури України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а:

вироком Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року на підставі угоди з прокурором засуджено ОСОБА_4 за частиною третьою статті 27, частиною першою статті 205, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 205, частиною п'ятою статті 27, частиною п'ятою статті 191 Кримінального кодексу України (далі - КК) та відповідно до частини першої статті 70 КК за сукупністю злочинів до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням упродовж трирічного іспитового строку та покладенням на неї обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини першої статті 76 цього Кодексу.

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 15 лютого 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 скасував і направив кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 25 квітня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 на підставі пункту 1 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку з тим, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Прокурор звернувся із заявою до Верховного Суду України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 щодо ОСОБА_4 на підставі пункту 2 статті 445 КПК. Вказує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої статтями 424 і 428, частиною першою статті 24, частиною третьою статті 26 КПК стосовно умов та порядку касаційного оскарження судового рішення, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

На думку заявника, якщо апеляційне оскарження відбулось поза процедурою, визначеною законом (статтею 394 КПК), а саме за скаргою особи, яка не є учасником кримінального провадження, ухвала апеляційного суду про скасування вироку на підставі угоди перешкоджає подальшому кримінальному провадженню та має бути перевірена на предмет її законності та обґрунтованості судом вищої інстанції. На обґрунтування цих доводів прокурор додає до заяви копії ухвал суду касаційної інстанції від 6 лютого 2014 року, 20 травня та 22 жовтня 2015 року, 21 січня та 3 лютого 2016 року.

Просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви і долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Пунктом 2 статті 445 КПК встановлено, що однією з таких підстав є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

У частині першій статті 446 КПК зазначено, що особи, визначені у статті 425 цього Кодексу, мають право подати заяву про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1-3 статті 445 цього Кодексу, після його перегляду в касаційному порядку.

Крім того, відповідно до вимог частини четвертої статті 446 КПК не може бути подана заява про перегляд Верховним Судом України ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Як убачається зі змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року, суд касаційної інстанції відмовив прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, у відкритті касаційного провадження в зв'язку з тим, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, касаційний перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 не проводився.

Водночас оскаржувана ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року не перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо ОСОБА_4, а тому вона не може бути предметом перегляду Верховним Судом України в порядку, передбаченому главою 33 КПК.

Крім того, відповідно до положень частини четвертої статті 36 КПК право на подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України мають прокурори, які брали участь у судовому провадженні, та незалежно від участі прокурори органу прокуратури вищого рівня (Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники).

Із доданих до заяви документів убачається, що прокурор Генеральної прокуратури України, який звертається із заявою, участі у судовому провадженні не брав. Цей прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 після направлення його до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що заява прокурора про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 444, 445, 446, 450, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити прокурору Генеральної прокуратури України у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7